РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2020 року м. ЧернігівСправа № 927/137/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М.

секретар судового засідання Мігда Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/137/20, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження

За позовом: Фізичної особи-підприємця Нода Алли Петрівни

АДРЕСА_1

адреса для листування: АДРЕСА_2

До відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України

вул. Перемоги, буд. 5, с. Іванівка, Борзнянський район, Чернігівська область, 16433;

Про стягнення 122901,44 грн

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем - Фізичною особою-підприємцем Нода Аллою Петрівною подано позов до Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України про стягнення 122901,44 грн, у тому числі: 77739,92 грн заборгованості за договором надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив № 09/04-У від 09.04.2019; 5697,89 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, 593,67 грн 3% річних, 38869,96 грн штрафу.

Заявлений позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем умов договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив № 09/04-У від 09.04.2019.

Ухвалою суду від 25.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи по суті призначено на 24.03.2020 о 09:30. Визнано обов`язкову явку в судове засідання повноважних представників сторін.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 25.02.2020: №012, №884 (позивачу), №378 (відповідачу), але повноважних представників у судове засідання 24.03.2020 не направили.

До початку судового засідання від позивача електронним листом надійшло клопотання від 23.03.2020 про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, в якому також позивач просить закрити підготовче засідання та призначити справу до слухання по суті. У поданому клопотанні позивач зазначив про неможливість виконати вимоги суду щодо обов?язкової явки в судове засідання 24.03.2020 у зв`язку з запровадженням карантину.

Суд в судовому засіданні постановив ухвалу про задоволення клопотання позивача в частині розгляду справи без участі позивача та представника позивача та про відмову у задоволенні клопотання позивача в частині закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Також до початку судового засідання від відповідача електронним листом надійшли клопотання №47 про відкладення розгляду справи та клопотання №45 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області по справі №927/137/20 до 01.08.2020 року у разі задоволення позову.

Суд у судовому засіданні постановив ухвалу про залишення без розгляду клопотання відповідача №47 про відкладення розгляду справи та клопотання №45 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області по справі №927/137/20 до 01.08.2020 у разі задоволення позову, оскільки зазначені клопотання, у порушення ст.91 ГПК України, не містять електронного цифрового підпису.

У судовому засіданні 24.03.2020 суд постановив ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 14.04.2020 на 09:30.

Ухвалою суду від 24.03.2020, відповідно ст.120,121 ГПК України, повідомлено сторін про те, що судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 14.04.2020 на 09:30.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 25.02.2020: №012, №884 (позивачу), №378 (відповідачу), але повноважних представників у судове засідання 14.04.2020 не направили.

До початку судового засідання від відповідача надійшло письмове клопотання №45 від 23.03.2020 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області по справі №927/137/20 до 01.08.2020 року у разі задоволення позову. В обгрунтування поданого клопотання про відстрочення виконання рішення відповідач посилається на скрутне фінансове становище, оскільки основним видом діяльності підприємства є вирощування зернових культур, що носить сезонний характер, а тому прибутки підприємство зможе отримати лише після збору і реалізації врожаю зернових, тобто на кінець липня початок серпня 2020; наявність боргів по сплаті податків та зобов`язаннях минулих років; відкриття виконавчих проваджень та арешт рахунків до повного погашення боргів. Стягнення суми боргу негайно призведе до втрати частини обігових коштів підприємства, негативно відобразиться на господарській діяльності та призведе до її призупинення.

Від позивача, до початку судового засідання, надійшло клопотання від 13.04.2020 про розгляд справи без участі повноважного представника. У поданому клопотанні позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти задоволення клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення по даній справі до 01.08.2020.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Клопотання позивача від 13.04.2020 про розгляд справи без її участі, задоволено судом, оскільки участь в судовому засіданні є процесуальним правом сторони, відповідно до п.2 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

Доказів направлення позивачу клопотання про відстрочку виконання рішення суду відповідач суду не надав, але оскільки позивач у своєму клопотанні від 14.04.2020 не заперечує проти задоволення клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення по даній справі до 01.08.2020, що свідчить про його обізнаність про подання відповідачем вказного клопотання, а тому суд приймає до розгляду клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 25.02.2020 було встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов протягом 15 днів з дати отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі та відповідач був попереджений, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як встановлено судом, ухвала суду від 25.02.2020 про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 26.02.2020, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 25.02.2020 №378, відповідно строк подачі відзиву на позовну заяву сплив 12.03.2020, тобто до 02.04.2020, дати набрання чинності Законом України щодо внесення змін до розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Заяв та клопотань від відповідача щодо продовження строку подання відзиву на позовну заяву не надходило.

Інших заяв та клопотань, в тому числі в порядку ч.1 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, також від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом також враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи згідно зі ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, а тому рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача 77739,92 грн боргу; 5697,89 грн пені; 593,67 грн 3% річних та 38869,96 грн штрафу, за неналежне виконання відповідачем умов договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019.

До обставин, які є предметом доказування у даній справі, відноситься встановлення наявності між сторонами договірних відносин, встановлення факту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за вказаним договором, у тому числі щодо своєчасної оплати відповідачем наданих йому позивачем послуг, у строки та в розмірах, визначених договором.

Позивач посилається на те, що 09.04.2019 між фізичною особою-підприємцем Нода Аллою Петрівною (виконавець) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (замовник) було укладено договір надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У.

Як слідує із наданого позивачем до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 20.02.2013 внесено запис про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця Нода Алли Петрівни (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ); відомості про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Нода Алли Петрівни () відсутні.

Згідно із наданим позивачем до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.03.2004 проведено державну реєстрацію Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України () та внесено запис 11.01.2006, відомості про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи () відсутні.

Відповідно до п. 1.1. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019, виконавець зобов`язується на полях, наданих замовником, надати послуги з внесення засобів захисту рослин та мінеральних добрив (надалі - послуги, роботи) власними силами та технікою, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю послуги в порядку та у розмірі, визначених цим договором.

Пунктами 2.1.1., 2.1.2. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 передбачено, що виконавець зобов`язаний надати послуги (виконати роботи) з внесення засобів захисту рослин та мінеральних добрив на полях, наданих замовником та строки, визначені за домовленістю сторін. По закінченню надання послуг, у строк, визначений п.3.9. цього договору виконавець зобов`язаний надати Акт приймання-передачі виконаних робіт.

Замовник (господарство), згідно з п. 3.1.1., 3.1.5., 3.1.6. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019, зобов`язується виділити 5000 га сільськогосподарських угідь для проведення робіт із внесення засобів захисту рослин та мінеральних добрив у відповідності до п.1.1. цього договору. Ця площа є умовно-договірною, з можливістю її корегування по факту виконаних робіт. Фактична оброблена виконавцем площа визначається після проведення робіт та зазначається в Акті приймання-передачі виконаних робіт. Зобов`язується підписати наданий виконавцем Акт приймання-передачі виконаних робіт не пізніше 3-20 календарних днів (в залежності від біологічних особливостей засобів захисту рослин та мінеральних добрив) та відразу, після підписання, повернути оригінальний примірник Акту. Зобов`язується у строки та у спосіб, визначені цим договором оплатити повну вартість наданих виконавцем послуг (виконаних робіт).

Згідно з п.7.3. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019, договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт укладення між сторонами договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019, який по своїй правовій природі є договором про надання послуг. Доказів припинення, визнання недійсним, дострокового чи одностороннього розірвання договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 сторони суду не надали.

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019, позивач (виконавець) виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу (замовнику) послуги, передбачені п. 1.1. договору, а саме: на території площею 967 га, що підтверджується актом №ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.05.2019 на суму 193400,00 грн та на території площею 605,5 га, що підтверджується актом №ОУ-0000005 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 12.07.2019 на суму 121300,00 грн, які підписані сторонами та скріплені печатками, копії яких додано до матеріалів справи (а.с.14,15).

Всього на підставі вищезазначених актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000001 та №ОУ-0000005, позивачем (виконавцем) виконано робіт (надано послуг) на загальну суму 314700,00 грн.

Пунктом 4.7. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 передбачено, що виконавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання за договором, з моменту (дати) підписання двостороннього Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Таким чином, позивачем (виконавцем) було повністю виконано взяті зобов`язання по договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019, з моменту (дати) підписання вищезазначених Актів приймання-передачі виконаних робіт, а саме 23.05.2019 та 12.07.2019.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 4.1.-4.4. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 передбачено, що розрахунок за надані послуги (виконані роботи) здійснюється у безготівковій формі в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця, у строк, не пізніше 31.10.2019.

Вартість послуг з внесення засобів захисту рослин і мінеральних добрив за 1 га становить 200,00 грн.

Загальна ціна договору складає 1000000,00 грн з можливістю коригування у бік збільшення або зменшення по факту виконаних робіт (коригування здійснюється на підставі Акту приймання-передачі виконаних робіт). Загальна вартість робіт, зазначена в підписаному сторонами Акті приймання-передачі виконаних робіт, є належним підтвердженням дійсної згоди сторін і укладення будь-яких додаткових угод, у випадку виявлення різниці загальної ціни у п.4.3. цього договору і Акті приймання-передачі виконаних робіт, не передбачає.

Розрахунок за надані послуги (виконані роботи) може здійснюватися окремими платежами або одним єдиним платежем.

Згідно з п. 4.6. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019, замовник вважається таким, що виконав свої зобов`язання, з моменту (дати) зарахування грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця.

Позивачем (виконавцем) на підставі Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000001 від 23.05.2019 на суму 193400,00 грн та №ОУ-0000005 від 12.07.2019 на суму 121300,00 грн по спірному договору, було виставлено відповідачу (замовнику) рахунки-фактури №СФ-0000001 від 23.05.2019 на суму 193400,00 грн та №СФ-0000005 від 12.07.2019 на суму 121300,00 грн, копії яких додано до матеріалів справи (а.с.16,17).

Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2019 між Державним підприємством "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (первинний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Талино» (новий боржник) та ФОП Нода А.П. (кредитор) було укладено договір про переведення боргу №08/08, відповідно до п. 1.1. якого первинний боржник переводить борг, який виник, зокрема, за договором надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 частково у сумі 236960,88 грн, укладеним між ним та ФОП Нода Алла Петрівна (кредитор), а новий боржник приймає на себе зобов`язання первинного боржника перед кредитором (а.с.18-19).

Пунктом 2.1. договору про переведення боргу №08/08 від 08.08.2019 передбачено, що новий боржник повинен здійснити оплату на розрахунковий рахунок кредитора.

Договір про переведення боргу №08/08 від 08.08.2019, відповідно до п. 6.5., діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Кредитором - ФОП Нода Аллою Петрівною надано згоду на переведення боргу в порядку і на умовах, передбачених договором №08/08 від 08.08.2019 (а.с.20).

З матеріалів справи також слідує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Талино» (сторона-1), Державним підприємством "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (сторона-2) та Фізичною особою-підприємцем Нода А.П. (сторона-3) було складено Акт №1 від 08.08.2019 до договору №08/08 про те, що сторона 2 має перед стороною 3 непогашене грошове зобов`язання по договору надання послуг №09/04-У від 09.04.2019 у сумі 314700,00 грн. Сторони підтверджують реальність та обсяг взаємних заборгованостей, зазначених у п.1 та п.2 цього акта. Сторони дійшли згоди зарахувати за зобов`язаннями, зазначеними, зокрема, у п.2 цього акта і таким чином з моменту підписання цього акта вважатимуть зобов`язання сторони 2 таким, що припинено частково залишкова заборгованість сторони 2 перед стороною 3 становить 77739,92 грн (а.с.21).

Таким чином, суд доходить висновку, що уклавши договір про переведення боргу №08/08 від 08.08.2019 та підписавши Акт №1 від 08.08.2019, позивач та відповідач погодили реальність та залишок заборгованості за договором надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 у розмірі 77739,92 грн.

У порушення п.4.1., 4.6. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019, відповідач свої зобов`язання щодо сплати залишку заборгованості у розмірі 77739,92 грн, у строк не пізніше 31.10.2019, не виконав.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 становить 77739,92 грн, що підтверджується також актом звірки взаємних розрахунків станом на 11.11.2019 між ФОП Нода Алла Петрівна і ДП «ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН» (а.с.22).

Відповідач щодо зазначеної суми заборгованості не заперечував, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення 77739,92 грн заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1. ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктами 5.1.,5.2. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно з законодавством України та цим договором. Сторони за договором несуть відповідальність один перед одним за невиконання або неналежне виконання умов цього договору у відповідності з чинним законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом.

Позивач, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання у розмірі 593,67 грн за період з 01.11.2019 по 01.02.2020.

Із зазначеного позивачем у позовній заяві розрахунку 3% річних вбачається, що позивачем помилково розраховано 3% річних виходячи з суми заборгованості 77740,00 грн, а не з 77739,92 грн, проте це не вплинуло на загальний розмір трьох процентів річних за період прострочки, який просить стягнути позивач, та оскільки матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати виконаних послуг, а тому вимоги позивача щодо стягнення 3% річних в розмірі 593,67 грн за період з 01.11.2019 по 01.02.2020 підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Позивач просить стягнути з відповідача 5697,89 грн пені за прострочку оплати наданих послуг за період з 01.11.2019 по 01.02.2020 та 50% штрафу від вартості наданих послуг у розмірі 38869,96 грн.

Статтями 546, 549 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктами 5.7., 5.8. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 передбачено, що нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором здійснюється без обмеження строку. Згідно із ст.259 ЦК України застосовується загальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій, передбачених цим договором, не застосовуються положення ч.6 ст. 232 ГК України. Строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором становить три роки.

Пунктом 5.3. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 передбачено, що при порушенні термінів оплати господарство сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (що діяла на момент виникнення та існування заборгованості через прострочення оплати) від загальної суми платежу, що нездійснений своєчасно (заборгованості) за кожен день прострочення.

Із зазначеного позивачем у позовній заяві розрахунку пені вбачається, що позивачем помилково розраховано пеню виходячи з суми заборгованості 77740,00 грн, а не з 77739,92 грн, проте це не вплинуло на загальний розмір пені за період прострочки, який просить стягнути позивач, та оскільки матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати виконаних послуг, а тому вимоги позивача щодо стягнення 5697,89 грн пені за період з 01.11.2019 по 01.02.2020 підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

У інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Пунктом 5.5. договору надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019 передбачено, що у разі прострочення остаточного платежу більш ніж на 10 календарних днів, господарство сплачує виконавцю штраф у розмірі 50% від вартості наданих послуг.

Відповідач не надав суду доказів відсутності своєї вини щодо своєчасної оплати залишку заборгованості (остаточного платежу) в розмірі 77739,92 грн, а тому суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача 50% штрафу від вартості наданих послуг у розмірі 38869,96 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

У відповідності до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач повинен подати докази разом з поданням відзиву на позов.

Всупереч наведеним нормам, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів належного виконання ним взятих на себе зобов`язань за договором надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №09/04-У від 09.04.2019, а також доказів, які підтверджують неможливість здійснення ним своєчасної та повної оплати, а тому дії відповідача щодо несвоєчасної оплати наданих послуг є порушенням положень договору, норм чинного законодавства та є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.546,549,625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що відповідач у порушення ст.525,526 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав, за надані послуги своєчасно в повній сумі не розрахувався, суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 77739,92 грн боргу, 593,67 грн 3% річних, 5697,89 грн пені та 38869,96 грн штрафу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, спір виник у зв`язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2102,00 грн, сплачений ним згідно з платіжним дорученням № 142 від 29.01.2020.

Відповідно до ч.1,3,4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити виконання рішення. Підставою для розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Наведена норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відстрочка означає відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

Підставою для відстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, в кожному конкретному випадку суд не зобов`язаний за заявою сторони надати відстрочку виконання рішення, але може відстрочити виконання рішення згідно зі ст.331 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

В обґрунтування поданого клопотання про відстрочення виконання рішення відповідач посилається на скрутне фінансове становище, оскільки основним видом діяльності підприємства є вирощування зернових культур, що носить сезонний характер, а тому прибутки підприємство зможе отримати лише після збору і реалізації врожаю зернових, тобто на кінець липня початок серпня 2020; наявність боргів по сплаті податків та зобов`язаннях минулих років; відкриття виконавчих проваджень та арешт рахунків до повного погашення боргів. Стягнення суми боргу негайно призведе до втрати частини обігових коштів підприємства, негативно відобразиться на господарській діяльності та призведе до її призупинення.

Відповідно до ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Як вбачається із наданого до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (), відповідач є державним підприємством, засновником якого є Національна академія аграрних наук України, основними видами діяльності відповідача є вирощування зернових культур.

Приймаючи до уваги, що відповідач є державним підприємством, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур, що носить сезонний характер, враховуючи складне фінансове становище відповідача, а також те, що примусове стягнення з відповідача, присудженої суми може призвести до непередбачуваних наслідків, які негативно вплинуть на роботу підприємства, в тому числі і до арешту рахунків та майна підприємства, в результаті чого буде заблоковано господарську діяльність, що призведе до зупинки роботи підприємства, суд доходить висновку, що вищевикладене є винятковою обставиною, що свідчить про неможливість виконання рішення в силу об`єктивних причин.

Згідно з ч.5 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

З урахуванням вищевикладених обставин та оскільки позивач не заперечує щодо відстрочення виконання рішення суду до 01.08.2020, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду до 01.08.2020.

Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 202, 207, 233, 238, 241, 247-248, 252, 331 Господарського процесуального кодексу України; ст. 4 Закону України „Про судовий збір", господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги фізичної особи-підприємця Нода Алли Петрівни ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ) до Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (вул. Перемоги, буд. 5, с. Іванівка, Борзнянський район, Чернігівська область, 16433; ) про стягнення 122901,44 грн, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (вул. Перемоги, буд. 5, с. Іванівка, Борзнянський район, Чернігівська область, 16433; ) на користь фізичної особи-підприємця Нода Алли Петрівни ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ) 77739,92 грн боргу, 593,67 грн 3% річних, 5697,89 грн пені; 38869,96 грн штрафу та 2102,00 грн судового збору.

3. Клопотання Державного підприємства "Дослідне господарство "Іванівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (вул. Перемоги, буд. 5, с. Іванівка, Борзнянський район, Чернігівська область, 16433; ) №45 від 23.03.2020 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області по справі №927/137/20, задовольнити.

4. Відстрочити виконання рішення суду до 01.08.2020.

5. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили зі строком пред`явлення до виконання з 01.08.2020 по 01.08.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 14.04.2020.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

- адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

- засоби зв`язку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 774-462; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області: e-mail: .

Суддя Л. М. Лавриненко