ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020м. ДніпроСправа № 904/669/20

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м. Добропілля, Донецька область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 28901, 15 грн

Суддя Ярошенко В.І.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ПРОЦЕДУРА

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 28901, 15 грн.

Ухвалою суду від 10.02.2020 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» залишено без руху. Запропоновано Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору у розмірі 181 грн та поштову квитанцію про направлення позовної заяви відповідачу.

02.03.2020 через канцелярію суду позивачем подано докази сплати судового збору у розмірі 181 грн та поштову квитанцію про направлення позовної заяви відповідачу.

Ухвалою суду від 03.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/669/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.03.2020 від відповідача надійшов відзив на позов.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані виявленням недостачі вугілля кам`яного у вагонах №№ 61014213, 63379457, 63991673, 56610280, 62965033, 63565519, 56969207, 59955583, 52276318 під час перевезення вантажу.

Позиція відповідача

Відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що за спірними накладними одержувачем зазначений ДТЕК Придніпровська ТЕС, яке не є юридичною особою. Керівник відокремленого підрозділу «Придніпровска ТЕС» та головний бухгалтер підрозділу, на підставі довіреності, виконали переуступний напис на користь позивача на паперових копіях електронних накладних. При цьому, до позовних матеріалів позивачем не надано вказаної довіреності як доказ права підпису.

Також, відповідач зазначає, що позивачем не доведено належними доказами вартість вантажу, оскільки надані позивачем до позову довідки не містять інформацію про кількість та вартість відправленого вантажу за спірними накладними.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (далі - позивач) зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Ігрень Придніпровської залізниці, одержувач - ДТЕК Запорізька ТЕС АТ "ДТЕК Дніпроенерго", здійснило навантаження та відправлення кам`яного вугілля:

- у вагон № 61014213 в кількості 69000 кг по накладній № 51838159 від 01.10.2019;

- у вагон № 63379457 в кількості 69500 кг по накладній № 51911246 від 05.10.2019;

- у вагон № 63991673 в кількості 69800 кг по накладній № 51925949 від 06.10.2019;

- у вагон № 56610280 в кількості 68500 кг по накладній № 51927283 від 06.10.2019;

- у вагон № 62965033 в кількості 69800 кг по накладній № 51925956 від 06.10.2019;

- у вагон № 63565519 в кількості 69500 кг по накладній № 51913978 від 06.10.2019;

- у вагон № 56969207 в кількості 68700 кг по накладній № 51945889 від 08.10.2019;

- у вагон № 52276318 в кількості 69000 кг по накладній № 52193786 від 23.10.2019;

- у вагон № 59955583 в кількості 69600 кг по накладній № 52258993 від 26.10.2019

(арк. с. 26-34).

За вищевказаними накладними Залізниця прийняла завантажене вугілля для перевезення та доставляння одержувачу.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі - Статут), останній визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; регламентує організацію та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

У відповідності до статті 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

При надходженні вагонів на станцію призначення Енергодар Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту Залізниць України залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагонах №№ 61014213, 63379457, 63991673, 56610280, 62965033, 63565519, 56969207, 59955583, 52276318 не відповідає масі, вказаній відправником у накладних.

Згідно з комерційним актом № 453105/315 при контрольному переважуванні вагону № 61014213 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто-65100 кг, що менше вантажного документу на 4500 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення довжиною 170 см, шириною 280 см, глибиною 50 см та над 6, 7 люками довжиною 340 см, шириною 280 см, глибиною 50-60 см. В місці виїмок маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки закриті. Течі вантажу немає (арк. с. 8-9).

Згідно з комерційним актом № 453105/316 при контрольному переважуванні вагону № 63379457 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто-68300 кг, що менше вантажного документу на 1200 кг. Над 5-7 люками виявлене поглиблення довжиною 500 см, шириною 260 см, глибиною 20-30 см. В місці виїмок маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки закриті. Течі вантажу немає (арк. с. 10-11).

Згідно з комерційним актом № 453105/317 при контрольному переважуванні вагону № 63991673 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто-68500 кг, що менше вантажного документу на 1300 кг. Над 1-6 люками виявлене поглиблення довжиною 950 см, шириною 280 см, глибиною 20 см. В місці виїмок маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки закриті. Течі вантажу немає (арк. с. 12-13).

Згідно з комерційним актом № 453105/318 при контрольному переважуванні вагону № 56610280 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто-67250 кг, що менше вантажного документу на 1250 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення довжиною 1050 см, шириною 280 см, глибиною 30 см. В місці виїмок маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки закриті. Течі вантажу немає (арк. с. 14-15).

Згідно з комерційним актом № 453105/321 при контрольному переважуванні вагону № 62965033 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто-67450 кг, що менше вантажного документу на 2350 кг. Над 2-7 люками виявлене поглиблення довжиною 1000 см, шириною 280 см, глибиною 20 см. В місці виїмок маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки закриті. Течі вантажу немає (арк. с. 16-17).

Згідно з комерційним актом № 453105/322 при контрольному переважуванні вагону № 63565519 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто-66750 кг, що менше вантажного документу на 2750 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення довжиною 150-170 см, шириною 280 см, глибиною 40-50 см та над 7 люком довжиною 150-170 см, шириною 280 см, глибиною 40-50 см. В місці виїмок маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки закриті. Течі вантажу немає (арк. с. 18-19).

Згідно з комерційним актом № 453105/323 при контрольному переважуванні вагону № 56969207 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто-65700 кг, що менше вантажного документу на 3000 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення довжиною 180 см, шириною 280 см, глибиною 40-60 см. В місці виїмок маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки закриті. Течі вантажу немає (арк. с. 20-21).

Згідно з комерційним актом № 453105/325 при контрольному переважуванні вагону № 59955583 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто-68100 кг, що менше вантажного документу на 1500 кг. Над 1-4 люками виявлене поглиблення довжиною 600 см, шириною 80 см, глибиною 40 см та над 5-7 люками довжиною 450 см, шириною 280 см, глибиною 40-50 см. В місці виїмок маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки закриті. Течі вантажу немає (арк. с. 22-23).

Згідно з комерційним актом № 453105/326 при контрольному переважуванні вагону № 52276318 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось нетто-67450 кг, що менше вантажного документу на 1550 кг. Над 1-5 люками виявлене поглиблення довжиною 750 см, шириною 280 см, глибиною 30 см. В місці виїмок маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки закриті. Течі вантажу немає (арк. с. 24-25).

Позивачем, згідно п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, з урахуванням норми недостачі 1% маси, зазначеної в перевізних документах, були вирахувано нестачу вантажу у всіх вагонах. На підставі чого розраховано вартість такої недостачі, яка склала 28901, 15 грн, та просить стягнути її з відповідача, що і є причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Статтею 114 Статуту передбачено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за незбережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж.

Оскільки спірні вагони з вугіллям кам`яним були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень статті 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: для мінерального палива в твердому стані. У залізничних накладних відсутні відомості про те, що вантаж був відправлений у вологому стані.

Отже, з урахуванням норми природної втрати (1 %), відповідальна недостача вугілля (в твердому стані) під час перевезення складає:

- у вагоні № 61014213становить (4500 - 696) 3804 кг або 3, 804 т;

- у вагоні № 63379457 становить (1200 - 695) 505 кг або 0, 505 т;

- у вагоні № 63991673 становить (1300 - 698) 602 кг або 0, 602 т;

- у вагоні № 56610280 становить (1250 - 685) 565 кг або 0, 565 т;

- у вагоні № 62965033 становить (2350 - 698) 1652 кг або 1, 652 т;

- у вагоні № 63565519 становить (2750 - 695) 2055 кг або 2, 055 т;

- у вагоні № 56969207 становить (3000 - 687) 2313 кг або 2, 313 т;

- у вагоні № 59955583 становить (1500 - 696) 804 кг або 0, 804 т;

- у вагоні № 52276318 становить (1550 - 690) 860 кг або 0, 860 т.

Відповідно до статті 115 Статуту залізниць України, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з довідкою відправника ТОВ «ДТЕК Добропілля» № 927/1 від 15.11.2019 (арк. с. 35) вартість 1 тони відвантаженого вугілля становить:

- у вагоні № 61014213 за накладною № 51838159 2203, 28 грн з ПДВ;

- у вагоні № 63379457 за накладною № 51911246 1968, 60 грн з ПДВ;

- у вагоні № 63991673 за накладною № 51925949 2338, 60 грн з ПДВ;

- у вагоні № 56610280 за накладною № 51927283 2338, 60 грн з ПДВ;

- у вагоні № 62965033 за накладною № 51925956 2338, 60 грн з ПДВ;

- у вагоні № 63565519 за накладною № 51913978 1968, 60 грн з ПДВ;

- у вагоні № 56969207 за накладною № 51945889 2197, 79 грн з ПДВ;

- у вагоні № 59955583 за накладною № 52258993 2217, 94 грн з ПДВ.

Згідно з довідкою відправника ТОВ «ДТЕК Добропілля» № 393 від 19.11.2019 (арк. с. 36) вартість 1 тони відвантаженого вугілля у вагоні № 52276318 за накладною № 52193786 становить 2350, 04 грн з ПДВ.

Враховуючи викладене, вартість недостачі, виявленої, з урахуванням норми природної втрати, у спірних вагонах складає 28901, 15 грн.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У відповідності до частин 1-3 статті 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно зі статтею 110 Статуту, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 роз`яснень Вищого господарського суду України №04-5/225 від 29.09.2008 "Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно статті 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Так, пунктом 2 Правил заявлення та розгляду претензій (статті 130 - 137 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 року №334, встановлено, що згідно з статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: "Право на пред`явлення претензії та позову передано (найменування організації)". Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

За залізничними накладними №№ 51838159, 51911246, 51925949, 51927283, 51925956, 51913978, 51945889, 52258993, 52193786 одержувачем вантажу вказано ДТЕК Придніпровська ТЕС (), яка згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є юридичною особою.

Переуступний напис на паперових копіях вказаних електронних накладних виконано керівником відокремленого підрозділу "Придніпровська ТЕС" АТ "ДТЕК Дніпроенерго" - Боричевським А.М. та головним бухгалтером підрозділу Окорешко Н.І. із посиланням на довіреність №175/ДНЭ/2019 від 24.04.2019.

Однак, довіреності №175/ДНЭ/2019 від 24.04.2019 позивачем до позовних матеріалів не надано, що унеможливлює встановлення наявності належних повноважень у керівника відокремленого підрозділу "Придніпровська ТЕС" АТ "ДТЕК Дніпроенерго" на вчинення таких дій від імені юридичної особи, а відповідно й встановлення дійсності переуступних написів на залізничних накладних, які є підставою позовних вимог.

Частиною першою статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Тому, як передбачено частиною четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності підстав, які дають йому право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача як перевізника вартості нестачі вантажу, перевезення якого здійснено за залізничними накладними №№ 51838159, 51911246, 51925949, 51927283, 51925956, 51913978, 51945889, 52258993, 52193786.

Враховуючи викладене, вимоги позивача не підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

30.03.2020 прийнято Закон України № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)", який набрав чинності 02.04.2020. Вказаним Законом у Господарському процесуальному кодексі України розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби.

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 28901, 15 грн.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) і може бути оскаржено протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України та Закону України № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)".

Повне рішення складено 23.04.2020

Суддя В.І. Ярошенко