ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 справа № 914/2431/19

За позовом: Приватного підприємства «Світчай», м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина»,

м. Новояворівськ Львівської області,

про: стягнення 134 557,01 грн. заборгованості.

Суддя Козак І.Б.

При секретарі Пришляк Ю.-М.

Представники сторін не з`явилися.

На розгляд господарського суду Львівської області Приватним підприємством «Світчай» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина» про стягнення 129 887,26 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 02.12.2019р. залишено позов без руху для усунення недоліків. 16.12.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 14.01.2020 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду по даній справі. Ухвалою суду від 10.03.2020р. закрито підготовче провадження, призначено на 14.04.2020р.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 14.04.2020р. представник позивача не з`явився, подав клопотання (вх.№15821/20) про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов договору поставки №52 від 07.02.2014р. не оплачено у повному обсязі отриманий товар, відтак сума боргу відповідача перед позивачем з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (вх.№659/20 від 04.03.2020р.) становить 108 251,45 грн., також позивачем нараховано відповідачу 3 724,46 грн. інфляційних втрат, 3 564,48 грн. 3% річних та 19 016,62 грн. пені.

Попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 1948,30+153,70 грн. =2102,00 грн. - сума сплаченого судового збору.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, причин неприбуття не повідомив, письмового відзиву на позов не подав.

Обставини справи.

Між сторонами спору було укладено Договір поставки №52 від 07.02.2014р. Відповідно до умов цього договору постачальник (позивач у справі) зобов`язується поставляти покупцю товар в асортименті і кількості відповідно до замовлення, а покупець зобов`язується приймати товар відповідно до видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, то своєчасно здійснювати оплату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.2.3 договору покупець зобов`язується провести оплату за поставлений товар постачальником не пізніше ніж через 30 календарних днів з моменту отримання товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальник. Датою оплати товару вважається дата надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 150 685,76 грн, що підтверджується видатковими накладними та ТТН, копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивачем частково здійснено часткову оплату отриманого товару.

Станом на 15.10.2019р. відповідачем не оплачено позивачу 108 251,45 грн. основного боргу.

Відповідно до даних акту звірки розрахунків між сторонами спору, підписаним покупцем і постачальником, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина» перед ПП «Світчай» становить 108 251,45 грн. (а.с.16).

Станом на дату прийняття рішення відповідачем не подано доказів сплати боргу.

Оцінка суду.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Частина 1 статті 693 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Пунктом 3.3. Договору встановлено поетапну оплату товару: 30% передоплати -116280,00 грн. та 70% - 271320,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на дату прийняття рішення не оплатив позивачу 108 251,45 грн. вартості отриманого товару. Зважаючи на зазначене, вимоги позивача про стягнення основного боргу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір такої пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Пунктом 3.6 Договору передбачено, що у випадку прострочення термінів оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки.

Позивач вірно нарахував відповідачу 19 016,62 грн. пені.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підставі ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3 724,46 грн. інфляційних втрат, 3 564,48 грн. 3% річних.

Суд, здійснивши самостійний розрахунок сум інфляційних втрат та 3% річних, встановив правомірним до стягнення з відповідача в межах заявленого позивачем періоду нарахування 3 042,27 грн. інфляційних втрат. Суд звертає увагу відповідача, що ним брався у розрахунку дещо інший індекс інфляції.

Нараховані позивачем 3 564,48 грн. 3% річних є арифметично вірними та підлягають задоволенню повністю.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
24.01.2019 - 27.02.201987155.611.005435.7887591.39
28.02.2019 - 03.03..451.0242606.49110857.94

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворина» (адреса: 81053, Львівська обл., Яворівський р-н, м. Новояворівськ, вул.С,Бандери, буд.36, офіс 63, ) на користь Приватного підприємства «Світчай» (адреса: 79035, м. Львів, вул.Жасминова, буд.5, ) 108 251,45 грн. основного боргу, 3 042,27 грн. інфляційних втрат, 3 564,48 грн. 3% річних, 19 016,62 грн. пені та 2 091,34 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 24.04.2020р.

Суддя Козак І.Б.