ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"22" квітня 2020 р. Справа№ Б3/081-12/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс» (далі - скаржник-1, ТОВ «ФК «Поліс»)

на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.01.2020

у справі № Б3/081-12/24

за заявою Публічного акціонерного товариства «Банк Перший»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» (далі - ТОВ «Інфініті», боржник)

про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 22.04.2020

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.07.2012 відкрито провадження у справі № Б3/081-12/24 про банкрутство ТОВ «Інфініті».

Справа про банкрутство знаходиться на стадії розпорядження майном боржника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.01.2020, серед іншого, визнано кредитором ТОВ "Інфініті" ОСОБА_3 з грошовими вимогами у розмірі 662624 грн, з яких: 3524,00 грн - перша черга, 659100,00 грн - в четверта черга; визнано грошові вимоги гр. ОСОБА_1 до ТОВ "Інфініті" у розмірі 17241092,00 грн, з яких: 3842,00 грн - перша черга, 17237250,00 грн - четверта черга; відсторонено ОСОБА_2 від виконання повноважень розпорядника майна боржника - ТОВ "Інфініті", а також керівника боржника; призначено розпорядником майна ТОВ "Інфініті" арбітражного керуючого Янчука Олександра Миколайовича; покладено на арбітражного керуючого Янчука Олександра Миколайовича обов`язки керівника ТОВ "Інфініті"; розгляд заяви ТОВ «ФК «Поліс» про заміну кредитора на правонаступника відкладено на 18.03.2020.

В силу положень ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КзПБ) та ст. 255 ГПК України ухвала господарського суду, постановлена у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв учасників справи, відноситься до переліку процесуальних документів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції зазначає про наявність колізії між п. 17 ч. 1, ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 273 ГПК в частині застосування при оскарженні в апеляційному порядку судових рішень у справах про банкрутство (неплатоспроможності) Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) та частинами 1, 2 Прикінцевих та перехідних положень КзПБ.

Відповідно до названих частин положень КзПБ Закон про банкрутство втрачає силу з моменту введення в дію КзПБ. КзПБ набрав чинності з 21.10.2019.

У зв`язку з чим апеляційний господарський суд усуває колізію шляхом застосування при оскарженні в апеляційному порядку судових рішень у справах про банкрутство (неплатоспроможності) нового акту - КзПБ.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ «ФК «Поліс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22.01.2020 у справі № Б3/081-12/24 в частині визнання кредиторами боржника ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 й відсторонення ОСОБА_2 та призначення арбітражним керуючим Янчука О.М. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 відмовити.

Ключовими аргументами скарги є:

- вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виникли після порушення справи про банкрутство та мають характер поточних і не можуть бути внесені до реєстру вимог кредиторів;

- усунення та призначення судом розпорядника майна боржника відбулися з порушенням вимог КзПБ.

Від ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» та ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» надійшли відзиви на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Поліс».

Ключовим аргументом відзивів є:

- ТОВ «ФК «Поліс» не є учасником провадження у справі про банкрутство та оскаржувана ухвала не зачіпає його права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № Б3/081-12/24 між суддями від 02.03.2020 апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Поліс» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді: Отрюх Б.В., Пантелієнко В.О.

Розпорядженням керівника апарату від 24.03.2020 у зв`язку з перебуванням судді Отрюх Б.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2020 для розгляду справи №Б3/081-12/24 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Сотніков С.В., Пантелієнко В.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Склад судової колегії під час розгляду справи неодноразово змінювався.

Розпорядженнями керівника апарату від 21.04.2020 у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2020 для розгляду апеляційної скарги ТОВ «Фінансова Компанія «Поліс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.01.2020 у справі № Б3/081-12/24 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Пантелієнко В.О.,Отрюх Б.В. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Стаття 1 КзПБ визначає, що учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Учасник, який має статус кредитора, повинен довести своє право вимоги перед судом, після чого суд, за умови визнання таких вимог, постановляє ухвалу, якою оформляє процесуальний статус кредитора як учасника справи про банкрутство (абз. 4 ч. 6 ст. 45 КзПБ). Виключно суд повинен перевірити: наявність такого права у кредитора; правомірність його набуття; невтрату цього права у зв`язку з позовною давністю тощо.

Інші особи, які отримали права вимоги до боржника у наслідок правочину, визнаються судом і відносно цих осіб ухвалюється судове рішення, зокрема постановляється ухвала.

Іншими учасники у справі про банкрутство, відповідно до ст. 1 КзПБ, стають особи з підстав відповідно до цього Кодексу, внаслідок залучення їх до участі у справі судом.

Відповідно у всякому випадку, як кредитор, так і інші особи набувають правовий статус учасника справи про банкрутство на підставі процесуального документа - ухвали господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 вказану апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст. 1 КзПБ, ч. 2 ст. 255 та ч. 2 ст. 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів, що ТОВ «ФК «Поліс» є учасником у справі про банкрутство (кредитором або іншим учасником справи).

16.03.2020 ТОВ «ФК «Поліс» подало до апеляційного суду на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 03.03.2020 заяву про заміну кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» (яке включено до реєстру вимог кредиторів відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2014) його правонаступником ТОВ «ФК «Поліс» (з 26.12.2019, відповідно до договору іпотеки № 6288).

Відповідно до ст. 43 КзПБ у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Розглядаючи заяву про заміну конкурсного кредитора у справі про банкрутство суд має дослідити надані документи в обґрунтування вимог нового кредитора на предмет дійсності правочину з відступлення прав вимоги, обґрунтованості поданої заяви не тільки із зазначенням розміру спірних вимог, але й черговості їх включення до реєстру вимог кредиторів, оскільки саме ухвала суду про заміну кредитора правонаступником є процесуальним рішенням, за яким вносяться зміни до судового рішення про затвердження вимог кредиторів, в якому кредитори уже перебувають з відображенням певної черговості їх вимог.

Предметом розгляду є заміна кредитора у справі про банкрутство його правонаступником. Для правильного вирішення даного питання слід встановити, чи були визнані кредиторські вимоги попередника та в якому розмірі, а також обсяг переданих правонаступнику прав вимоги до боржника. При цьому, оцінюючи обсяг переданих прав, необхідно враховувати загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Для правильного вирішення питання чи набуло ТОВ «ФК «Поліс» право вимоги до боржника і якщо так, то в якому розмірі, суд апеляційної інстанції має дослідити первині документи в обґрунтування вимог нового кредитора на предмет дійсності правочину з відступлення прав вимоги, що суттєво затягне розгляд апеляційної скарги та фактично зведеться до розгляду іншого спору, оскільки правонаступництво за відступлення прав за договором іпотеки не є беззаперечним та сторони іпотечного договору можуть мати окремий матеріально-правовий спір.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ідентична заява скаржника про заміну кредитора вже є предметом розгляду у суді першої інстанції, яка наразі не розглянута, оскільки її розгляд було відкладено до наступного судового засідання.

Таким чином, можна констатувати, що оскільки одна і та сама заява стала предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій, між судовими інстанціями виникла процесуальна конкуренція, при цьому процес розгляду місцевим судом заяви про процесуальне правонаступництво ще триває, а судове рішення за результатами її розгляду ще не ухвалено.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

У разі якщо дану заяву про процесуальне правонаступництво буде розглянуто в суді апеляційної інстанції - це буде фактичною підміною господарсько-процесуальних інститутів і, як наслідок, призведе до грубого порушення права учасників справи на справедливий судовий розгляд, оскільки учасники справи будуть позбавлені можливості апеляційного оскарження судового рішення щодо процесуального правонаступництва.

Так, Європейський суд з прав людини у справі Delcourt v. Belgium зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права».

Тому при наявності конкуренції між двома провадженнями, в апеляційному та місцевому суді, в питаннях процесуального правонаступництва пріоритет слід віддати провадженню у суді першої інстанції.

І, як наслідок, Північний апеляційний господарський суд позбавлений можливості здійснити процесуальне правонаступництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» на ТОВ «ФК «Поліс», у зв`язку з не закінченням такої процедури у Господарському суді Київської області.

Таким чином, звернення ТОВ «ФК «Поліс» з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції до моменту розгляду його заяви про заміну кредитора та залучення до участі у справі судом першої інстанції є передчасним.

Судова колегія зазначає, що після набуття статусу учасника справи про банкрутство скаржник не позбавлений права повторно звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, з підстав незгоди визнання грошових вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та відсторонення розпорядника майна.

Що стосується посилання ТОВ «ФК «Поліс» на висновки Верховного Суду, то вони стосуються застосування норм Закону про банкрутство, а наразі діє КзПБ, яким і керувався суд першої інстанції при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, враховуючи, що ТОВ «ФК «Поліс» не набуло статусу учасника справи про банкрутство та судом помилково було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Поліс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.01.2020 у справі № Б3/081-12/24 в частині визнання кредиторами боржника ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 й відсторонення ОСОБА_2 від виконання повноважень розпорядника майна боржника, а також керівника боржника, призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Янчука О.М., апеляційне провадження з розгляду даної апеляційної скарги слід закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. ст. 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, п. 5. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.01.2020 у справі № Б3/081-12/24 в частині визнання кредиторами боржника ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 й відсторонення ОСОБА_2 від виконання повноважень розпорядника майна боржника, а також керівника боржника, призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Янчука О.М. закрити.

2. Повернути сплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Поліс».

3. Справу № Б3/081-12/24 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Б.В. Отрюх

В.О. Пантелієнко

Повний текст складено 27.04.2020