ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

23 квітня 2020 року Справа № 915/541/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

заяви: Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» (55000, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, вул. Паркова, буд. 5; ідентифікаційний код 31537375)

про видачу судового наказу

про: стягнення з Приватного підприємства «Атланта» (55000, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, Комунальна зона, 7; ідентифікаційний код 30055127) заборгованості у розмірі 16070,03 грн та судового збору в сумі 210,20 грн,

В С Т А Н О В И В:

15.04.2020 Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою № 1027 від 09.04.2020 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства «Атланта» заборгованості у розмірі 16070,03 грн та судового збору в сумі 210,20 грн.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу у зв`язку з таким:

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За приписами ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до положень ч.ч. 1-3 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За приписами п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.

Таким чином, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, суд має встановити обставини виникнення або порушення права грошової вимоги зокрема, й саме в тій сумі, щодо стягнення якої подано відповідну заяву, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту заяви, поданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне об`єднання», слідує, що заявник просить стягнути з Приватного підприємства «Атланта» заборгованість в сумі 16070,03 грн, яка виникла за договором участі суб`єктів підприємницької діяльності, підприємств, організацій та установ, незалежно від форм власності, фізичних осіб власників нежитлових приміщень в житловому фонді, у відшкодуванні витрат на утримання будинків і споруд та прибудинкової території № 338-1/12 від 01.06.2012 (далі Договір) за період з березня 2018 року по березень 2020 року.

До заяви, в обґрунтування вказаної суми заборгованості заявником додано: копію зазначеного договору з додатками та додатковими угодами до нього; рахунки згідно договору за період з березня 2018 року по березень 2020 року; три претензії (без доказів їх направлення боржнику) Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» до Приватного підприємства «Атланта» (від 11.05.2018 № 1129 на суму 6544,92 грн; від 27.09.2019 № 1511 на суму 16437,60 грн; від 27.11.2019 № 2149 на суму 18644,97 грн); рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 37 від 21.02.2018 «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та № 73 від 21.03.2018 «Про встановлення тарифів для всіх груп споживачів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання»; гарантійний лист Приватного підприємства «Атланта» № 60 від 04.12.2012; судовий наказ Господарського суду Миколаївської області від 19.11.2018 у справі № 915/1248/18.

Крім того, до заяви додано «Розрахунок нарахування та сплати за період з 01.03.2018р-31.03.2020р за Договором «участі суб`єктів підприємницької діяльності, підприємств, організацій та установ, незалежно від форм власності, фізичних осіб власників нежитлових приміщень в житловому фонді, у відшкодуванні витрат на утримання будинків і споруд та прибудинкової території» № 338-1/12 від 01.06.12р з ПП «Атланта», від імені якої дії директор Дюкарєв В.В.», у вигляді таблиці.

Інших доказів на підтвердження орендних правовідносин сторін у спірний період та виникнення заявленої до стягнення заборгованості у заяві не вказано та до неї не додано.

Проаналізувавши наведені вище норми процесуального права та докази, у сукупності з доводами заяви про видачу судового наказу, суд вважає за необхідне зауважити таке:

Відповідно до п.п. 1.1 Договору його предметом є забезпечення Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне об`єднання», як балансоутримувачем, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі послуги) Приватному підприємству «Атланта», як власнику (споживачу), що займає нежитлове приміщення за № 75 в житловому будинку, розташованому за адресою пр-т Леніна, 2, загальною площею 119,00 кв.м, з метою розміщення промислового магазину, а власником (споживачем) забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Балансоутримувач надає послуги відповідно до встановленої рішенням органу місцевого самоврядування структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до нього договору (додаток 1-Б). Пільги з оплати послуг відсутні.

За умовами п. 2.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше ніж до 25 числа поточного місяця, згідно додатків 1, 2.

Розділом 3 Договору визначені права та обов`язки сторін, зокрема:

- власник (споживач) має право на своєчасне отримання від балансоутримувача інформації про перелік послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо (п. 3.1.5);

- власник (споживач) зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк, до 25 числа поточного місяця (п. 3.2.1);

- виконавець має право вносити за погодженням із власником (споживачем) у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги (п. 3.3.5);

- виконавець зобов`язаний подавати власнику (споживачу) в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо (п. 3.4.2).

Додатком 1 до вказаного Договору встановлено вартість експлуатаційних витрат, та, зокрема, визначено вартість експлуатаційних витрат в місяць 117,81 грн.

Додатком № 2 до Договору між сторонами погоджено Розрахунок норм накопичення та утилізації сміття (обсяг та вартість надання послуг).

Як уже було наведено вище, до заяви про видачу судового наказу заявником надані додаткові угоди до Договору:

- Додаткова угода № 6 від 01.05.2015, якою Додаток № 1 та Додаток № 2 викладені в новій редакції, зокрема Додатком № 1 визначено, що вартість витрат (послуг з утримання будинків та прибудинкових територій) в місяць складає 270,28 грн;

- Додаткова угода № 7 від 01.07.2017, якою Додаток № 1 та Додаток № 2 викладені в новій редакції, зокрема Додатком № 1 визначено, що вартість витрат (послуг з утримання будинків та прибудинкових територій) в місяць складає 270,89 грн.

Разом з тим, із доданого до заяви розрахунку вбачається, що за березень 2018 року заявником нараховано суму експлуатаційних витрат в розмірі 270,89 грн, згідно з Додатком № 1 до Договору (в редакції Додаткової угоди № 7 від 01.07.2017), за квітень 2018 року 333,98 грн, за період з травня 2018 року по червень 2019 року 346,60 грн (щомісячно), за період з липня 2019 року по березень 2020 року 461,72 грн (щомісячно).

При цьому, в заяві взагалі не викладено обставин, не вказано та не додано доказів щодо обґрунтування розміру нарахування (зміни тарифу) за сукупний період з квітня 2018 року по березень 2020 року, у тому числі доказів погодження зі споживачем змін, що впливають на розмір плати за послуги.

Виходячи з комплексного аналізу умов Договору (п. 1.1, 3.1.5, 3.3.5, 3.4.2) суд вважає, що зміна тарифу щодо оплати наданих за Договором послуг можлива лише за погодженням із власником (споживачем) шляхом внесення відповідних змін до Договору.

Разом із тим, жодних доказів щодо погодження сторонами нових тарифів за період із квітня 2018 року по березень 2020 року заявником суду не надано, як не надано і доказів щодо виставлення боржнику рахунків, доданих до заяви.

Суд відмічає, що рішеннями виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 37 від 21.02.2018 «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та № 73 від 21.03.2018 «Про встановлення тарифів для всіх груп споживачів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» встановлювалися відповідні тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає КП ЖЕО та на послуги з вивезення побутових відходів, які надає КП ЖЕО, з вказівкою Комунальному підприємству повідомити відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачів про зміну розміру складових відповідних тарифів.

Доказів виконання заявником відповідного припису суду також надано не було.

При цьому сам по собі наданий розрахунок основного боргу, без доказів на його обґрунтування не є належним доказом на підтвердження виникнення заявленої до стягнення заборгованості.

Тобто, із вищенаведеного вбачається, що вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п.п.1, 8 частини першої статті 152 ГПК України.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційне об`єднання» у видачі судового наказу у справі № 915/541/20 про стягнення з Приватного підприємства «Атланта» заборгованості у розмірі 16070,03 грн та судового збору в сумі 210,20 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смородінова