ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

05.02.2020 р. м. Ужгород Справа № 907/781/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укршляхбуд", м. Київ

до відповідача Управління міського господарства виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м. Мукачево

про стягнення суми 115 581 грн. 60 коп. заборгованості за виконані роботи,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

Секретар судового засідання - Тягнибок К.О.

представники:

Позивача - Митровка Я.В., адвокат, довіреність б/н від 19.12.2018 року

Відповідача - Ільтьо І.І., довіреність № 40/01-12 від 21.01.2019 року

СУТЬ СПОРУ: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укршляхбуд", м. Київ заявлено до відповідача Управління міського господарства виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м. Мукачево про стягнення суми 115 581 грн. 60 коп. заборгованості за виконані роботи.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами. Посилається на те, що через необхідність проведення додаткових робіт за наслідками їх здійснення сторонами були узгоджені зміни до проекту "Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку № 7 по вул. П.Набережна в м. Мукачево" та погоджено відхилення від проектно-кошторисної документації, внаслідок чого фактична вартість робіт по об`єкту збільшилась від вартості визначеної у договорі на 115 581 грн. 60 коп. (з ПДВ).

28.09.2018 року підрядник надіслав вимогу з коригуючими довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2015 рік (форми № КБ-3) та актом приймання виконаних будівельних робіт за 2015 рік (форми № КБ-2в) для підписання їх протягом 3 робочих днів з моменту отримання вимоги. Оскільки замовник, отримавши вимогу, не підписав у строки встановлені договором та вимогою вказані коригуючі довідку та акт, не надав мотивованої відмови від їх підписання протягом 5-ти робочих днів та не оплатив вартість виконаних робіт, позивач вважає коригуючий акт та довідку за 2015 року - підписаними, а виконані роботи прийнятими відповідачем.

Представник позивача просить суд задоволити позов у повному обсязі, посилаючись на приписи цивільного законодавства щодо належного виконання договірних зобов`язань та на положення ч. 4 ст. 877 Цивільного кодексу України, які передбачають спеціальний порядок виконання підрядником додаткових робіт, що не обумовлені проектно-кошторисною документацією, без необхідності повідомлення замовника про це та зупинення робіт.

Представник позивача наголошує на тому, що у ході здійснення будівельних робіт неодноразово виявлялися невідповідності у запроектованих та виявлених необхідних обсягах робіт, тобто проект суттєво не відповідав необхідним обсягам будівельних робіт і підрядник узгоджував із замовником найбільш оптимальний варіант порядку виконання додаткових робіт, негайно повідомляючи в усному порядку про їх необхідність уповноважених осіб замовника. Посилається при цьому на покази свідка - особи, що була керівником замовника.

Вказує також на те, що виконання робіт для внесення змін до проекту та формального перезатвердження обсягу та вартості робіт не зупиняв, оскільки це потребувало значного часу, що не узгоджувалось із характером здійснюваних робіт. Через вказане, за усним узгодженням із керівництвом замовника, підрядник виконував додаткові роботи за власний рахунок в інтересах замовника з метою не допустити пошкодження об`єкта будівництва, заподіяння шкоди власникам житла у ремонтованому будинку від затоплення у результаті можливих опадів.

Позивач доводить технологічну необхідність виконання додаткових робіт, які проектно-кошторисною документацією передбачені не були, а також їх невідкладність висновком судової будівельно-технічної експертизи № 403/05-19 від 31.05.2019 року.

Представник позивача звертає увагу суду на те, що експертом зроблено висновки, що виконання додаткових робіт було технологічно необхідним і виправданим. Без їх своєчасного, невідкладного і належного виконання у разі зупинення подальшого виконання робіт неодмінно було б пошкоджено конструктивні елементи будівлі внаслідок дії опадових вод та/або температурних факторів на конструкцію покрівлі та стіни житлового будинку. Причиною виникнення додаткових робіт було неправильне визначення замовником в проектно-кошторисній документації обсягів та видів робіт. Додаткові роботи відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Вартість фактично виконаних будівельних робіт, що були виконані як додаткові, в цінах станом на грудень 2015 року становила 117 428 грн. 40 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву позовні вимоги не визнає та повністю заперечує проти позову. Зазначає, що за даними відповідача датою укладення із позивачем договору підряду № 7-Ж є 01.07.2015 року, а не 03.07.2015 року.

Вказує на те, що за умовами договору, протоколу узгодження договірної ціни, зведеного кошторису витрат з будівельних робіт, договірної ціни на виконання будівельних робіт ціна договору складає 667 314 грн., яка є динамічною.

Сторонами оформлені та підписані акт приймання-передачі № 1 за серпень, вартістю 97 768 грн., та акт приймання-передачі № 2 за жовтень 2018 року, вартістю 475 152 грн., які повністю були оплачені відповідачем двома платежами. Зазначає, що інші акти відповідачеві за вказаним договором не надходили.

Відповідач зазначає також, що з урахуванням фактичного обсягу виконаних робіт та фактичних цін, що були вказані у наданих позивачем актах приймання виконаних будівельних робіт, загальна ціна договору зменшилась до 572 919 грн. 60 коп.

Наголошує відповідач також на тому, що із фактичним закінченням робіт відповідно до акту приймання-передачі за жовтень 2015 року, записів Загального журналу робіт з будівництва об`єкта "Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку", адреса об`єкта будівництва "м. Мукачево, вул. П.Набережна, 7" та здійсненням 07.10.2015 року остаточного розрахунку, відповідач вважає повністю виконаними зобов`язання сторін за договором із зазначеної дати - 07.10.2015 року.

За таких обставин, надіслання позивачем 28.09.2018 року для підписання відповідачеві коригуючих довідки та акту за 2015 рік (форми № КБ-3, № КБ-2В) на суму 115 581 грн. 60 коп. та вимогу про їх оплату відповідач вважає неправомірним, оскільки такі складені та надіслані після припинення зобов`язань між сторонами та закінчення строку договору.

Відповідач заперечує також проти позову про стягнення зазначеної суми як вартості проведення додаткових робіт не врахованих проектною документацією, оскільки позивач не повідомив відповідача як замовника про необхідність виконання таких робіт, тому відповідно до приписів ч.ч. 3, 4 ст. 877 Цивільного кодексу України немає права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи. Твердження позивача про те, що додаткові роботи, про які йдеться, були необхідними в інтересах замовника, зокрема, у зв`язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва, відповідач заперечує.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

заслухавши пояснення представника позивача та відповідача,

суд Встановив:

Між Управлінням міського господарства виконавчого комітету Мукачівської міської ради (надалі - замовником, відповідачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укршляхбуд" (надалі - підрядником, позивачем у справі) було укладено Договір підряду № 7-Ж, за яким замовник доручив, а підрядник взяв на себе зобов`язання забезпечити в межах кошторисної вартості (проектної та кошторисної частини проектної документації) та умов Договору виконання робіт по капітальному ремонту покрівлі житлового будинку № 7 по вул. П.Набережна в м. Мукачево.

Учасниками справи надано примірники вказаного договору, які відрізняються датою їх складення, зокрема, згідно примірника позивача такий було складено 03.07.2015 року, а згідно примірника відповідача - 01.07.2015 року.

Однак, зі змісту обох примірників договору, наданих сторонами, випливає, що такі є тотожними та відрізняються лише у частині дати складення таких примірників.

Враховуючи, що вказані примірники договору підписані обома сторонами, їх зміст тотожний, такі стосуються одного й того ж об`єкту будівництва, а сторонами не заперечується факт їх складення, то суд приходить до висновку, що такі примірники договору стосуються одного й того ж правочину, а саме, договору підряду по капітальному ремонту покрівлі житлового будинку № 7 по вул. П.Набережна в м. Мукачево, заборгованість за яким є предметом спору у даній справі.

Згідно п. 3.1 договору ціна договору є динамічною та відповідно до протоколу узгодження договірної ціни будівельних робіт (додаток № 3 до Договору) складає 667 314 грн., в т.ч. ПДВ.

Сторонами у ході судового розгляду визнається, відтак не потребує доказування за змістом ч. 1 ст. 75 ГПК України те, що підрядником було виконано робіт згідно актів приймання виконаних будівельних робіт № 1 за серпень 2015 року на суму 97 767 грн. 60 коп. та № 2 за жовтень 2015 року на суму 475 152 грн. по об`єкту "Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку № 7 по вул. П.Набережна в м. Мукачево", а замовником оплачено роботи, передбачені зазначеними актами, платіжними дорученнями № 60 від 03.07.2015 року (аванс у розмірі 200 194 грн. 20 коп.) та № 119 від 07.10.2015 року (у розмірі 372 725 грн. 40 коп.).

Таким чином, замовником було оплачено виконаних робіт по ремонту покрівлі житлового будинку № 7 по вул. П.Набережна в м. Мукачево на загальну суму 572 919 грн. 60 коп.

Суд констатує, що підрядником було виставлено, а замовником станом на жовтень 2015 року було прийнято від підрядника виконані роботи по ремонту покрівлі житлового будинку № 7 по вул. П.Набережна в м. Мукачево на суму, що на 94 394 грн. 40 коп. менше за договірну ціну підрядних робіт.

Додаткові роботи підрядника на спірну суму 115 581 грн. 60 коп., стягнення якої є предметом спору у даній справі, не були передбачені проектно-кошторисною документацією, не входили в загальну вартість будівництва за умовами укладеного сторонами договору.

Їх виконання обґрунтовується позивачем невідповідністю проекту необхідним обсягам будівельних робіт, про що підрядник усно повідомляв уповноважених осіб замовника. Позивач вважає виконання додаткових робіт негайними діями підрядника за змістом ч. 4 ст. 877 Цивільного кодексу України вчиненими за власний рахунок, необхідними в інтересах замовника, зокрема у зв`язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 877 Цивільного кодексу України підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника.

У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності.

Відповідно до ч. 4 ст. 877 Цивільного кодексу України якщо підрядник не виконав обов`язку, встановленого частиною третьою цієї статті, він позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи і права на відшкодування завданих цим збитків, якщо не доведе, що його негайні дії були необхідними в інтересах замовника, зокрема у зв`язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва.

У ході судового розгляду із заяви свідка ОСОБА_1 , який у період дії договору підряду перебував на посаді начальника Управління міського господарства Виконавчого комітету Мукачівської міської ради (відповідача у справі), випливає, що "підрядник негайно як тільки виявляв, то повідомляв Управління міського господарства виконавчого комітету Мукачівської міської ради про виявлення у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису".

Свідком також було зазначено, що замовник не міг оперативно забезпечити внесення змін до проектно-кошторисної документації, а роботи проводились із ремонту покрівлі будівлі, через це відповідач негайні дії підрядника із влаштування додаткових робіт сприймав як необхідні в інтересах замовника, тому що зупинення роботи могло призвести до пошкодження об`єкта будівництва через дію природних явищ, зокрема, випадіння дощу та пошкодження через це квартир мешканців будинку та під`їзду будинку.

Тобто, замовник в особі уповноваженої особи завчасно повідомлявся про необхідність здійснення додаткових робіт на об`єкті будівництва, а також усвідомлював, що здійснювані підрядником додаткові роботи є необхідними в інтересах замовника.

Поряд з цим, свідком повідомлено, що після закінчення підрядних робіт за договором було складено протокол змін до проекту "Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку № 7 по вул. П.Набережна, 7 в м. Мукачево", що по суті підтверджує обставини, наведені у вищенаведеній заяві свідка.

Суд констатує, що у вказаному протоколі йдеться про найменування робіт, які або відсутні у кошторисі або їх обсяг, зазначений у кошторисі, є меншим фактично необхідного.

У той же час відповідно до висновку експерта № 403/05-19 від 31.05.2019 року судової будівельно-технічної експертизи по господарській справі № 907/781/18, яка проведена на замовлення позивача судовим експертом Колчаром В`ячеславом Дмитровичем, випливає, що на об`єкті "Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку № 7 по вул. П.Набережна в м. Мукачево" були виконані додаткові роботи, які проектно-кошторисною документацією передбачені не були. Виконання додаткових робіт було технологічно необхідним і виправданим. Без їх своєчасного, невідкладного і належного виконання у разі зупинення подальшого виконання робіт неодмінно було б пошкоджено конструктивні елементи будівлі внаслідок дії опадових вод та/або температурних факторів на конструкцію покрівлі та стіни житлового будинку. Причиною виникнення додаткових робіт було неправильне визначення замовником в проектно-кошторисній документації обсягів та видів робіт. Додаткові роботи відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Вартість фактично виконаних будівельних робіт, що були виконані як додаткові в цінах станом на грудень 2015 року становила 117 428 грн. 40 коп.

Тобто, із експертного висновку вбачається обґрунтованість тверджень позивача про виконання ним додаткових робіт, які були здійснені у інтересах замовника з метою недопущення пошкодження об`єкта будівництва, а також випливає, що вартість виконаних додаткових робіт є навіть більшою, аніж позивачем заявлено позов до відповідача.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що експертний висновок, наданий позивачем, не має доказової сили, бо судом не призначалась судова експертиза.

Згідно ч. 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Тобто чинний господарський процесуальний закон, на відміну від попередньої редакції, надає можливість учаснику справи самостійно замовити висновок експерта без необхідності отримання дозволу на це від суду. Це відповідає принципу змагальності та диспозитивності сучасного господарського процесу.

Відповідно до ч. 6-8 ст. 98 ГПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 7 ст. 98 ГПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 8 ст. 98 ГПК України якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

У зв`язку з вищенаведеним, поданий висновок експерта вказаним вимогам відповідає.

У той же час суд критично оцінює доводи відповідача про те, що так як п. 4.2. договору передбачено страхування ризику знищення або пошкодження об`єкта будівельних робіт підрядником, у тому числі від затоплення, то дії позивача щодо нездійснення ним страхування свідчать про те, що уся міра відповідальності має бути покладена на позивача. Такі висновки відповідача не узгоджуються із положеннями ч. 4 ст. 877 Цивільного кодексу України, змістом страхування та обставинами справи про те, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва.

Суд звертає увагу, що за змістом ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Тобто, страхування має метою відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок випадкового знищення або пошкодження об`єкта будівництва та не направлено на відвернення випадків пошкодження чи знищення майна. Тому підрядник незалежно від страхування об`єкту має діяти сумлінно та обачливо, щоб ужити усіх залежних від нього заходів із недопущення пошкодження або знищення об`єкту. У такому разі підрядник діє саме у інтересах замовника, незалежно від того, чи був застрахований ним об`єкт чи ні.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказане у сукупності спростовує доводи відповідача, що позивач додаткові роботи не виконував.

Як наслідок, суд також відхиляє доводи відповідача про те, що додаткові роботи не були необхідними в інтересах замовника, а також про те, що зупинення роботи не могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва.

Тому до даних правовідносин підлягають до застосування положення ч 4 ст. 877 Цивільного кодексу України (у контексті доведеності необхідності негайних дій підрядника в інтересах замовника), через що суд відхиляє доводи відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 877 Цивільного кодексу України та положень договору підряду щодо необхідних дій підрядника при потребі проведення додаткових робіт та наслідки недотримання таких умов.

Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що договір підряду припинився із фактичним закінченням робіт відповідно до акту приймання-передачі за жовтень 2015 року, записів Загального журналу робіт з будівництва об`єкта "Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку", адреса об`єкта будівництва "м. Мукачево, вул. П.Набережна, 7" та здійсненням 07 жовтня 2015 року остаточного розрахунку.

Вказані висновки відповідача не узгоджуються із вищенаведеними доказами про фактично виконані додаткові роботи, що були необхідні в інтересах замовника.

Відповідно до п. 16.1. Договору, договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Враховуючи, що підрядником було виконано додаткові роботи, які підлягають виставленню замовнику та оплаті, то договір підряду у силу положень п. 16.1. діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором та не обмежений строком до 31 грудня 2015 року.

За змістом п. 10.3. договору, щомісячно підрядник направляє замовнику акти приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат (форма № КБ-3), а замовник у строк 3-ох робочих днів після отримання акту та довідки повинен їх підписати або направивши підряднику мотивовану відмову від їх підписання. У разі відсутності мотивованої відповіді протягом 5-ти робочих днів акт (форма № КБ-2в) та довідка (форма № КБ-3) вважаються підписаними, а будівельні роботи - прийнятими.

Суд констатує, що 28.09.2018 року за вих. № 53 підрядником було надіслано вимогу з коригуючими Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2015 рік (форми № КБ-3) та Актом приймання виконаних будівельних робіт за 2015 рік (форми № КБ-2в) для підписання та оплати протягом 3 робочих днів з моменту отримання цієї вимоги (копії додаються).

Вказана вимога була отримана замовником 03.10.2018 року, а відтак, підлягала підписанню до 09.10.2018 року, а мотивованому розгляду - до 11.10.2018 року.

За приписами ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Однак, замовник у встановлені договором та вимогою строки вказані коригуючі довідку та акт не підписав, мотивованої відмови від підписання акта та довідки про виконані роботи не надав у вказані строки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідь по суті вимоги та коригуючих довідки та акту замовник сформував лише 11.12.2018 року, що випливає з його листа вих. № 01-13/9405.

Тому, коригуючі Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 2015 рік (форми № КБ-3) та Акт приймання виконаних будівельних робіт за 2015 рік (форми № КБ-2в) згідно положень договору підряду вважаються підписаними, а відповідні роботи прийняті 11.10.2018 року.

Акт виконаних робіт є первинним документом, оскільки фіксує факт здійснення господарської операції, відповідно, є підставою для здійснення розрахунків за фактично виконані роботи.

Про таке правозастосування зазначає Верховний Суд у постанові від 03.05.2018 року у справі № 914/1556/17, від 29.05.2018 року у справі № 916/89/14.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розрахунки за щомісячно виконані роботи, а також остаточний розрахунок за договором проводяться замовником на протязі 5-ти днів з дня підписання акту приймання робіт та довідки про вартість виконаних робіт (п. 10.4. договору).

Враховуючи вищенаведене та ту обставину, що коригуючий акт за грудень 2015 року вважається підписаним 11.10.2018 року, то строк оплати виконаних робіт за вказаним актом закінчився 18.10.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що відповідач прострочив виконання зобов`язання із оплати виконаних робіт за договором підряду, а тому така заборгованість підлягає до стягнення.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З врахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, складає 5 500 грн., що випливає з детального опису робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (додається).

Розмір судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, підтверджується наступними доказами: договором про надання правової допомоги від 10.12.2018 року, актом № 1 виконаних робіт (наданих послуг) від 12.02.2019 року, рахунком № 1 від 12.02.2019 року, платіжним дорученням № 1260 від 26.04.2019 року.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, суд констатує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаною роботою; а також предметом позовних вимог та строку розгляду справи, а тому заявлена сума в розмірі 5 500 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 762 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 5 500 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Управління міського господарства виконавчого комітету Мукачівської міської ради, 89600, Закарпатська область, м. Мукачево, пл. Духновича, будинок 2 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укршляхбуд", 02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, будинок 1, офіс 710 () суму 115 581 (Сто п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одна гривня) грн. 60 коп. заборгованості за виконані роботи, суму 1 762 (Одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також суму 5 500 (П`ять тисяч п`ятсот гривень) грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 14.04.2020 року.

Суддя Пригара Л.І.