ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"16" квітня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/218/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Ворона Йосипа Йосиповича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника - Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації заборгованості на суму 5130,00 грн. за відпущений на виконання Договору №483 від 05.07.2019 року товар, а також відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Ворон Йосип Йосипович звернувся до Господарського суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника заборгованості на суму 5130,00 грн. за відпущений на виконання Договору №483 від 05.07.2019 року товар. Крім суми боргу, заявник просить відшкодувати сплачений ним судовий збір в розмірі 210,20 грн. за подання заяви до суду, а також понесені ним витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, за вимогами ст. 150 цього ж Кодексу, в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додається копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Зміст зазначених процесуальних норм слід розуміти буквально, тобто за наслідками розгляду відповідної заяви, поданої в порядку розділу ІІ ГПК України, судом може бути видано один судовий наказ про стягнення грошової заборгованості за одним договором.

При зверненні до суду, заявник просить стягнути з боржника, крім заборгованості за договором поставки та відшкодування судового збору за подання заяви 210,10 грн., що підлягає задоволенню судом шляхом видачі судового наказу на зазначені суми, також витрати на професійну правничу допомогу на суму 2000,00 грн.

В частині вимоги заявника про стягнення з боржника витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями процесуального кодексу, зокрема, ст. 126 ГПК України, унормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Такий розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Цією ж статтею визначена можливість суду, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене відповідає закріпленому у ст. 13 ГПК України принципу змагальності.

В той же час, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього кодексу. Розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (ст. ст. 154. 155 ГПК України).

Враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, виходячи з приписів зазначених норм, у боржника відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення заявником, що суперечить наведеним приписам ст. 13 ГПК України.

За нормою до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

В той час як з аналізу глави 8 "Судові витрати" ГПК України слід дійти висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу можуть бути предметом розгляду у позовному провадженні, де учасниками справи є сторони, які мають право доводити розмір витрат, а суд здійснює їх розподіл за результатами розгляду справи.

У пункті 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

З урахуванням викладеного, оскільки процесуальний закон не передбачає при здійсненні судочинства у наказному провадженні розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору, у видачі судового наказу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 147-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити фізичній особі-підприємцю Ворон Йосип Йосиповичу у видачі судового наказу про стягнення з управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної адміністрації , м. Виноградів в частині стягнення 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук