Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" квітня 2020 р. Справа № 906/408/20.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Соловей Л.А.,

розглядаючи заяву Керівника Житомирської місцевої прокуратури про забезпечення позову від 15.04.20 №5252 у справі №906/408/20

за позовом: Керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі 1. Північного офісу Держаудитслужби (м.Київ) в особі Управління Північного офісу Держаудислужби в Житомирській області (м.Житомир), 2. Житомирської міської ради (м.Житомир)

до: 1. Управління капітального будівництва Житомирської міської ради (м.Житомир)

2. Дочірнього підприємства "Фаворит ОПТ" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит" (м.Житомир)

про визнання недійсними результатів публічних закупівель та договору про закупівлю робіт,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудислужби в Житомирській області та Житомирської міської ради звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом, в якому просить:

- визнати недійсним рішення уповноваженої особи за проведення процедур закупівель Управління капітального будівництва Житомирської міської ради про обрання переговорної процедури під час закупівлі робіт за предметом "Капітальний ремонт благоустрою території набережної річки Тетерів в місті Житомирі з розміщення об`єктів фізичної культури і спорту (1 черга). Коригування", оформлене повідомленням про намір укласти договір під час застосування переговорної процедури від 28.11.19;

- визнати недійсним договір підряду №290 від 16.12.19, укладений між Управлінням капітального будівництва Житомирської міської ради та дочірнім підприємством "Фаворит ОПТ" Акціонерного товариства закритого типу "Фаворит".

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що проведення переговорної процедури закупівлі є певним винятком із загальної процедури закупівель робіт та послуг за державні кошти. Застосовуючи таку процедуру суб`єкти повинні дотримуватися окремого порядку, передбаченого для такого виду закупівлі і надати документи, які доведуть неможливість проведення закупівлі робіт та послуг за загальними правилами. Однак у даному випадку рішення уповноваженої особи замовника про застосування переговорної процедури, оформлене повідомленням про намір укласти договір під час застосування переговорної процедури від 28.11.19 та укладений на його підставі договір про закупівлю робіт №290 від 16.12.19 є такими, що суперечать вимогам Закону України "Про публічні закупівлі" та не відповідають принципам здійснення публічних закупівель.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.04.20 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою прокурором подано заяву про забезпечення позову від 15.04.20 №5252, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Управлінню капітального будівництва Житомирської міської ради та Управлінню Державної казначейської служби України в місті Житомирі Житомирської області здійснювати перерахування коштів та вчиняти будь-які інші дії, пов`язані з виконанням договору №290 від 16.12.19.

В обґрунтування поданої заяви прокурор зазначає, що вартість робіт за договором №290 від 16.12.19, дійсність якого оспорюється місцевою прокуратурою, становить 16958566,61грн. Також вказує, що звернення прокурора до суду обґрунтовано необхідністю захисту інтересів держави, які полягають у цільовому і ефективному витрачанні бюджетних коштів, забезпеченні їх максимальної економії та дотримання принципів відкритості та конкурентності публічних закупівель, які виявилися порушеними внаслідок неправомірного застосування Управлінням капітального будівництва Житомирської міської ради переговорної процедури, наслідком чого стало надання ДП "Фаворит ОПТ" невиправданих переваг у порівнянні з іншими суб`єктами господарювання, безпідставне підвищення ціни за виконання робіт щодо капітального ремонту благоустрою набережної річки Тетерів. При цьому, та обставина, що вказаний договір наразі перебуває на стадії виконання, а його подальша реалізація призведе до неправомірного витрачання бюджетних коштів, створює обґрунтовані підстави вважати, що реальне поновлення порушених інтересів держави можливе лише у разі вжиття заходів забезпечення позову на етапі судового розгляду позовної заяви.

У іншому випадку кошти за оспорюваним договором, незалежно від результатів судового розгляду позову про визнання його недійсним, будуть перераховані на рахунки підрядника, що призведе до необхідності повторного звернення до суду Управління капітального будівництва Житомирської міської ради або, у разі її бездіяльності, місцевої прокуратури з позовом про застосування наслідків недійсності правочину. Приймаючи до уваги, що необхідність повторного звернення до суду для реального захисту інтересів держави, є обставиною, що ускладнює ефективний захист та поновлення таких інтересів, наявні підстави для забезпечення позову.

На думку прокурора в даному випадку забезпечення позову безпосередньо ґрунтується на факті чинності оспорюваного договору, що цілком очікувано призведе до його повного виконання або виконання значною мірою станом на дату набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. До того ж, специфіка оспорюваного договору підряду значною мірою ускладнить або й унеможливить повернення сторонам отриманого на підставі недійсного правочину, оскільки виконані будівельні роботи в порядку двосторонньої реституції повернути неможливо, а застосування односторонньої реституції в даному випадку виключається.

Дослідивши заяву керівника Житомирської місцевої прокуратури про забезпечення позову та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, мають тимчасовий характер і діють до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З вищевикладеного вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як зазначено вище, прокурор обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову посилається на той факт, що оспорюваний договір наразі перебуває на стадії виконання, тому доцільно вжити заходи забезпечення позову в частині заборони Управлінню капітального будівництва Житомирської міської ради та Управлінню Державної казначейської служби України в місті Житомирі Житомирської області здійснювати перерахування коштів та вчиняти будь-які інші дії, пов`язані з виконанням договору №290 від 16.12.19, оскільки у разі задоволення даного позову виникне необхідність повторного звернення до суду з відповідним позовом про застосування наслідків недійсності правочину.

В частині обґрунтування заяви про забезпечення позову, прокурором наведено лише власні висновки щодо доцільності та співмірності вжиття заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу на те, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Проте обраний прокурором спосіб не забезпечить фактичного виконання судового рішення у випадку задоволення позову, його незастосування не може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів прокурора у цій справі, оскільки відсутній зв`язок між обраним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

При цьому з наведених прокурором обставин не вбачається, що відповідачі, у разі задоволення позову, мають намір чинити будь-які дії щодо можливості повернення до бюджету отриманого в межах договору №290 від 16.12.19.

Викладені в поданій заяві обставини є лише припущенням з боку прокурора, що не є підставою для забезпечення позову відповідно до ст.136 ГПК України.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у заяві обставини суду не надано.

Також суд вважає за необхідне відзначити, що прокурор в якості заходу забезпечення позову просить заборонити, зокрема, Державній казначейській службі України у місті Житомирі Житомирської області, яка станом на момент винесення ухвали не є учасником даного судового процесу, вчиняти дії, пов`язані з виконанням договору №290 від 16.12.19.

Тобто, наведені в заяві заходи забезпечення позову, які до того ж стосуються дій Державної казначейської служби України у місті Житомирі Житомирської області, не є співмірними з предметом спору, в якому оскаржується неправомірність дій безпосередньо відповідачів під час здійснення процедури закупівлі.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при поданні до суду заяви про забезпечення позову, заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

Оскільки, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, прокурором не надано, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ураховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої прокурором заяви про забезпечення позову на даній стадії судового процесу, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави, за захистом яких він звернувся.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви керівника Житомирської місцевої прокуратури про забезпечення позову від 15.04.20 №5252 відмовити.

Ухвала набрала законної сили 23.04.20 відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Соловей Л.А.

Друк:

1 - в справу

2- Житомирська місцева прокуратура;

3-5- позивачам

6,7- відповідачам