ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" квітня 2020 р. Справа № 924/301/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі філії "Старокостянтиніський завод залізобетонних шпал" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Старокостянтинів, Хмельницька обл.

до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально - виконавчої служби України (№98)", с. Климентовичі, Шепетівський р-н., Хмельницька обл.

про стягнення грошей

без повідомлення (виклику) сторін

встановив:

Позивач в позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар у розмірі 4 396, 01 грн. Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що на виконання усної домовленості сторін, він поставив відповідачу обумовлений товар - Емульсон ВЕЛ - 1, згідно накладної. Відповідач, отримавши товар, не здійснив його оплату в передбачений законом термін. Направлена на адресу відповідача претензія відносно оплати поставленого товару залишена без реагування.

Належність повідомлення позивача про судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без проведення судового засідання) підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про вручення йому відповідної ухвали суду (з підписом про отримання). Будь-яких клопотань щодо розгляду справи від позивача не надходило.

Належність повідомлення відповідача про судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без проведення судового засідання) також підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про вручення йому відповідної ухвали суду (з підписом про отримання). Ухвалою суду від 25.03.20 (що отримана відповідачем) відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов до 10.04.20. Станом на час розгляду справи, відзиву на позов не надійшло, жодних клопотань щодо розгляду справи не направлено.

Таким чином, суд, в порядку ч. 9 ст. 165 ГПКУ розглядає справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

Згідно виписки з ЄДРЮОФОПГФ від 27.11.18 акціонерне товариство „Українська залізниця" є юридичною особою, ідентифікаційний код 40075815. Як вбачається з витягу з протоколу № Ц - 64 /91 засідання правління АТ „Укрзалізниця" від 04.12.18 філію „Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" ПАТ „Українська залізниця" перейменовано на філію „Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" АТ „Українська залізниця". Згідно Положення про філію „Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" АТ „Українська залізниця" філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані товариством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства.

Згідно видаткової накладної від 21.03.17 № 32 (постачальник - філія „Старокостянтинівський завод ЗБШ" ПАТ „Укрзалізниця", в подальшому філія товариства позивача, одержувач - підприємство Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області ( № 98), товар - Емульсон ВЕЛ-1) позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 4 396, 01 грн.

Накладна, зі сторони позивача підписана (в.о. начальника філії Кучер В.О. та Федорчук Ю.В.) та скріплена його печаткою в графі „Відвантажив", зі сторони відповідача у графі „Отримав" (гол. бухгалтер Слюсарчук Л.Б. та ОСОБА_2 згідно довіреності від 21.03.17 № 11). При цьому, необхідно зазначити, що у справі наявна копія довіреності на отримання ТМЦ від 21.03.17 № 11, видана ДП „Підприємство ДКВС (№98) на ім`я ОСОБА_2 відносно отримання ТМЦ (Емульсон) від філії „Старокостянтинівський завод ЗБШ" ПАТ „Укрзалізниця". Довіреність підписана відповідачем та скріплена його печаткою. Також довіреність підписана повіреною особою.

30.07.19 позивач направив відповідачу претензію на суму 4 396, 01 грн. Докази направлення - рекомендоване повідомлення про вручення від 30.07.19 з штампом пошти та вказівкою адресата (відповідача) та кореспондента - позивач.

Дослідивши подані докази, давши їм оцінку в сукупності при аналізі норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд враховує таке.

Позивач, обгрунтовуючи свої вимоги у позовній заяві, вказав на порушення відповідачем усної (укладення договору у спрощений спосіб) домовленості про поставку товару. Правовідносини між сторонами, які є підставою оплати поставленого товару, за словами позивача, виникли внаслідок фактичної поставки товару, який прийнятий відповідачем.

З наданих матеріалів вбачається, що позивач (постачальник - філія „Старокостянтинівський завод ЗБШ" ПАТ „Укрзалізниця" є структурним підрозділом позивача за Положенням про філію) і відповідач підписали (крім того, скріплено печаткою позивача) видаткову накладну від 21.03.17 № 32 на поставку товару на суму 4 396, 01 грн., за якою постачальником є позивач, одержувачем - відповідач. При цьому, отримання товару відповідачем за даною накладною підтверджується підписом гол. бухгалтера та гр. ОСОБА_2 у графі „Отримав" (на накладній міститься відмітка про отримання товару гр. ОСОБА_2 за довіреністю від 21.03.17 № 11, яка наявна у справі, де зазначено, що її видано відповідачем (ДП ДКВСУ № 98 на ім`я ОСОБА_2 для отримання товару від позивача).

Слід зазначити, що видаткова накладна є належним доказом здійснення господарської операції - поставки товару, оскільки є відповідним первинним документом за Законом „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містить всі необхідні реквізити останнього. Так, згідно ч. 2 ст. 9 Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також слід вказати, що у накладній одержувачем товару зазначено „Підприємство Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№ 98). Про те, що одержувачем товару є саме відповідач - ДП „Підприємство державної кримінально - виконавчої служби України (№ 98) свідчить підпис ОСОБА_2, якому видано відповідну довіреність печатка на якій стоїть саме відповідача (печатка має напис ДП „Підприємство державної кримінально - виконавчої служби України (№ 98).

Таким чином, документальне підтвердження здійснення господарської операції між сторонами свідчить про укладення між ними усної домовленості поставки (яка підтверджується накладною) та виникнення між ними відповідних правовідносин. Наявність же правовідносин передбачає настання зобов`язань, які з урахуванням їх сторін, є господарськими.

При цьому, слід зазначити, що укладення договору в спрощений спосіб (усна домовленість) не суперечить діючому законодавству, а саме, згідно ст. 639 ЦКУ договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За ч. 1 ст. 181 ГКУ допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. В даному разі накладна є підтвердженням як прийняття до виконання замовлення (поставлено товар) так і самого замовлення (прийняття товарів).

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України); підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти (п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України); у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч. 6 ст. 11 ЦК України).

Юридично значимими фактами (подіями), в силу яких між сторонами виникли господарські зобов`язання, в даному випадку є факт поставки товарів позивачем та прийняття (підписання накладної) їх відповідачем, що підтверджується накладною.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Враховуючи положення ст. 173 ГК України та фактичні обставини справи, кредитором у відносинах між даними сторонами є позивач (поставив товар за замовленням відповідача), боржником - відповідач (прийняв товар шляхом підписання накладної, чим підтвердив замовлення товарів).

Враховуючи відсутність укладеного між сторонами письмового договору, строк виконання зобов`язання є невизначеним. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вимога про оплату (виконання обов`язку), пред`явлена позивачем у надісланій на адресу відповідача претензії від 25.07.19 № 1234, де позивач просить перерахувати кошти (4 396, 01 грн.) у строк, який не перевищує 10 днів від дня отримання претензії. Зазначена претензія, згідно поштового відправлення форми № 119 отримана відповідачем 02.08.19. Таким чином, враховуючи приписи ст. 530 ЦК України, обов`язок відповідача з приводу оплати товару настає 10 серпня 2019 року. Відсутність доказів оплати у даний строк (і станом на час вирішення спору) свідчить про наявність прострочення платежу, а отже - виникнення заборгованості.

Тому, позов є обґрунтованим, підтвердженим доказами та підлягає задоволенню в заявленому розмірі, що підтверджується первинним документом (за накладною 4 396, 01 грн.).

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства „Підприємство державної кримінально - виконавчої служби України (№ 98)" (с. Климентовичі, Шепетівського району, Хмельницької області, 30430, код 08681040) на користь акціонерного товариства „Українська залізниця" (код 40075815, вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150) в особі філії „Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" Акціонерного товариства „Українська залізниця" (вул. Гончара, 22, м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 31103, код 40081331) 4 396, 01 грн. (чотири тисячі триста дев`яносто шість грн. 01 коп.) боргу та 2 102 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) судових витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 4 прим.:

1- до справи

2- відповідачу - 30430, с. Климентовичі, Шепетівський р-н, Хмельницька обл

3, 4 - позивачу (АТ "Українська залізниця") - 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; філії "Старокостянтиніський завод залізобетонних шпал" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - 31103, Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Гончара, 22

Всім рекомендованим з повідомленням