ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.04.2020 м.Дніпро Справа № 904/3806/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є ,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019

у справі № 904/3806/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСАХІНВЕСТ - 2002", м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ", 49000, м. Дніпро, вул. Лейтенанта Роя, буд. 30,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.19р. відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ", 49000, м. Дніпро, вул. Лейтенанта Роя, буд. 30, , введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 06.01.2020р., призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гуцал Тамару Михайлівну, свідоцтво №1035 від 03.06.13р.

Постановою від 17.12.2019 у справі №904/3806/19 припинено процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ", припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ" арбітражного керуючого Гуцал Тамари Михайлівни. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 1 рік, до 17.12.2020р. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ" призначено арбітражного керуючого Ясир Дар`ю Ігорівну.

Не погодившись з постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 у справі № 904/3806/19 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої останнє просить скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, яке обґрунтовано тим, з повним текстом даної постанови останній ознайомився лише 19.02.2020, після ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується розпискою представника, яка знаходиться в матеріалах справи. У зв`язку з зазначеним апелянт просить вважати строк на подання апеляційної скарги пропущеним з поважних причин.

Враховуючи, що скаржником не було наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту строку для можливості подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

03.04.2020 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження згідно якого апелянт зазначає, що на момент прийняття оскаржуваної постанови останній не знав та не міг знати про підстави прийняття постанови та відповідно не мав підстав для звернення до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Мотиви, що наведені в апеляційній скарзі не могли бути відомі скаржнику лише з тексту оскаржуваної постанови. Достовірність поданої інформації могла бути перевірена тільки після ознайомлення з матеріалами справи. Апелянт ознайомився з матеріалами справи 19.02.2020, тому вважає, що строк на оскарження пропущений з поважних причин.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, Центральний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для відкриття апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, в обґрунтування чого посилається на те, що скаржником оскаржувану постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 отримано засобами поштового зв`язку 23.12.2019. Про повний текст оскаржуваної постанови та матеріали, які стали підставою для визнання боржника банкрутом скаржник дізнався лише після ознайомлення з матеріалами справ 19.02.2020. Підставою для звернення до апеляційного суду зі скаргою стала неможливість проведення перевірки на підставі наказу №70-п від 17.01.2020.

Таким чином, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження від 03.04.2020 апелянт навів фактично ті ж самі причини, які були визнані неповажними ухвалою апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху. Інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржником не зазначено.

Суд апеляційної інстанції вважає, що скаржником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, копії ухвал, зокрема і ухвала суду від 12.09.2019 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Самоцвіт" надсилалися на адресу ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Колегія зазначає, що в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство від 12.09.2019, яку апелянт отримав 18.09.2019, вказано про надіслання на підставі ст. 78 Податкового кодексу України копії ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство до органу державної податкової служби за місцезнаходження боржника для розгляду питання щодо проведення позапланової перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) та вжиття заходів, передбачених чинним законодавством. Матеріали за результатами перевірки необхідно направити суду для долучення до справи про банкрутство.

Проте, згідно наказу №70-п від 09.01.2020 проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Самоцвіт" сплановано провести лише з 17.01.2020, тобто вже після винесення постанови Господарським судом Дніпропетровської області про визнання боржника банкрутом.

Апелянт був обізнаний про розгляд зазначеної справи, про обставини справи, що ним не спростовується та не заперечується, мав достатньо часу для вчинення передбачених законом дій як для ознайомлення з матеріалами справи так і для проведення перевірки та виявлення порушень, а тому посилання, що останній не мав достатніх підстав для звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою раніше є необґрунтованими, а наведені ним доводи щодо несвоєчасного оскарження постанови місцевого господарського суду зумовлені не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру. Процесуальна бездіяльність апелянта не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Отже, апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 у справі № 904/3806/19.

Таким чином, у визначений апеляційним господарським судом строк апелянт не усунув недоліків апеляційної скарги та не подав заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою протягом десяти днів з дня вручення ухвали або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Апеляційний суд, також враховує, що згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 у справі №904/3806/19.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 258, ч. 4 ст. 260 ГПК України, апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 у справі №904/3806/19.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 у справі №904/3806/19 повернути заявникові.

Додаток (на адресу скаржника):

- апеляційна скарга вих. № б/н від 16.03.2020 та додані до неї документи на 21 арк., у т.ч. клопотання про поновлення строку від 26.12.2019;

- клопотання про поновлення строку від 03.04.2020 з додатками на 8 аркушах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя Л.А.Коваль