РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.03.2020Справа № 910/28/20

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз"
Компанії "Моментум ентерпрайзерс (Східна Європа) Лімітед"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Група компанія "Техінсервіс"
простягнення 319 012 484 грн 26 коп.
Представники:
від позивача-1: не з`явились
від позивача-2: не з`явились
від відповідача: не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" та Компанії "Моментум ентерпрайзерс (Східна Європа) Лімітед" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компанія "Техінсервіс" про стягнення 319 012 484 грн 26 коп. заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги № 5/11/13 від 05.11.2013, № 7/11/13 від 07.11.2013 та № 8/11/13 від 08.11.2013, в тому числі 298 855 028 грн 69 коп. основного боргу та 20 157 455 грн 57 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладених між сторонами договорів неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання з повернення поворотної фінансової допомоги, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/28/20, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.02.2020.

05.02.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача-1 надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

11.02.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача-2 надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

У підготовчому засіданні 13.02.2020 судом оголошено перерву до 12.03.2020.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 суд викликав відповідача у підготовче засідання на 12.03.2020.

10.03.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача-1 надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

12.03.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача-1 надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 12.03.2020 суд, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.03.2020.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 суд викликав відповідача у судове засідання на 30.03.2020.

25.03.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивачів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

26.03.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивачів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

30.03.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивачів надійшло клопотання про відкликання клопотання про відкладення розгляду справи та розгляд справи без участі представників.

Представники сторін у судове засідання 30.03.2020 не з`явилися, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник відповідача про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання не подав, вимог ухвали суду від 15.01.2020, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконав.

24.02.2020 та 25.02.2020 на адресу Господарського суду міста Києва повернулися поштові відправлення за № 010 та № 019, яким на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (провулок Макіївський, 1, м. Київ, 04114) було направлено ухвали від 15.01.2020 та від 13.02.2020, дати довідок ф.20: 21.02.2020 та 24.02.2020.

Відповідно до частин 2, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 вручена відповідачу 21.02.2020, ухвала Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 вручена відповідачу 24.02.2020.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 30.03.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.12.1997 між Підприємством "Полтаванафтогаз" та Momentum Energy International Inc. укладено договір № 999/97 про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки Андріяшівського газоконденсатного родовища.

Відповідно до угоди про передачу прав і обов`язків за договором від 22.07.1998 та додатку № 4 до договору № 999/97 від 24.12.1997 компанія Momentum Enterprises (Eastern Europe) Limited є правонаступником компанії Momentum Energy International Inc., а Відкрите акціонерне товариство "Укрнафта" є правонаступником підприємства "Полтаванафтогаз".

Додатковою угодою від 28.04.2011 про внесення змін до договору № 999/97 сторони домовились читати за текстом договору та його додатків "Відкрите акціонерне товариство" як "Публічне акціонерне товариство", "ВАТ "Укрнафта" як "ПАТ "Укрнафта".

Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників.

Статтею 176 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання мають право разом здійснювати господарську діяльність для досягнення спільної мети, без утворення єдиного суб`єкта господарювання, на умовах, визначених договором про спільну діяльність. У разі, якщо учасники договору про спільну діяльність доручають керівництво спільною діяльністю одному з учасників, на нього може бути покладено обов`язок ведення спільних справ. Такий учасник здійснює організаційно-управлінські повноваження на підставі доручення, підписаного іншими учасниками.

Коло осіб, які можуть виступати сторонами договору про спільну діяльність чинним законодавством не обмежене, відтак, ними можуть бути фізичні та юридичні особи, у тому числі, іноземні інвестори.

Як вбачається з договору "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 № 999/97, учасником такого договору є компанія "Моментум Ентерпрайзис (Східна Європа) Лтд.", тобто іноземний інвестор, а тому спірні правовідносини підпадають під регулювання Закону України "Про режим іноземного інвестування", який визначає особливості режиму іноземного інвестування на території України, виходячи з цілей, принципів і положень законодавства України.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про режим іноземного інвестування" іноземні інвестори мають право укладати договори (контракти) про спільну інвестиційну діяльність (виробничу кооперацію, спільне виробництво тощо), не пов`язану із створенням юридичної особи, відповідно до законодавства України.

Статтею 24 вказаного Закону врегульовано, що господарська діяльність на підставі зазначених у статті 23 цього Закону договорів (контрактів) регулюється законодавством України.

Сторони за договорами (контрактами) повинні вести окремий бухгалтерський облік та складати звітність про операції, пов`язані з виконанням умов цих договорів (контрактів), та відкрити окремі рахунки в установах банків України для проведення розрахунків за цими договорами (контрактами).

Договори (контракти) повинні бути зареєстровані у терміни та в порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, договори (контракти) про спільну інвестиційну діяльність за участю іноземного інвестора підлягають державній реєстрації в Мінекономіки та його уповноважених органах, після чого підлягають взяттю на облік в органах державної податкової служби в Україні. Підтвердженням державної реєстрації договору (контракту) є картка державної реєстрації, один з примірників якої подається до митних органів для митного оформлення відповідного майна, другий - до органів державної податкової служби для взяття договору на облік, третій - залишається у особи, якій іншими сторонами договору доручено ведення спільних справ учасників.

Статтею 210 ЦК України встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у пункті 15.1 додатку № 7 договору № 999/97, який було зареєстровано належним чином в Мінекономрозвитку, про що міститься відмітка про державну реєстрацію на вказаному додатку, учасниками спільної діяльності було зазначено, що ведення спільних справ Спільної інвестиційної діяльності, організація і керівництво роботами у зв`язку зі спільною інвестиційною діяльністю, представництво спільної інвестиційної діяльності перед третіми особами згідно з нормами ЦК України, які регулюють сумісну діяльність, доручається одному із учасників, який для цілей цього договору іменується "Управляючий". Управляючий наділяється відповідними повноваженнями і підпорядковується комітету з управляння. Учасники погоджуються, що управляючим є Компанія "Моментум Ентерпрайзис (Східна Європа) ЛТД".

Також, у вказаній нормі зазначено, що до 1 липня 1999 року функції Управляючого буде виконувати Укрнафта в особі її структурного підрозділу "Полтаванафтогаз", після чого Управляючим буде компанія, або дочірнє підприємство компанії, яке учасники уповноважать на це належним чином відповідно до законодавства України.

21.07.2015 підписано додаток № 15 до договору № 999/97, який було зареєстровано належним чином в Мінекономрозвитку, про що міститься відмітка про державну реєстрацію на вказаному додатку, яким передбачено: "ввести до складу учасників договору № 999/97 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларніка", яке приєдналося на підставі згоди всіх учасників".

Також, сторонами погоджено підписати нову редакцію договору № 999/97 у редакції, що є невід`ємною частиною додатку № 15.

Згідно нової редакції договору № 999/97 від 24.12.1997 в розділі "Визначення основних термінів" визначено - управляючий - один із учасників договору, який уповноважується діяти від імені всіх учасників. Управляючим за цим договором є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларніка".

Відповідно до додатку № 16 від 29.02.2016, що зареєстрований директором Департаменту економічного розвиту, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської облдержадміністрації Іщенко І.С. 14.11.2019 за № 1353-077к, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларніка" виведена зі складу учасників договору № 999/97.

За таких обставин, з огляду на вищенаведене, функції Управляючого продовжує здійснювати НГВУ "Полтаванафтогаз".

Між учасниками договору "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 № 999/97 в особі начальника НГВУ "Полтаванафтогаз" Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" уповноваженого СІД Наслєднікова С.В. (кредитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Техінсервіс" (отримувач за договорами) було укладено договори про надання поворотної фінансової допомоги, а саме - № 5/11/13 від 05.11.2013, № 7/11/13 від 07.11.2013, № 8/11/13 від 08.11.2013 (далі - договори).

Відповідно до пункту 1.1. договорів кредитор надає отримувачеві з метою поповнення обігових коштів поворотну фінансову допомогу, яка надалі іменується "допомога", а отримувач зобов`язується використати суму одержаної допомоги з вищевказаною метою та повернути її кредиторові на умовах цих договорів.

Пунктом 1.2. договору № 5/11/13 від 05.11.2013 передбачено, що загальна сума допомоги, що надається кредитором отримувачеві за цим договором складає 40 000 000, 00 грн, що у розрахунку за середнім курсом продажу долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату укладення цього договору становить 4 878 049 доларів США при курсі 8 грн 20 коп. за 1 долар США.

Пунктом 1.2. договору № 7/11/13 від 07.11.2013 передбачено, що загальна сума допомоги, що надається кредитором отримувачеві за цим договором складає 40 000 000, 00 грн, що у розрахунку за середнім курсом продажу долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату укладення цього договору становить 4 878 049 доларів США при курсі 8 грн 20 коп. за 1 долар США.

Пунктом 1.2. договору № 8/11/13 від 08.11.2013 передбачено, що загальна сума допомоги, що надається кредитором отримувачеві за цим договором складає 22 151 361, 00 грн, що у розрахунку за середнім курсом продажу долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату укладення цього договору становить 2 701 385, 48 доларів США при курсі 8 грн. 20 коп. за 1 долар США.

Згідно з пунктом 4.3. договору № 5/11/13 від 05.11.2013 отримувач має право на отримання допомоги повністю або частково не пізніше 12 листопада 2013 року.

Згідно з пунктом 4.3. договору № 7/11/13 від 07.11.2013 отримувач має право на отримання допомоги повністю або частково не пізніше 12 листопада 2013 року.

Згідно з пунктом 4.3. договору № 8/11/13 від 05.11.2013 отримувач має право на отримання допомоги повністю або частково не пізніше 20 листопада 2013 року.

Крім того, умовами договорів сторони погодили наступні кінцеві дати повернення загальної суми допомоги, а саме:

- п. 5.1. договору № 5/11/13 від 05.11.2013 кінцева дата повернення загальної суми допомоги (суми допомоги фактично отриманої отримувачем) відповідно до цього договору настає 20.11.2017 (далі - також - дата завершення);

- п. 5.1. договору № 7/11/13 від 07.11.2013 кінцева дата повернення загальної суми допомоги (суми допомоги фактично отриманої отримувачем) відповідно до цього договору настає 12.11.2017 (далі - також - дата завершення);

- п. 5.1. договору № 8/11/13 від 05.11.2013 кінцева дата повернення загальної суми допомоги (суми допомоги фактично отриманої отримувачем) відповідно до цього договору настає 01.12.2017 (далі - також - дата завершення).

Згідно з пунктом 5.4. договорів отримувач повертає загальну суму допомоги, зазначену в п. 1.2. договорів та отриману за цими договорами, у національній валюті України - гривні.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 14.1.257. Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Договір поворотної фінансової допомоги за правовою природою є договором позики.

Відповідно до вимог статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками , у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, на виконання вимог договорів, кредитор перерахував отримувачеві 102 151 361, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: № 164 від 14.11.2013 на суму 40 000 000, 00 грн; № 165 від 14.11.2013 на суму 40 000 000, 00 грн; № 166 від 14.11.2013 на суму 22 151 361, 00 грн., а також банківською випискою.

03.11.2017 відповідач звернувся до позивача з листом № 031117, в якому просив відтермінувати кінцеву дату повернення суми фінансової допомоги на строк до 31.12.2019.

Як зазначає позивач, ним на адресу відповідача був направлений лист від 08.11.2017 № 09/04-5222 з вимогою виконання відповідачем зобов`язань за договорами поворотної фінансової допомоги та повернення коштів у визначені договорами строки.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача з претензією від 29.01.2018 № 01/01/11/06/02/01/01-02/1/438, в якій вимагав перерахувати заборгованість за договорами поворотної фінансової допомоги в національній валюті - гривні, яка на дату такого повернення дорівнюватиме суми, що еквівалентна сумі 12 457 483,48 дол. США.

Однак, відповідач вказану претензію залишив без задоволення, грошові кошти в погашення заборгованості не перерахував, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитором по вказаним договорам виступали учасники договору "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 № 999/97, що відображено в преамбулі вищевказаних договорів про надання поворотної фінансової допомоги.

Окрім того, зазначене підтверджується і платіжними дорученнями, з яких вбачається, що платником спірних коштів є учасники договору "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997 № 999/97.

Також, як вбачається з пункту 5.2. договорів про надання поворотної фінансової допомоги, отримувач коштів (відповідач) повертає допомогу кредиторові шляхом банківського переказу зі свого банківського рахунку на банківський рахунок кредитора (тобто учасникам договору № 999/97 від 24.12.1997).

Зі змісту договорів про надання поворотної фінансової допомоги , а саме в статті 18 - банківськими реквізитами кредитора зазначені реквізити учасників договору про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевказане, суд зазначає, що позивачі є належними кредиторами за договорами про надання поворотної фінансової допомоги № 5/11/13 від 05.11.2013, № 7/11/13 від 07.11.2013, № 8/11/13 від 08.11.2013, оскільки останні є учасники договору про спільну інвестиційну і виробничу діяльність.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення грошових коштів у строк та в розмірі визначеному умовами зазначених договорів, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачами у розмірі 12 457 483,48 доларів США, що еквівалентно 298 855 028 грн 69 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів повернення фінансової допомоги у розмірі 12 457 483,48 доларів США, що еквівалентно 298 855 028 грн 69 коп.

Оцінюючи подані позивачами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з повернення грошових коштів у строк та в розмірі, визначеному умовами зазначених договорів, вимоги позивача про стягнення з відповідача 12 457 483,48 доларів США, що еквівалентно 298 855 028 грн 69 коп., заборгованості визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивачі просять суд стягнути з відповідача на свою користь 20 157 455 грн 57 коп. 3 % річних.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом перевірено розрахунок позивачів та встановленого його правильність та відповідність вимогам умов договорів та чинного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольникти повністю.

2. Сягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компанія "Техінсервіс" (04114, м. Київ, пров. Макіївський, буд. 1, ідентифікаційний код 33544190) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ідентифікаційний код 00135390) в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" (36000, м. Полтава, вул. Монастирська, 12, ідентифікаційний код 22525915) та Компанії "Моментум ентерпрайзерс (Східна Європа) Лімітед" (Арх. Макаріу ІІІ, 155, Протеас Хаус, 5-й поверх, П.С. 3026, Лімассол, Республіка Кіпр, реєстраційний номер 86737) на рахунок спільної діяльності № НОМЕР_1 в Полтавському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 331401, податковий номер 403739509, заборгованість, що складає еквівалент 12 457 483 (дванадцять мільйонів чотириста п`ятдесят сім тисяч чотириста вісімдесят три) долари США 48 центів, що на дату заявлення позову становить 298 855 028 (двісті дев`яносто вісім мільйонів вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч двадцять вісім) гривень 69 коп., 3% річних в сумі 20 157 455 (двадцять мільйонів сто п`ятдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 57 коп. та 672 350 (шістсот сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят) гривень 00 коп. судового збору.

3. Після набрання законної сили рішенням видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 09.04.2020

Суддя Н.Б.Плотницька