УХВАЛА

м. Київ

09.04.2020Справа № 910/4180/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши позовну заяву Головного управління фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області

про стягнення коштів в розмірі 1 531,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про стягнення коштів в розмірі 1 531,23 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2020 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення

Згідно з частинами 2-4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

В ухвалі суду від 24.03.2020 суд зазначив, що способами усунення недоліків позовної заяви є:

- подання заяви із виконанням приписів п. 4 та п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, із доказами її надіслання на адресу учасників справи;

- подання заяви із виконанням приписів п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, із доказами її надіслання на адресу учасників справи;

- подання заяви із виконанням приписів п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, із доказами її надіслання на адресу учасників справи;

- подання заяви із виконанням приписів п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, із доказами її надіслання на адресу учасників справи.

06.04.2020 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої позивачем долучено «уточнену позовну заяву».

Таким чином, на підтвердження усунення недоліків, позивачем надано нову позовну заяву.

При цьому, як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про стягнення солідарно з Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на користь позивача заборгованості в розмірі 1 531,23 грн.

В свою чергу в уточненій позовній заяві, позивачем вже заявлено вимогу про стягнення на користь позивача заборгованості в розмірі 1 531,23 грн. лише з Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві

Частиною 1 статті 46 ГПК України унормовано, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З приписів ч. 1 ст. 46 ГПК України вбачається, що позивач може подати або заяву про зміну предмету позову, або про зміну підстав позову, одночасна зміну предмета і підстав позову процесуальним кодексом не передбачено.

В свою чергу, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

При цьому, право позивача на збільшення/зменшення розміру позовних вимог, зміну предмету, відмову від позовних вимог в частині може бути реалізовано лише після відкриття провадження у справі, а не на стадії залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не усунуто недоліки, зазначені судом в ухвалі від 24.03.2020, а здійснено подання нової позовної заяви у межах вже поданої позовної заяви, що суперечить приписам процесуального закону.

Суд також враховує, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 24.03.2020 в частині розмежування заявленої до стягнення суми та не викладено у прохальній частині позовної заяви чітких вимог по заявленій у сукупності сумі із зазначенням правової природи.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Враховуючи, що позивач не виконав вимог ухвали Господарського суду м. Києва від 24.03.2020 шляхом подання заяв із виконанням приписів п. 4, 5, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, із доказами її надіслання на адресу учасників справи, а надав уточнену позовну заяву в межах поданої позовної заяви, змінивши підстави та предмет позову, та змінивши склад учасників, що суперечить нормам Господарського процесуального кодексу України, а тому позовна заява Головного управління фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Головного управління фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України до Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про стягнення коштів в розмірі 1 531,23 грн. повернути.

2. Ухвала набирає законної сили 09.04.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Грєхова