ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2020м. ДніпроСправа № 904/876/20

за позовом Акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення збитків у розмірі 14 799,95 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулось до господарського суду з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" і просить суд стягнути збитки у розмірі 14 799,95 та судові витрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 Акціонерне товариство "Українська залізниця" отримало 02.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 160 (арк.с.53). Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 Регіональна філія "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" отримала 19.02.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.с.51). Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

10.03.2020 представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру штрафу на 50%.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перевезення відповідачем вантажу відбулась його часткова втрата, що підтверджується комерційним актом № 460005/1140 від 20.08.2019.

Позиція відповідача:

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов, але просив суд зменшити розмір штрафу на 50%, обґрунтовуючи тим, що "Придніпровська залізниця" внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

Крім того, відповідач зазначає про відсутність збитків внаслідок прострочення в доставці вантажу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

02.05.2019 між Акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (далі-покупець, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний завод» (постачальник) укладено договір поставки № 820/2019 (арк.с.18).

На виконання умов цього договору на адресу позивача зі станції відправлення Діївка Придніпровської залізниці на станцію призначення Запоріжжя Ліве Придніпровська залізниця за залізничною накладною №46080826 прибув вагон № 62623707 з вантажем «Горішок косовий» (арк.с.13).

20.08.2019 на станції Запоріжжя Ліве Придніпровська залізниця було складено комерційний акт № 460005/1140, в якому зафіксовано ознаки незбережного перевезення вантажу (арк.с.14).

У комерційному акті № 460005/1140 зафіксовано, що вагон №62623707 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом № 2485. Вагон у технічному стані справний.

У розділі Д (Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) комерційного акту зазначено: На підставі актів загальної форми № 54196 від 17.08.2019 станції Нижньодніпровськ Вузол проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого відправкою вказаній на лицьовій стороні цього акту зі зваженням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під. № 0120, державна повірка 10.06.2019. Згідно документу значиться: тара 23 200/22 800 кг, нетто 49 500 кг. Фактично виявилось брутто 69 200 кг, тара з документу перевірена 22 800 кг, нетто 46 400 кг, що менше документу на 3 100 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкою, на рівні бортів. Вантаж маркований двома повздовжніми смугами, що відповідає перевезному документу. Маркування порушене, виїмки на 1-2,7 люками довжиною 150-170 см, шириною 280 см, глибиною 30-70 см кожна, ліворуч на д 3-6 люками довжиною 600 см, шириною 120-150 см, глибиною 30-50 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися.

Приватним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний завод» виставлено позивачу рахунок фактуру № ДМЗ00011434 від 18.08.2019 на суму 347 222,86 грн (з ПДВ) (арк.с.16).

Позивачем сплачено Приватному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний завод» грошові кошти у розмірі 347 222,86 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 338038 від 26.09.2019 (арк.с.17).

Позивачем на адресу відповідача буда направлена претензія № 18-227 від 03.12.2019, в якій він просить оплатити фактичні збитки, спричинені внаслідок недостачі у розмірі 14 799,95 грн.

Станом на час розгляду справи, доказів оплати відповідачем заборгованості у розмірі 14 799,95 грн сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частин 1, 2 статті 307 Господарського кодексу України, що кореспондується зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

В силу частини 3 статті 909 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 307 Господарського кодексу України, пункту 6 Статуту залізниць України, наявна у матеріалах справи залізнична накладна свідчить про укладення між Публічним акціонерним товариством АрселорМіттал Кривий Ріг та ПАТ "Українська залізниця" (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів".

Накладна це основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

У накладній № 46080826 вказано, що маса ватажу складає 49 500 кг.

Частиною 2 статті 308 Господарського кодексу України передбачено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Пунктом 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з пунктом 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі, невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

У комерційному акті зафіксовано, що маркування порушене, виїмки на 1-2,7 люками довжиною 150-170 см, шириною 280 см, глибиною 30-70 см кожна, ліворуч на д 3-6 люками довжиною 600 см, шириною 120-150 см, глибиною 30-50 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, просипу вантажу немає.

Маса вантажу при зважуванні склала 46 400 кг, відповідно недостача вантажу склала 3 100 кг і є наслідком не збереження вантажу під час його перевезення.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до пункту 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з пунктом 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за недостачу - у розмірі дійсної вартості недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до пункту 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Суд вказує на те, що підстави звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, передбачені пунктом 111 Статуту, відсутні.

Враховуючи викладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок вартості нестачі вантажу, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу

Суд не приймає до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, оскільки предметом розгляду спору по цій справі є стягнення збитків за недостачу вантажу. Позивачем не було заявлено до стягнення штраф за несвоєчасну доставку вантажу.

Крім того, обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру штрафу, відповідач зазначає, що Придніпровська залізниця внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, а також тим, що не завдано збитків позивачу затримкою доставки вантажу.

Статтею 233 Господарського суду України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності, суд, з урахуванням усіх конкретних обставин справи, має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір.

При вирішенні питання про зменшення штрафних санкцій, суд, крім розміру збитків, повинен також враховувати: ступінь виконання зобов`язання, майновий стан сторін, не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, тобто суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Суд також може зменшити розмір штрафних санкцій у разі наявності інших обставин, які мають істотне значення, однак, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а є його правом і виключно у виняткових випадках.

Зважаючи на обставини справи, суд не вбачає вказані обставини винятковими.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що внаслідок не збереження відповідачем вантажу під час його перевезення, позивачем понесено фактичні збитки у розмірі 14 799,95 грн, що спростовує доводи відповідача про те, що позивачу не завдано збитків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафу немає.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судові витрати позивача у розмірі 2 102,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ідентифікаційний код 00186542) збитки у розмірі 14 799,95 грн та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Звернути увагу сторін на вимоги пункту 4 розділу 10 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне рішення підписано 17.04.2020

Суддя Я.С. Золотарьова