УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

22.04.2020Справа № 910/5057/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський м`ясокомбінат» (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Луцька, буд. 3; ідентифікаційний код 41429133) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлук» (02002, м. Київ, вул. Євгена Маланюка, буд. 114-А; ідентифікаційний код 42375660) заборгованості в загальному розмірі 22437,93 грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нововолинський м`ясокомбінат» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлук» заборгованості в розмірі 20200 грн та 25% річних в сумі 2237,93 грн, що виникла внаслідок порушення останнім умов укладеного між сторонами Договору поставки №11/10-19М від 11.10.2019.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Нововолинський м`ясокомбінат» заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із матеріалів заяви, заявником в якості доказів сплати судового збору надано копію платіжного доручення №734 від 01.04.2020 на суму 210,20 грн.

Проте, згідно відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що платіжне доручення №734 від 01.04.2020 на суму 210,20 грн також було використано у справі №910/5040/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський м`ясокомбінат» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясторг» 31942,50 грн боргу та 8220,60 грн 25% річних за невиконання Договору поставки продукції №30/10/18М від 30.10.2018, за якою Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ від 21.04.2020 у справі №910/5040/20.

Відтак, вказане платіжне доручення за яким позивачем сплачено судовий збір в дохід Державного бюджету України вже використане та не може бути доказом підтвердження сплати судового збору за подання до суду даної заяви.

Так, судом встановлено, що заявником не дотримано вимог п.1 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України щодо подання документу, що підтверджує сплату судового збору.

За приписами ч.2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом п.1 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки заявником не дотримано вимог п.1 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу.

Разом з тим, за приписами ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, ч.2 ст.232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нововолинський м`ясокомбінат» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлук» заборгованості в розмірі 20200 грн та 25% річних в сумі 2237,93 грн, що виникла внаслідок порушення останнім умов укладеного між сторонами Договору поставки №11/10-19М від 11.10.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 22.04.2020.

Суддя Я.В. Маринченко