ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.04.2020 р. Справа№ 914/885/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем», м.Львів

про забезпечення позову

у справі №914/885/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем», м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський Сад», с.Стільсько Миколаївського району Львівської області

про стягнення заборгованості.

Ціна позову 268644,74грн.

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Господарського суду Львівської області 14.04.2020р. поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський Сад» про стягнення заборгованості в сумі 268644,74грн., з якої 244290,01грн. основний борг, 21703,44грн. пеня, 2651,29грн. 3% річних.

15.04.2020р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» надійшла заява за вх.№967/20 про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ТОВ «Львівський Сад», в межах суми позову (268 644,74 гривень): навіс для сільгосптехніки під літ. В-1, господарську будівлю літ. Б-1, контрольно-пропускний пункт літ. Г-2, загальною площею 1652,7 кв.м., що знаходяться за адресою: 81615, Львівська обл., Миколаївський р-н, с.Стільсько, вул.Шевченка, 260 (р.н. об`єкту нерухомості 230, номер запису про право власності; 34417573) або нежитлову будівлю фруктосховища, площею 2702,30 кв.м., що знаходяться за адресою: 81615, Львівська обл., Миколаївський р-н, с. Стільсько (р.н. об`єкту нерухомості 230, номер запису про право власності: 29105020).

Відповідно до статті 136 ГПК України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 139 Господарського процесуального кодексу України закріплені вимоги щодо змісту і форми заяви.

Частиною першою зазначеної статті закріплено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною третьою ст. 141 ГПК України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Таким чином, застосування зустрічного забезпечення та визначення його конкретного розміру є прерогативою суду, який повинен, з урахуванням обставин справи, оцінити вірогідність завдання збитків відповідачу.

У той же час законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати спосіб зустрічного забезпечення.

Господарський процесуальний кодекс України у пункті 6 частини 1 статті 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Заява про забезпечення позову в порушення вимог п.6 ч.1 ст. 139 ГПК не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» за вх.№967/20 від 15.04.2020р. про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Суддя Іванчук С.В.