ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.2020 Справа № 905/1965/19 (910/18464/19)

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., при секретарі судового засідання Новікової К.Ю розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ідеал Плюс" до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення 17 274,71 грн,-

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явились;

від відповідача - не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ідеал Плюс" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення 17 274,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається неналежне виконання відповідачем вимог договору на постачання теплової енергії у гарячій воді №1320069 від 01.10.2014 року.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи від раніше визначеному складу суду, справа №910/18464/19 передана до провадження судді Зекунова Е.В. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з перебуванням у провадженні судді Зекунова Е.В. справи №905/1965/19 про банкрутство Акціонерного товариства "К.Енерго" ().

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі 910/18464/19 за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 16.03.2020.

05.03.2020 до канцелярії господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнає позовні вимоги в розмірі основного боргу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.03.2020 відкладено розгляд справи на 16.04.2020 року.

У судове засідання 16.04.2020 представники відповідача та позивача не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2014 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал ПЛЮС» (далі - Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - Відповідач) було укладено договір №1320069 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, «Постачальник» зобов`язується виробити та поставити теплову енергію «Споживачу» для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а «Споживач» зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов викладених в цьому договорі.

Постачальник зобов`язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із «Споживачем» (Додатки 3.4) для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання протягом року згідно із заявленими «Споживачем» величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в Додатку 1 (п. 2.2.1 Договору).

В свою чергу, згідно п. 2.3.1. Договору Споживач зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № 1 до Договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у Додатку 2.

Додатком № 1 до Договору Сторони погодили обсяги постачання теплової енергії Абоненту.

Згідно з п.4.1. Договору цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.06.2015 року.

Договір припиняє свою дію в випадках: закінчення терміну дії, взаємної згоди сторін про його припинення; прий9няття рішення Господарським судом, ліквідація однієї зі сторін (п.4.8 Договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

В подальшому, листом №050КЕК/15/12/3212 від 10.07.2017 строк дії Договору Сторонами було подовжено до 15.06.2018 року.

На виконання вказаних умов Договору, відповідно до оборотно-сальдової відомості за 2018 рік та актів приймання-передавання товарної продукції за січень-травень 2018 року, Відповідачем було поставлено Позивачу теплової енергії на суму 1 613 117,45 грн.

Крім того, 20 червня 2017 Київською міською радою прийнято рішення №439/2661 "Про припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001", яким вирішено продовжити дію Угоди до 26.04.2018р. включно, та внести відповідні зміни до Угоди згідно з додатком 1 до цього рішення; припинити дію Угоди з 27.04.2018.

Пунктом 4 рішення №439/2661 від 20.06.2017 виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), серед іншого, доручено визначити комунальне підприємство та закріпити за ним на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуте із володіння та користування ПАТ "Київенерго" після припинення Угоди.

Відповідно до п. 5 розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1693 від 27.12.2017 визначено комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" підприємством, за яким буде закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що буде повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго" після припинення Угоди.

У зв`язку з тим, що на підставі вказаних вище рішень виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), підприємство Відповідача перестало здійснювати функції з забезпечення виробництва, постачання та транспортування теплової енергії в м. Києві, Сторонами не було подовжено строк дії договору №1320069 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01 жовтня 2014.

З червня 2018 року постачання теплової енергії Позивачу почало здійснювати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на підставі договору №1320069 від 20 червня 2018 року.

15 червня 2018 року строк дії Договору між Сторонами закінчився відповідно до п.4.8 Договору.

Згідно з актом звіряння розрахунків за теплову енергію від 31.10.2019 року Позивача за договором №1320069 від 01.10.2014 року наявна переплата у розмірі 17274,71 гривень.

Акт підписаний Відповідачем Ремез О.С. та скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень.

З метою повернення суми переплати у розмірі 17274,71 грн. по спірному Договору, Позивач звертався до АТ «К.Енерго» з листами № 62/2018 від 22.06.2018, 93/2018 від 24.11.2018 та №68/2019 від 23.10.2019.

Однак, відповідач вказані листи залишив без відповіді та задоволення.

Вважаючи порушеним своє право Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ідеал Плюс" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з АТ «К.Енерго» коштів у сумі 17274,71 грн.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а також умовами Договору №1320069 від 01.10.2014 року.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і статтями 173-175 Господарського кодексу України.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Акт звіряння взаєморозрахунків за теплову енергію від 31.10.2018 підтверджує наявність заборгованості суб`єкта господарювання, її розмір та визнання боржником такої заборгованості.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємства та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг, оскільки не є первинним бухгалтерським документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2019. у справі №910/1389/18.

Оскільки акт звіряння розрахунків за теплову енергію підписаний та скріплений печатками сторін, вказане свідчить про визнання відповідачем суми переплати в розмірі 17274,71 гривень.

За приписами частини 1 статті 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 2 статті 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. Тому у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Відзивом на позовну заяву від 03.03.2020 відповідач вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ідеал Плюс" про стягнення з АТ "К.Енерго" заборгованості за поставлену теплову енергію по Договору №1320069 від 01.10.2014 у розмірі 17 274,71 грн. визнав у повному обсязі, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на АТ «К.Енерго».

Згідно п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

При цьому, згідно ст.1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст.4 Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019р. встановлений на рівні 1921,00грн.

Частиною 2 ст.4 зазначеного Закону визначений розмір ставок судового збору, що справляється за подання позовних заяв до господарського суду, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, у розумінні ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір при поданні позовної заяви майнового характеру - стягнення суми у загальному розмірі 17 274,71, становив 1921,00 грн.

Як встановлено судом, позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення №781 від 19.12.2019 про сплату судового збору в сумі 2102,00грн.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Проте, відповідного клопотання під час розгляду справи позивачем суду не заявлено.

При цьому, позивач не позбавлений права звернутися з таким клопотанням після винесення рішення по справі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ідеал Плюс" до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення 17 274,71 грн - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «К.Енерго» (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, вул.Енергетиків, буд.34, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ідеал Плюс" (02137, м.Київ, вулиця Григорія Ващенка, будинок 3, кімната 1, ) заборгованість у розмірі 17 274,71 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 16 квітня 2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 21.04.2020 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов