УХВАЛА

22 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 925/50/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Sitate Limited (Сітате Лімітед)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02 березня 2020 року (головуючий - Іоннікова І. А., Тарасенко К. В., Разіна Т. І.) у справі

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива",

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2019 року апеляційну скаргу Sitate Limited (Сітате Лімітед) на рішення Господарського суду Черкаської області від 11 жовтня 2018 року у справі № 925/50/18 залишено без руху, а ухвалою від 02 березня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою на підставі частини 4 статті 260 та пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом частин 3, 4 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, у випадку, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, вона залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Зазначені положення застосовано апеляційним господарським судом через те, що у встановлений судом строк апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, які були виявлені судом при перевірці матеріалів апеляційної скарги, зокрема у визначений судом строк Sitate Limited (Сітате Лімітед) не навело підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 11 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись із ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02 березня 2020 року Sitate Limited (Сітате Лімітед) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати.

У касаційній скарзі не наведено будь яких аргументів щодо усунення недоліків апеляційної скарги, натомість скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 170 Господарського процесуального кодексу України запитуючи документи на підтвердження повноважень підписанта апеляційної скарги, чим порушив принцип рівності учасників провадження.

Наведене спростовується поданням Sitate Limited (Сітате Лімітед) саме апеляційної скарги, умови прийнятності якої урегульовано Главою 1 Розділу IV цього Кодексу, а не Главою 1 Розділу ІІІ, який охоплює статтю 170 і встановлює порядок подання учасниками заяв по суті справи і з процесуальних питань, і, відповідно, зазначена стаття не застосовувалася апеляційним господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали.

Крім того касаційна скарга Sitate Limited (Сітате Лімітед) має ряд недоліків, зокрема, її зміст зводиться до оскарження ухвали про повернення апеляційної скарги, а предметом оскарження є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження; наведений перелік правових норм не стосується оскарженого судового рішення; зміст касаційної скарги збігається із касаційною скаргою Sitate Limited (Сітате Лімітед) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22 липня 2019 року у справі № 925/50/18, де змінено лише дату прийняття оскарженого судового рішення незважаючи на те, що предметом оскарження є дві різні по суті ухвали.

Також цю касаційну скаргу подано без доказів сплати судового збору.

За приписами частин 1, 2, 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд вважає, що подання Sitate Limited (Сітате Лімітед) завідомо безпідставної та недооформленої касаційної скарги є яскравим прикладом зловживання процесуальними правами і полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 10 січня 2011 року № 26976/06).

Суд звертає увагу усіх учасників даного провадження на те, що у разі якщо будь-які зловживання з боку сторін та інших осіб продовжаться, Судом будуть застосовані заходи процесуального примусу, що передбачені процесуальним законом за такі дії.

За таких обставин, керуючись статтями 43, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Sitate Limited (Сітате Лімітед) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02 березня 2020 року у справі № 925/50/18 разом з доданими до скарги матеріалами повернути скаржникові без розгляду.

Головуючий І. С. Міщенко

Судді І. С. Берднік

В. Г. Суховий