ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"27" квітня 2020 р. Справа№ 910/3964/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 про відмову у визнанні наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/3964/19 (суддя Щербаков С.О., повний текст складено - 10.03.2020) за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 35 547,20 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі №910/3964/19 таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нове рішення, яким визнати наказ Господарського суду міста Києва від 26.06.2019, виданий на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2019 у справі №910/3964/19 таким, що не підлягає виконанню повністю і стягнути з публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» 37 280,93 грн.

Крім того, в тексті апеляційної скарги апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102 грн.

За таких обставин, апелянт оскаржуючи ухвалу суду, повинен був сплатити за подання даної апеляційної скарги судовий збір у розмірі 2 102 грн.

В свою чергу, апелянтом доказів оплати судового збору до суду не надано.

При цьому, колегія суддів повідомляє скаржника, що з 01.01.2020 змінено реквізити для сплати судового збору до Північного апеляційного господарського суду на наступні:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA2026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Північний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Крім цього, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Також, від публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до суду надійшло заперечення проти відкриття апеляційного провадження у даній справі, в якому останній просить визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 05.03.2020 та відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Вказане заперечення мотивоване не наданням апелянтом належних доказів, що підтверджують дату отримання ним копії оскаржуваної ухвали.

Розглянувши клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» про поновлення строку на подання апеляційної скарги та заперечення публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» проти відкриття апеляційного провадження у даній справі, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, судом 05.03.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали. Отже, у такому випадку десятиденний строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали повинен обчислюватися з дати складання її повного тексту.

Повний текст ухвали було складено судом - 10.03.2020, відповідно останнім днем строку, у який вказана ухвала могла бути оскаржена в апеляційному порядку, є 20.03.2020.

Згідно відтиску штемпеля на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга, остання була подана апелянтом 20.03.2020, тобто без пропуску встановленого ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України строку на апеляційне оскарження.

Отже, враховуючи, що скаржником строк на апеляційне оскарження ухвали не пропущено, його клопотання про поновлення цього строку задоволенню не підлягає.

Крім того, з огляду на не пропущення апелянтом строку на подання апеляційної скарги, відсутні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження з мотивів, наведених у запереченні публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат».

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 про відмову у визнанні наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/3964/19 залишити без руху.

2. Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів оплати судового збору у розмірі 2 102 грн., протягом 10 днів починаючи з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, але не раніше дня закінчення строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 27.04.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко