ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4073/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Нікопольської міської ради, 53213, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Лайн", 61103, Харківська обл., м. Харків, вул. Алчевських, буд. 24
простягнення 592 657, 77 грн.
за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області зі позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Лайн" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на загальну суму 592 657, 77 грн. за період з 01.12.2016 року по 21.08.2019 року. Також до стягнення заявлені судові витрати у сумі 8 889, 87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Лайн" без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки зберегло у себе кошти у розмірі плати, які б мало заплатити за користування земельною діяльною та зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 27.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "21" січня 2020 року.

Ухвалою суду від 21.01.2020 року відмовлено у задоволенні заяви (вх. № 881 від 15.01.2020 року) позивача. Підготовче засідання у справі № 922/4073/19 відкладено "06" лютого 2020 року о(б) 10:00 год.

Ухвалою суду від 06.02.2020 року підготовче засідання у справі № 922/4073/19 відкладено на "25" лютого 2020 р. о(б) 12:30 год. Надано позивачу строк для надання письмових пояснень щодо позовних вимог до 25.02.2020 року до 12:00 год.

Ухвалою суду від 25.02.2020 року повернуто позивачу пояснення (вх. № 4680) з доданими до них документами без розгляду.

Ухвалою суду від 25.02.2020 року задоволено заяву (вх. № 4691 від 24.02.2020 року) позивача. Продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів. Надано позивачу строк для надання письмових пояснення (належним чином оформлені) щодо позовних вимог до 10.03.2020 року до 09:30 год. Підготовче засідання відкладено на "10" березня 2020 року.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року підготовче засідання у справі № 922/4073/19 закрито. Призначено справу № 922/4073/19 до розгляду по суті на "12" березня 2020 року.

10.03.2020 року від позивача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення (вх. № 6180) у яких останній зазначає, що дата державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:095:0003 - 22.07.2011 рік, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Об`єктом цивільних прав земельна ділянка з кадастровим номером - :03:095:0003 стала з 22.07.2011 року. Щодо використання/невикористання земельної ділянки зазначає, що згідно даних ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-лайн» (), колишня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендарь») є суб`єктом господарювання. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - будівля промислової бази. Згідно запису про право власності № 7980857 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вищезазначена нерухомість належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Орендарь» () на праві власності з 08.12.2014 року. З метою здійснення контролю за додержанням земельного законодавства та обстеження земельної ділянки комунальної власності, а також враховуючи рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 18.04.2017 року № 189 та від 12.09.2018 року № 687, 30.05.2017 року та 26.03.2019 року робочою групою було здійснено вихід на місце та обстежено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1,5137 га (кадастровий номер :03:095:0003). Вказана земельна ділянка не є індивідуальною садибою (житловим будинком) на ній знаходяться саме нежитлові будівлі, які згідно КВЕД Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Лайн» (), колишня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендарь») придатні для використання саме в господарських цілях - ангари, виробничі корпуса, КПП, навіси, будівля автосалону, прохідна. Щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки зазначає, що згідно інформації відділу Держгеокадастру у м. Нікополь Дніпропетровської області ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області (листи від 20.10.2016 року, 13.03.2017 року, 03.08.2018 року, 04.01.2019 року) нормативно грошова оцінка земель м. Нікополь проведено в 2008 році ДП «Лада» та затверджена рішення сесії Нікопольської міської ради від 01.08.2008 року № 40-28/У, введена в дію з 01.01.2009 року рішенням сесії Нікопольської міської ради від 24.10.2008 року № 2-31/У. Кумулятивний коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель міста Нікополь складає: у 2016 році - 2,18, у 2017 році - 2,315, у 2018 році - 2,315, у 2019 році - 2,315.

Також зазначає, що вказані відомості (інформація про кумулятивний коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель м. Нікополь за період 2016-2019 рр.) надані повноважним на те державним органом - відповідним підрозділом Держгеокастру, вони не визнані не чинними, не правильними, не оспорені та/або скасовані, а значить мають відповідну доказову силу згідно приписів господарського процесуального законодавства. За твердженнями позивача, вказані докази є належними, допустимими, достовірними та вірогідними (т. 1, а.с. 215-262).

10.03.2020 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 6181). Яка була надіслані до суду 05.03.2020 року, про що свідчить відмітка пошти.

Ухвалою суду від 12.03.2020 року заяву (вх. № 6181 від 10.03.2020 року) позивача - залишено без розгляду. Відкладено розгляд справи № 922/4073/19 по суті на "02" квітня 2020 року.

16.03.2020 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява від 12.03.2020 року № 103/20 (вх. № 6677), у якій останній просить суд, розглянути питання щодо проведення даного судового засідання 12.03.2020 року у справі № 922/4073/19 за відсутності представника позивача.

Ухвалою суду від 02.04.2020 року заяву (вх. № 6677 від 16.03.2020 року) позивача - залишено без розгляду.

Уповноважений представник позивача, у призначене судове засідання 02.04.2020 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке судом долучено до матеріалів справи та з якого вбачається, що ухвалу суду від 12.03.2020 року позивачем отримано 19.03.2020 року.

Також від позивача 23.03.2020 року через канцелярію суду надійшла заява (вх. 7417), у якій останній просить суд, розглянути справу № 922/4073/19 по суті за відсутності представника позивача. Позовні вимоги, просить суд, задовольнити повністю.

Суд дослідивши матеріали справи та заяви (вх. № 7417 від 23.03.2020 року) про розгляд справи без участі представника позивача, дійшов висновку про її задоволення.

Уповноважений представник відповідача, у призначене судове засідання 02.04.2020 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення на юридичну адресу копії ухвали суду від 12.03.2020 року та розміщення 19.03.2020 року на офіційному сайті суду повідомлення, про дату, час та місце розгляду справи.

Також, судом ухвалу суду від 12.03.2020 року про розгляд справи 02.04.2020 року було направлено на адресу засновника (кінцевого бенефіціарного власника) ОСОБА_1 . З огляду на вищевикладене, судом було здійснено усі дії, щодо належного повідомлення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи № 922/4073/19.

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням.

Враховуючи, що судом було здійснено усі заходи, щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, досліджено усі докази надані позивачем, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, 14.06.2011 року між Нікопольською міською радою та громадянином ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки ділянка по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:095:0003. загальною площею 1,5137 га. Строком на 5 років до 21.07.2016 року (т. 1, а.с. 31-37).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.02.2020 року № НВ-020 земельна ділянка по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:095:0003 зареєстрована як об`єкт цивільних прав 22.07.2011 року (т.1, а.с.220).

З інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.11.2019 року № 188718453 вбачається, що право власності на нерухоме майно (будівлі промислової бази), за адресою: АДРЕСА_1 з 05.12.2014 року по 22.08.2019 року було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Орендарь» () (т. 1, а.с. 41-46).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14.06.2019 року в реєстрі за значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендарь». Дата запису в реєстрі 25.07.2013 року. Номер запису: 1 057883. Засновник ОСОБА_2 , кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_3 . Дата взяття на облік 26.07.2013 року. Дані про реєстраційний номер платника єдиного податку 6 (т. 1, а.с. 39-40).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.12.2019 року в реєстрі за значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Лайн». Дата запису в реєстрі 25.07.2013 року. Номер запису: 1 057883. Кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_1 . Дата взяття на облік 26.07.2013 року. Дані про реєстраційний номер платника єдиного податку 6 (т. 1, а.с. 38).

Враховуючи те що відомості у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи з Товариства з обмеженою відповідальністю «Орендарь» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Лайн» - ідентичні та не спростовані відповідачем. Суд приймає відомості щодо відповідача юридичної особи з - Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Лайн».

За твердженнями позивача, станом на поточну дату у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:095:0003, загальною площею 1,5137 га. Договірні відносини - відсутні.

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 18.04.2017 року № 189 Про створення робочої групи для обстеження земельних ділянок комунальної власності в місті Нікополь, вирішено створити робочу групу для здійснення контролю за використанням земельних ділянок комунальної власності в місті Нікополь, що використовуються без правовстановлюючих документів (т. 1, а.с. 240).

За результатами обстеження 30.05.2017 року складено акт обстеження земельної ділянки в місті Нікополі, що використовується без правовстановлюючих документів, а саме за адресою: по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:095:0003. загальною площею 1,5137 га. В результаті обстеження встановлено, що на земельній ділянці знаходиться будівля промислової бази. На даній земельній ділянці здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендарь» () (т. 1, а.с. 241-248).

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 12.09.2018 року № 687 Про створення робочої групи для обстеження земельних ділянок комунальної власності в місті Нікополь, вирішено створити робочу групу для обстеження земельних ділянок комунальної власності в місті Нікополь, що використовуються без правовстановлюючих документів (т. 1, а.с. 249)

За результатами обстеження 26.03.2019 року складено акт обстеження земельної ділянки в місті Нікополі, що використовується без правовстановлюючих документів, а саме за адресою: по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:095:0003. загальною площею 1,5137 га. В результаті обстеження встановлено, що на земельній ділянці знаходиться будівля промислової бази. На даній земельній ділянці здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендарь» () (т. 1, а.с. 250-261).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.12.2018 року № 1705 по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:095:0003 загальною площею 1,5137 кв.м. нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 7 599 569,17 грн. Коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки 2,315 (т. 1, а.с. 238).

З витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.06.2019 № 11477, по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:095:0003. загальною площею 1,5137 кв.м. вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 7 599 569,17 грн. Коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки 2,315 (т. 1, а.с. 239).

Листом Головного управління Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 17.07.2019 року повідомило, що у 2016 та 2017 роках нараховано та сплачено, 0,0 грн., у 2018 році нараховано - 19 111,47 грн. Сплачено - 17 693, 74 грн. У 2019 році нараховано - 9 555, 75 грн. Сплачено (станом на 01.07.2019 року) - 9 556, 92 грн. (т. 1, а.с. 26).

Згідно листа від 04.01.2019 року Державно служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про індексації нормативної грошової оцінки земель, коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативно грошової оцінки земель (т. 1, а.с. 30).

13.08.2019 року позивачем відповідачу було направлено листа (вх. № 3909/19) у якому останній, зазначав що розмір збитків у вигляді неодержаних доходів за земельну ділянку з кадастровим номером :03:095:0003, загальною площею 1,5137 кв.м., по АДРЕСА_1 за період з 01.10.2016 року по 31.07.2019 року складає 615 988, 48 грн. У зв`язку із чим відповідачу необхідно сплатити визначену суму збитків у зазначений термін. Також було рекомендовано відповідачу з метою уникнення нарахування збитків у подальшому, укласти договір оренди (т. 1, а.с. 22-23).

Вищевказаний лист позивача, відповідачем було залишено без відповіді та задоволення.

Позивач зазначає, що оскільки відповідач не є власником спірної земельної ділянки та не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), тому при визначенні розміру безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за кожний із періодів розраховується як 3% від нормативної грошової оцінки землі. При цьому, відповідач не вносить плату за користування земельною ділянкою, що є порушенням прав позивача, як власника такої земельної ділянки.

У зв`язку із чим, позивачем нараховано відповідачу за період з 01.12.2016 року по 21.08.2019 року суму безпідставно збережених коштів з орендної плати у розмірі 592 657, 77 грн. Вищевказані обставини, стали причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Відповідно до вимог статті 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів.

Згідно зі статтями 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Статтями 12, 122 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень міських рад у сфері земельних відносин на території міст належить розпорядження землями комунальної власності та контроль за їх використанням та охороною, додержання земельного законодавства.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про місцеве самоврядування Україні", до відання міських рад належить справляння плати за землю, здійснення контролю за додержанням земельного законодавства, використанням і охороною земель.

Таким чином, міська рада є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - брати участь у реалізації державної політики у сфері земельних відносин та здійснювати контроль за використанням земель, у т.ч. шляхом звернення до суду з позовом про стягнення коштів за фактичне використання земельної ділянки.

З метою здійснення контролю за додержанням земельного законодавства при використанні земельних ділянок, рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 18.04.2017 року № 189 Про створення робочої групи для обстеження земельних ділянок комунальної власності в місті Нікополь, вирішено створити робочу групу для здійснення контролю за використанням земельних ділянок комунальної власності в місті Нікополь, що використовуються без правовстановлюючих документів (т. 1, а.с. 240)

За результатами обстеження 30.05.2017 року складено акт обстеження земельної ділянки в місті Нікополі, що використовується без правовстановлюючих документів, а саме за адресою: по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:095:0003 загальною площею 1,5137 га. В результаті обстеження встановлено, що на земельній ділянці знаходиться будівля промислової бази. На даній земельній ділянці здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендарь» () (т. 1, а.с. 241-248).

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 12.09.2018 року № 687 Про створення робочої групи для обстеження земельних ділянок комунальної власності в місті Нікополь, вирішено створити робочу групу для обстеження земельних ділянок комунальної власності в місті Нікополь, що використовуються без правовстановлюючих документів (т. 1, а.с. 249)

За результатами обстеження 26.03.2019 року складено акт обстеження земельної ділянки в місті Нікополі, що використовується без правовстановлюючих документів, а саме за адресою: по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:095:0003. загальною площею 1,5137 га. В результаті обстеження встановлено, що на земельній ділянці знаходиться будівля промислової бази. На даній земельній ділянці здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендарь» () (т. 1, а.с. 250-261).

Відповідно до акту комісії з визначення та відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендарь» на АДРЕСА_1 від 25.07.2019 року визначено землекористувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендарь» () розмір збитків у вигляді неодержаних доходів за земельну ділянку з кадастровим номером :03:095:0003, загальною площею 1,5137 га на АДРЕСА_1 за період з 01.10.2016 року по 31.07.2019 року становить суму 615 988, 48 грн. (т. 1, а.с. 23).

Нікопольська міська рада посилається на те, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави, за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

За змістом частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Для висновку про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів потрібно встановити обставини набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого), а також те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власникові земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою (у період з 01.12.2016 року по 21.08.2019 року), на якій цей об`єкт розміщений за адресою: по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:095:0003 загальною площею 1,5137 га.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 цього Кодексу).

Частина 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, за відповідачем було зареєстровано право власності на нерухоме майно (будівлі промислової бази), за адресою: АДРЕСА_1 у період з 05.12.2014 року по 22.08.2019 року (т. 1, а.с. 41-46).

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у Земельному кодексі України. Так, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частини 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України).

Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України унормовано, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

За змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди (користування) земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди (користування) земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору (тощо) з моменту державної реєстрації цього права.

Докази належного оформлення відповідачем права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідного договору оренди з позивачем та державної реєстрації такого права в матеріалах справи відсутні.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташовано цей об`єкт, мають місце відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у виді орендної плати.

При цьому, зобов`язання щодо внесення плати за фактичне користування земельною ділянкою за своїм змістом є кондикційними. Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Належним способом захисту у цьому випадку є стягнення безпідставно збережених грошових коштів за користування земельною ділянкою без належного оформлення права користування нею на підставі (в порядку) глави 83 Цивільного кодексу України.

Як встановлено приписами частини 1, 3, 4, 9 статті 791 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до вимог статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (частина 1 статті 21 названого Закону).

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року у справі № 920/739/17.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина 2 статті 20, частина 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель").

З огляду на вказані приписи положень чинного законодавства України нормативна грошова оцінка вартості земельної ділянки є обов`язковим доказом для встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення такої справи, зокрема щодо площі земельної ділянки для розрахунку суми недоотриманих доходів позивача, а також щодо визначення розміру орендної плати за земельні ділянки на підставі нормативної грошової оцінки.

При цьому із наведених норм законодавства не вбачається можливості зазначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж оформлення витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Вказаний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, яким неодноразово зазначалося, що при стягненні безпідставно збереженого майна (коштів) у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно - шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі - а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (відповідні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 року у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 року у справі № 922/2082/18, від 16.11.2019 року у справі № 922/3607/18).

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, останній при визначенні розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на загальну суму 592 657, 77 грн. за період з 01.12.2016 року по 21.08.2019 року розрахував як 3% від нормативно грошової оцінки землі, а саме:

- за період з 01.08.2016 року по 31.12.2016 року відповідно до положення статті 288 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на момент розрахунку (період нарахування з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року: кумулятивний коефіцієнт індексації за 2016 рік - 2,18. Сума збитків становить - 17 796, 83 грн.);

- за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року відповідно до положення статті 288 Податкового кодексу України та рішення Нікопольської міської ради від 26.06.2015 року № 13-63/VI "Про земельний податок за земельні ділянки" (період нарахування з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року: кумулятивний коефіцієнт індексації за 2017 рік - 2,315. Сума збитків становить 226 787, 08 грн.);

- за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року відповідно до положення статті 288 Податкового кодексу України та рішення Нікопольської міської ради від 14.07.2017 року № 1-24/VІI "Про встановлення земельного податку на території міста Нікополь на 2018 рік" (період нарахування з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року: кумулятивний коефіцієнт індексації за 2018 рік - 2,315. Сума збитків (із урахуванням сплати податку у сумі 17 693, 74 грн. становить 209 093, 34 грн.);

- за період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 року відповідно до положення статті 288 Податкового кодексу України та рішення Нікопольської міської ради від 22.06.2018 року № 94-37/VІI "Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території міста Нікополь на 2019 рік" (період нарахування з 01.12.2019 року по 21.09.2019 року: кумулятивний коефіцієнт індексації за 2018 рік - 2,315. Сума збитків (із урахуванням сплати податку у сумі 9 556,92 грн. становить 138 982, 52 грн.) (т. 1, а.с. 6 зворот).

Перевіривши розрахунок, наданий позивачем, судом встановлено що нарахування за період 01.12.2016 року по 31.12.2017 року у розмірі 244 583, 91 грн. не відповідають вимогам законодавства, оскільки розрахунок здійснений без надання документів на підставі яких запроваджено відповідну нормативну грошову оцінку і правомірності застосування відповідних коефіціентів.

У даному випадку витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки матеріали справи не містять, також відсутні докази проведення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки по АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:095:0003. загальною площею 1,5137 кв.м. за період з 01.12.2016 по 31.12.2017 року.

З огляду на вищевикладене, суд не приймає доводи позивача, в частині визначення розрахунку безпідставно збережених коштів у вигляді неодержаних доходів (орендної плати) завданих позивачу, як власнику землі за період з 01.12.2016 по 31.12.2017 року (за 2016 рік - 17 796, 83 грн., за 2017 рік - 226 787, 08 грн.) на підставі листів Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ Держгеокадастру у м. Нікополь Дніпропетровської області від 20.10.2016 року № 18-426-99.4-2936/2-16 та від 13.03.2017 року № 18-4-0.172-3/120-17 (т. 1, а.с. 234-235) оскільки, як вбачається із вищевикладених норм законодавства, відсутня можливість зазначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж оформлення витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

З огляду на вищевикладене, позивачем в порушення вимог статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель" документально не підтверджено розрахунки суми безпідставно збережених коштів за період з 01.12.2016 по 31.12.2017 року на суму 244 583, 91 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок за період з 01.01.2018 року по 21.08.2019 року на суму 348 073, 86 грн. судом встановлено, що відповідні нарахування здійснено із урахування витягів із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки за 2018 -2019 роки та частково сплаченого ТОВ "Орендарь" у 2018-2019 роках земельного податку (т. 1, а.с. 26, 238-239).

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 348 073, 86 грн. за період з 01.01.2018 року по 21.08.2019 року.

В решті позовних вимог в частині стягнення суми у розмірі 244 583, 91 грн. безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за період з 01.12.2016 року по 31.12.2017 року - відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із чим з відповідача підлягає до стягнення сума у розмірі 5 221, 11 грн. Судові витрати у розмірі 3 668,76 грн. залишити за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; статтями 22, 83, 654, 1166, 1212 Цивільного кодексу України; статтею 152 Земельного кодексу України; статтею 31 Закону "Про оренду землі", статтями 73, 74, 86, 123, 129, 183, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Лайн" (61103, Харківська обл., м. Харків, вул. Алчевських, буд. 24, ) на користь Нікопольської міської ради (53213, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3, , р/р 4029, одержувач УК м. Нікополь, МФО 899998, , код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати на загальну суму 348 073, 86 грн. за період з 01.01.2018 року по 21.08.2019 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Лайн" (61103, Харківська обл., м. Харків, вул. Алчевських, буд. 24, ) на користь Виконавчого комітету Нікопольської міської ради (53213, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3, , р/р 6934, Держказначейска служба України, м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: (КЕКВ 2800) судовий збір у розмірі 5 221, 11 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на загальну у розмірі 244 583, 91 грн. за період з 01.12.2016 року по 31.12.2017 року - у позові відмовити.

Судові витрати у розмірі 3 668, 76 грн. залишити за позивачем Нікопольською міською радою (53213, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація у справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

Позивач: Нікопольська міська рада (53213, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3, );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Лайн" (61103, Харківська обл., м. Харків, вул. Алчевських, буд. 24, ).

Повне рішення складено "09" квітня 2020 р.

Суддя О.О. Ємельянова