ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 квітня 2020 року Справа № 915/322/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника стягувача: не з`явився,

представника боржника: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Приватного підприємства "МЕЧ-НИК" б/н від 08.04.2020 (вх.№4413/20) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі

за заявою: Приватного підприємства "МЕЧ-НИК" (юридична адреса: 57543, Миколаївська обл., Очаківський р-н, с.Солончаки, вул.Лугова, буд.16, ; адреса представника заявника Медюка О.О.: 54025, м.Миколаїв, пр-т Героїв України, буд.77, а/с 21);

про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙУКОМ" (юридична адреса: 84333, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Архипа Куїджі, буд.14, ),

заборгованості за Договором №02/08-19-1 оплатного візуального спостереження за об`єктом від 02.08.2019 у розмірі 79542,57 грн, -

в с т а н о в и в:

30.03.2020 Господарським судом Миколаївської області по справі №915/322/20, було видано судовий наказ, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙУКОМ" на користь Приватного підприємства "МЕЧ-НИК" заборгованість за Договором №02/08-19-1 оплатного візуального спостереження за об`єктом від 02.08.2019 у розмірі 79542,57 грн та 210,20 грн судових витрат.

08.04.2020 від Приватного підприємства "МЕЧ-НИК" надійшла заява б/н від 08.04.2020 (вх.№4413/20), в якій стягувач посилаючись на ст.160 та ч.2 ст.328 ГПК України просить визнати судовий наказ Господарського суду Миколаївської області від 30.03.2020 по справі №915/322/20 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї заяви стягувач повідомляє суд про те, що на момент подання заяви боржник повністю сплатив заборгованість за Договором №02/08-19-1 від 02.08.2019 в сумі 79542,57 грн.

Відповідно до ст.328 ГПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Ухвалою суду від 13.04.2020 вказана заява призначена до розгляду у судовому засіданні на 23.04.2020.

17.04.2020 від стягувача на адресу суду надійшла заява б/н від 17.04.2020 (вх.№4843/20) на виконання ухвали суду від 13.04.2020 у справі №915/322/20, останнім було направлено матеріали на підтвердження добровільного погашення боржником ТОВ "СТРОЙУКОМ" заборгованості в сумі 79542,57 грн.

23.04.2020 від стягувача на адресу суду надійшла заява б/н від 23.04.2020 (вх.№5080/20), в якій він повідомив суд, що не підтримує вимог про стягнення з ТОВ "СТРОЙУКОМ" судового збору у справі №915/322/20 та стягувати судові витрати не бажає.

Представники від стягувача та боржника в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Боржник письмових заперечень проти задоволення вказаної заяви суду не надав.

Господарським судом також враховано, що явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для розгляду заяви за відсутності представників учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані до заяви письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Стягувач в своїй заяві б/н від 17.04.2020 (вх.№4843/20) підтвердив факт добровільної сплати заборгованості за Договором №02/08-19-1 від 02.08.2019 в сумі 79542,57 грн, в підтвердження чого останнім надано копії платіжного доручення №3114 від 30.03.2020 на суму 26642,57 грн та платіжного доручення №3127 від 02.04.2020 на суму 52900,0 грн.

Крім того, судом враховано заяву б/н від 23.04.2020 (вх.№5080/20) стягувача про те, що він не підтримує вимог про стягнення з боржника судового збору у справі №915/322/20 та стягувати судові витрати не бажає.

За приписами п.3) ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.74, ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи викладене, наведені заявником та підтверджені боржником доводи, надають суду підстави для визнання судового наказу Господарського суду Миколаївської області від 30.03.2020 у справі №915/322/20 таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з його виконанням.

Керуючись ст.ст.234, 235, 328 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "МЕЧ-НИК" про визнання судового наказу Господарського суду Миколаївської області від 30.03.2020 по справі №915/322/20 таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

2. Визнати судовий наказ Господарського суду Миколаївської області 30.03.2020 у справі №915/322/20 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.В.Мавродієва