ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року Справа № 923/177/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши справу

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Київ,

до: Головного управління Держспоживслужби в Херсонській області м. Херсон, ,

про стягнення 12891,50 грн.

Без виклику сторін.

Обставини справи.

24 лютого 2020 року Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Головного управління Держспоживслужби в Херсонській області суми заборгованості у розмірі 12891,50 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2020 визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем зобов`язань за договором №36-П-ХЕФ-19/5 від 14.02.2019 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Як на підставу для звернення з позовом, позивач вказує на порушення відповідачем умов п. 1.1, п.2.3, п.2.4 та п. 3.2.2 Договору, а саме у визначені Договором строки Відповідачем не здійснено оплати за фактично надані обсяги послуг. За розрахунками позивача, борг відповідача за вказаним договором становить 12332,22 грн. За прострочення виконання зобов`язань за Договором позивачем нараховано на суму боргу на підставі ст. ст. 526, 530,610,612, 625 Цивільного кодексу України суму 3% річних у розмірі 59,53 грн. та суму пені у розмірі 499,75 грн.

Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 923/177/20. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин та заперечення (в разі надходження відповіді на відзив), а позивачу - відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України у встановлені строки.

У разі розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до цього Кодексу, без призначення судового засідання, процесуальні дії, строк вчинення яких, відповідно до цього Кодексу, обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятись протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 02 січня 2020 року була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана позивачем і відповідачем, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 76-77).

Згідно з ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.3.ч.6 ст. 242 ГПК України суд вважає, що учасники провадження були належним чином був повідомлені про відкриття провадження у справі та зміст ухвали від 28.02.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Станом на день розгляду справи по суті, відповідачем відзиву на позовну заву не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, не надання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що 14 лютого 2019 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (надалі ДП «АМПУ» або Балансоутримувач) в особі виконуючого обов`язки начальника Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Херсонського морського порту) (надалі - ХФ ДП «АМПУ або Позивач) і Головним управлінням Держспоживслужби в Херсонській області (надалі - Орендар або Відповідач) був укладений Договір № 36-П-ХЕФ-19/5 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію нежитлових приміщень, а саме: 2-х кабінетів загальною площею 34,0 м: (надалі - Приміщення) та утримання об`єктів (мереж тощо) і прибудинкової території та місць загального користування (надалі за текстом - утримання), які перебувають на його балансі та розташовані на третьому поверсі чотириповерхової будівлі блоку службово-побутових приміщень Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Херсонського морського порту) за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 4, (надалі - Будівля), а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на надання/виконання вказаних послуг та робіт, а також витратах, пов`язаних зі споживанням комунальних послуг, а саме: електроенергії, теплової енергії, води митної якості та наданням послуг з водовідведення з доочищенням стічних вод (надалі - послуги), у орендованих приміщеннях, пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг/робіт, наданих/виконаних Балансоутримувачем за цим Договором.

Сторонами Договору досягнуто згоди з істотних умов договору, визначено предмет договору, ціну Договору, умови і порядок розрахунків, визначено права та обов`язки сторін, строк дії договору та інші умови договору.

Строк дії Договору становить до 05.10.2020 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання Сторонами зобов`язань по Договору.

Доказів про відмову від договору чи його розірвання у визначеному законодавством порядку суду не надано.

Додатковими угодами № 1 від 12.12.2019 та № 2 від 26.12.2019 сторонами Договору було внесено зміни до умов Договору щодо предмету Договору, ціни Договору та порядку розрахунків, банківських реквізитів Сторін.

З урахуванням внесених змін, предметом договору є забезпечення Балансоутримувачем обслуговування, експлуатації нежитлових приміщень, а саме: 2-х кабінетів загальною площею 34,0 м. кв. та утримання об`єктів (мереж тощо) і прибудинкової території та місць загального користування, які перебувають на його балансі та розташовані на третьому поверсі чотириповерхової будівлі блоку службово-побутових приміщень Позивача за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 4, та взяття Орендарем участі у витратах Балансоутримувача на надання/виконання вказаних послуг та робіт, а також витратах, пов`язаних зі споживанням комунальних послуг, а саме: постачання електричної енергії, розподілу електричної енергії, теплової енергії, води питної якості та наданням послуг з водовідведення з доочищенням стічних вод у орендованих приміщеннях, пропорційно до займаної Орендарем площі в цій Будівлі (п.1.1 Договору).

Згідно п. 3.1.1. Договору встановлено обов`язок Балансоутримувача забезпечити виконання/надання всього комплексу робіт/послуг, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням Приміщення, та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності, у том) числі Орендарю і його співробітникам, згідно з вимогами чинного законодавства України про користування будівлею.

Своєчасно надавати рахунки (рахунки-фактури) та Акти наданих послуг (виконаних робіт) Орендарю. При виникненні обставин, що перешкоджають належному виконанню зобов`язань згідно умов цього договору, негайно повідомити про це Орендаря.

В свою чергу відповідно до п. 3.2.3. Договору на Орендаря покладено обов`язок вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі за обслуговування Приміщень, утримання об`єктів (мереж тощо) і прибудинкової території та місць загального користування, за споживання комунальних послуг, за ремонт відповідно до відновної вартості Приміщень. Оплата за поточний місяць повинна здійснюватись до 15 числа кожного поточного місяця згідно наданих Балансоутримувачем рахунків (рахунків - фактур) з подальшим їх перерахунком у наступному місяці відповідно до Актів наданих послуг (виконаних робіт) з урахуванням фактично наданих послуг.

При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Умовами п. 3.2.6. встановлено, що Орендар зобов`язується прийняти надані Балансоутримувачем послуги, надані за даним Договором, на умовах, зазначених у п.2.4. Договору.

Сторонами Договору встановлено наступний порядок проведення Орендарем розрахунків за надані Балансоутрмувачем послуги.

Розрахунок за надані послуги Орендар здійснює протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання Сторонами Акту наданих послуг (виконаних робіт) на підставі рахунку (рахунку-фактури) Балансоутримувача ( п. 2.3 Договору). Орендар зобов`язаний підписати Акт наданих послуг (виконаних робіт) протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання цього Акту від Балансоутримувача або надати мотивовану відмову від підписання Акта наданих послуг (виконаних робіт). Належним підтвердженням отримання Орендарем Акту наданих послуг (виконаних робіт) є відмітка (штамп) на супровідному листі або поштове повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції. Якщо у цей строк Орендар не повернув підписаний Акт наданих послуг (виконаних робіт) або не надав свої зауваження (мотивовану відмову), цей Акт наданих послуг (виконаних робіт) вважається Сторонами погодженим (підписаним) (п. 2.4.Догвоору).

Розділом 5 Договору встановлено відповідальність сторін за неналежне виконання умов Договору. Так п.5.1. Договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по Договору Балансоутримувач має право стягнути з Орендаря пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У разі прострочення платежів, відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України, Виконавець має право стягнути з Замовника суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь чає прострочення, а також 3 % річних від суми простроченого платежу.

Так, на виконання умов Договору Позивачем було надано послуги з утримання орендованих приміщень та прибудинкової території, на загальну суму 12332,22 грн. На підтвердження свої тверджень позивачем до матеріалів позовної заяви додано копії наступних документів: Договір № 36-П-ХЕФ/19/5 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, Додаткової угоди №1 від 12.12.19, Додаткової угоди № 2 від 26.12.2019, рахунків на оплату, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та претензії.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено претензії № 26-01-01-18/79 від 28.11.2019 та № 26-01-01-18/85 від 11.12.2019 з вимогою сплатити суми боргу за вказаним Договором, однак останнім зазначену вимогу залишено без відповіді та реагування.

За твердженням позивача, загальна сума заборгованості відповідача за Договором становить 12891,50 грн. з якої: 12332,22 грн. - основний борг, 59,53 грн. - 3% річних та 499,75 грн. - пеня.

Оскільки відповідачем свої зобов`язання в частині проведення розрахунків за надані послуги не виконано, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що укладений 14.02.2019 між ДП "АМПУ" в особі ХФ ДП "АМПУ" і Головним управлінням Держспоживслужби в Херсонській області договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю за своїм змістом та правовою природою є договором надання послуг.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Згідно із статями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що позивачем надано послуги відповідно до умов вказаного договору згідно :

- акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 6485 від 30.09.2019 на суму 369,42 грн.;

- акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 7589 від 31.10.2019 на суму 2264,36 грн.;

- акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 8172 від 30.11.2019 на суму 369,42 грн.;

- акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 8332 від 31.03.2018 на суму 2994,53 грн.;

- акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 8422 від 16.12.2019 на суму 1141,96 грн.

- акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 8664 від 24.12.2019 на суму 5192,53 грн.;

На підставі складених актів Позивач направив Відповідачу рахунки для оплати: - рахунок на оплату № 1885 за вересень 2019 на суму 369,42 грн., рахунок на оплату № 2163 за жовтень 2019 на суму 2264,36 грн., рахунок на оплату № 7589 за жовтень на суму 2264,36 грн., рахунок на оплату № 2299 за листопад 2019 на суму 369,42 грн.; рахунок на оплату № 2360 за листопад 2019 на суму 2994,53 грн., рахунок на оплату № 2387 донарахування за період з серпня 2019 по листопад 2019, та грудень 2019 на суму 1141,96 грн.; рахунок на оплату № 2452 за листопад - грудень 2019 на суму 5192,53 грн.

Загальна сума боргу за вказаними рахунками становить 12332,22 грн.

Отже, з урахуванням приписів п.2.3. договору та ч.1 ст. 530 ЦК України, відповідач зобов`язаний був здійснювати плату за надані послуги протягом трьох банківських днів після підписання сторонами Акту наданих послуг, однак відповідачем не було виконано вказаних вимог Закону та Договору.

Доказів сплати, заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 12332,22 грн., відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 12332,22 грн., є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 3 % річних та пені, то суд зазначає, що згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже при нарахуванні річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.

Умовами Договору встановлено право Позивача стягнути з Відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.5.2.Договору), а також суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних з суми простроченого платежу у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України (п.5.3. Договору).

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків 3 % річних, пені, та встановлено, що вони є вірними.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 59,53 грн. та суми пені у розмірі 499,75 грн. пені є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Держспоживслужби в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 17, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (73000, м. Херсон, проспект Ушакова, 4, ) суму основного боргу у розмірі 12332,22 грн., суму 3% річних у розмірі 59,53 грн., суму пені у розмірі 499,75 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за наступною адресою: http://ks.arbitr.gov.ua.

Суддя С.В. Нікітенко