ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"08" квітня 2020 р. Справа № 911/787/19 (911/859/20)

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку", в особі ліквідатора - Ярмолінського Юрія Васильовича

до Приватного підприємства "Асгард-Сервіс", м. Київ

про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, заборону вчиняти дії відносно земельної ділянки

встановив:

07.04.2020 р. до господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку", в особі ліквідатора - Ярмолінського Юрія Васильовича (далі-заявник) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 4,9612 га, кадастровий номер земельної ділянки :09:006:0129, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада, с. Чубинське, що належить Приватному підприємству «Асгард-Сервіс» та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної земельної ділянки.

Відповідно до частини другої ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (п.п. 1, 4 частини першої ст. 137 ГПК України).

Частиною першою статті 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі частиною шостою вказаної статті ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (постанова Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року).

В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається на те, що він має намір звернутись до суду з позовом до ПП «Асгард-Сервіс» про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіція), 01.03.2016 р. укладеного між ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» та ПП «Асгард-Сервіс», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 1000000,00 грн. Поряд з цим, заявник зазначає, що земельна ділянка, яка є предметом вказаного договору виставлена на продаж, а продаж такого майна, на його переконання, призведе до утруднення або унеможливить виконання рішення, за результатами розгляду позову про визнання недійсним договору та стягнення збитків. Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.ст. 136, 137 ГПК України заявник звернувся до суду з вказаною заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, на переконання позивача, визначені ним заходи забезпечення позову, у разі їх застосування, будуть реальною гарантією виконання судового рішення, у випадку задоволення позову, з яким він має намір звернутись до суду.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, на виконання договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіція) від 01.03.2016 р., укладеного між ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» та ПП «Асгард-Сервіс», який має намір оскаржити заявник, ПП «Асгард-Сервіс», як власником земельної ділянки було передано в користування ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» земельну ділянку, площею 4,9612 га, кадастровий номер :09:006:0129, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада, с. Чубинське.

З аналізу вищенаведеного, судом встановлено, що, в даному випадку, наслідком задоволення позову (у разі задоволення), який має намір заявник подати до суду, а саме: визнання недійсним договору та стягнення збитків, не є набуття будь-яких прав на земельну ділянку, тобто на майно, що є предметом оскаржуваного договору.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням відсутності наміру у заявника (згідно змісту заяви про забезпечення позову) звернутись до суду з позовними вимогами, які б стосувались безпосередньо майна (на яке заявник в заяві про забезпечення позову просить накласти арешт, заборонити щодо нього вчиняти дії), суд, враховуючи зміст позовних вимог, з якими ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» в особі ліквідатора має намір звернутись до суду, не погоджується з твердженнями останнього, що визначені ним заходи забезпечення позову, в разі їх застосування, будуть реальною гарантією виконання судового рішення, у випадку задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною третьою статті 74 ГПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Приписами частини першої статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку, в тому числі щодо наявності зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможні такі заходи забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Разом з тим, заявник, звертаючись з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову про визнання недійсним договору, стягнення збитків, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, заборону вчиняти дії відносно земельної ділянки, вищевказане не врахував.

З огляду на все вищенаведене, проаналізувавши аргументацію викладену в заяві про забезпечення позову, врахувавши не доведення позивачем наявності обставин, що свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду або ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, з урахуванням предмету позову - визнання недійсним договору та стягнення збитків, з яким має намір (згідно змісту заяви про забезпечення позову) звернутись до суду позивач, суд дійшов висновку, що вказана заява про забезпечення позову з зазначених в ній мотивів та визначеними заходами до забезпечення позову, які, на переконання заявника, слід вжити для забезпечення реального виконання рішення за результатами розгляду позову з вищевказаними вимогами є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку", в особі ліквідатора - Ярмолінського Юрія Васильовича до Приватного підприємства "Асгард-Сервіс" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, заборони вчиняти дії відносно земельної ділянки відмовити.

Копію ухвали направити Ярмолінському Ю.В. та ПП "Асгард Сервіс".

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку, встановленому ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 08.04.2020 р.

Суддя А.В. Лопатін