РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2020Справа № 910/2557/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м.Київ, бульв.Т.Шевченка, 18, ) в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (79000, м.Львів, вул.Дорошенка, 43)

до Державної установи "Центр Пробації" (04050, м.Київ, вул.Ю.Іллєнка, 81, )

про стягнення 22898,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державної установи "Центр Пробації" про стягнення 20 367,94 грн заборгованості за надані телекомунікаційні послуги по договору №018408/1095Г від 20.12.2018, 1632,62 грн пені, 412,30 грн інфляційних втрат, 486,10 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати отриманих ним послуг Бізнес-мережі за період з січня 2019 по травень 2019 року включно.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.02.2020 відкрив провадження у справі №910/2557/20 вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, визначив сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

06.03.2020 відповідач засобами поштового зв`язку подав до суду відзив на позовну заяву, в якому учасник справи заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що Центр пробації є бюджетною установою і фінансування видатків здійснюється у межах бюджетного року, термін дії договору про надання послуг бізнес-мережі №018408/1095Г від 20.12.2018 закінчився 31.12.2018, і сторонами договір на 2019 рік не укладався, тому, за стверджуваннями відповідача, підстави для задоволення заявлених вимог відсутні.

Позивач подав до суду 16.03.2020 засобами поштового зв`язку відповідь на відзив, відповідно до змісту якої на доводи відповідача зауважив, за умовами п.5.2 та п.7.8 договору договірні відносини по договору за відсутності заяви відповідача, як бізнес-абонента були продовжені на наступний рік на тих самих умовах, отримання послуг по договору за спірний період підтверджується розшифровками щомісячних обсягів їх надання.

Відповідач правом на подачу заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.12.2018 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (оператор за договором) та Державною установою "Центр пробації" (бізнес-абонент за договором) укладено договір про надання послуг бізнес-мережі №018408/1095Г, відповідно до умов якого оператор надає бізнес-абоненту телекомунікаційні послуги бізнес-мережі (далі - послуги), що визначаються у замовленні послуг та відповідних угодах до цього договору, а бізнес-абонент отримує послуги, визначені у відповідних угодах, додатках та замовленні, та сплачує їх вартість. У разі зміни законодавства в сфері телекомунікацій щодо порядку надання та отримання телекомунікаційних послуг оператор та бізнес-абонент зобов`язуються з дати набрання чинності новим актом законодавства дотримуватись його положень. У такому випадку договір застосовується лише в частині, яка не суперечить чинному законодавству України.

Згідно з пунктом 2.1 договору оператор організовує бізнес-абоненту лінію(ї) зв`язку для надання послуг або у разі відсутності технічної можливості пропонує бізнес-абоненту інші варіанти підключення.

Відповідно до пункту 2.2 договору, перелік та опис замовлених послуг, спеціальні умови організації, технічні характеристики та порядок надання послуг бізнес-абоненту визначаються в замовленні послуг та в окремих угодах до цього договору, що підписуються сторонами і є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктами 2.3., 2.4. договору визначено, що замовлення нових послуг за укладеною угодою про надання окремих видів замовлених послуг до договору здійснюється шляхом подання замовлення на послуги.

Датою початку надання замовлених бізнес-абонентом послуг вважається дата, яка визначена у відповідному акті та/або в наряді на підключення послуг.

Пунктом 3.1. договору визначено, що сторони за цим договором мають права та несуть обов`язки, передбачені Умовами та порядком надання телекомунікаційних послуг ПАТ "Укртелеком" (далі - Умови Укртелекому, затверджені оператором, опубліковані на офіційному веб-сайті Оператора http://ukrtelecom.ua) і чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про телекомунікації", Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2, договору бізнес-абонент здійснює оплату замовлених послуг згідно з тарифами, зазначеними у додатках до угод до цього договору та Умовами Укртелекому. Порядок оплати наданих телекомунікаційних послуг здійснюється в кредит. Оплата послуг проводиться у національній валюті України.

Сторони у п.4.3 договору узгодили, що бізнес- абонент повинен оплатити рахунок (рахунок-акт) за послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок оператора.

У п.5.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, а також умови договору застосовуються до відносин, що виникли між ними з 01.11.2018 року.

У разі, коли жодна із сторін за два тижні до закінчення строку дії договору не заявить про своє небажання надалі продовжувати відносини, договір вважається продовженим на кожний наступний рік на таких самих умовах (п. 5.2. договору).

Згідно з пунктом 7.8 договору сторони дійшли спільної згоди, що на підставі письмової заяви бізнес-абонента оператор припиняє надання послуг протягом тридцяти календарних днів з дати отримання оператором такої заяви про припинення, якщо більший строк не зазначений у заяві бізнес-абонента.

20.12.2018 між сторонами погоджено та підписано додаткову угоду № 1 до договору, якою сторони вирішили доповнити договір пунктом 2.4 договору: при встановленні вартості послуг на певний період (ліміт споживання) абонент самостійно контролює обсяг спожитих послуг, пунктом 3.6 договору: вартість послуг (граничний ліміт споживання) за період з 01.09.2018 по 31.12.2018 складає 10 300,00 грн., пунктом 3.7 договору: у випадку перевищення вартості послуг (ліміту споживання) абонент зобов`язаний провести оплату вартості перевищених послуг в термін не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (при кредитному порядку оплату) та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої (авансової) оплати; та погодили у п.6 додаткової угоди, що її умови застосовуються до відносин сторін, що виникли між ними до укладення, а саме з 01.09.2018.

Відповідно до рахунків-актів за січень-травень 2019 згідно договору №018408 від 20.12.2018, розшифровок наданих послуг по особових рахунках 18406 телекомунікаційні послуги бізнес-мережі, та № 19360 (послуги інтернет та телефонія) за цей період, позивачем було надано відповідачу (абоненту) послуги, вартістю 20 367,94 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив про наявність заборгованості відповідача за надані послуги по договору за січень-травень 2019 у сумі 20 367,94 грн, яка останнім не сплачена, за прострочення оплати позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1632,62 грн пені, 412,30 грн інфляційних втрат, 486,10 грн 3% річних.

Відповідач у відзиві на позов факт отримання, обсягу, вартості послуг на вказану суму за спірний період не заперечив, зазначив про не укладення договору з позивачем на 2019 рік та положення Бюджетного кодексу України щодо передбачення видатків лише у межах бюджетного року.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, позивач у період січень 2019 - травень 2019 включно надав відповідачу послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рахунків-актів та розшифровками наданих послуг по особових рахунках за договором.

Доказів оплати відповідачем 20 367,94 грн. заборгованості, в тому числі у визначені договором строки, суду не надано.

Враховуючи, що строк оплати відповідачем вартості отриманих послуг є таким, що настав в останнє число місяця, що настає за розрахунковим, тобто 28.02.2019 за січень 2019, 31.03.2019 за лютий 2019, 30.04.2019 за березень 2019, 31.05.2019 за квітень 2019, 30.06.2019 за травень 2019, за відсутності доказів висловлення будь-яких заперечень щодо їх обсягу, вартості, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 20 367,94 грн. боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд надав оцінку аргументам відповідача щодо відсутності підстав для оплати у зв`язку із не укладенням з ПАТ «Укртелеком» договору про надання послуг на 2019 рік; та зазначає, що в розумінні п.5.1-5.2, 7.8 договору договірні відносини сторін за укладеним договором №018408/1095Г від 20.12.2018 продовжуються автоматично на наступний рік на тих самих умовах, якщо будь-яка із сторін за 2 тижні до закінчення договору не заявить про припинення договору.

Таким чином, оскільки матеріалами справи не встановлено та відповідачем не надано доказів висловлення зі сторони Державної установи «Центр пробації» відповідної заяви про небажання продовжувати договірні відносини по договору №018408/1095Г від 20.12.2018, у т.ч. у встановлений строк для подання цієї заяви, термін дії вказаного правочину продовжено, його умови діють на спірні правовідносини.

Відповідач належних доказів наявності обставин чи підстав звільнення від оплати отриманих послуг на заявлену суму суду не надав.

Частиною 2 статті 218 ГК України та статті 617 ЦК України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати вартості наданих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1632,62 грн пені, 412,30 грн інфляційних втрат, 486,10 грн 3% річних.

Положеннями статті 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пункту 4.4. договору пеня за прострочення оплати послуг починає нараховуватися з 21 числа місяця, що настає по закінченню періоду зазначеного у п. 4.3. цього договору.

Судом перевірено розрахунки позивача в частині заявлених вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, що є арифметично вірними та обґрунтованими.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем вказаних вимог, суд вважає, що ці вимоги є правомірними та підлягають задоволенню повністю в межах розрахунку позивача за вказаний ним період.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач свого контррозрахунку суми боргу не надав, стверджувань позивача належними доказами не спростував.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної установи "Центр Пробації" (04050, м.Київ, вул.Ю.Іллєнка, 81, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м.Київ, бульв.Т.Шевченка, 18, ) в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (79000, м.Львів, вул.Дорошенка, 43) 20 367 (двадцять тисяч триста шістдесят сім) грн. 94 коп основного боргу, 1632 (одну тисячу шістсот тридцять дві) грн. 62 коп пені, 412 (чотириста дванадцять) грн. 30 коп інфляційних втрат, 486 (чотириста вісімдесят шість) грн. 10 коп 3% річних, 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак