ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14 квітня 2020 року м. Тернопільсправа № 921/241/20
Господарський суд Тернопільської області

Суддя Охотницька Н.В., розглянувши позовну заяву № 04/20-пз від 10.04.2020 (вх. № 284 від 13.04.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" (адреса для листування: проспект С.Бандери, 96, кв 146, м Тернопіль, 46013; фактична адреса: вул. Гайова, 29, м Тернопіль, 46006) до відповідача 1 - Фізичної особи - підприємця Прохоренкова Ігоря Васильовича ( АДРЕСА_1 ) відповідача 2 - Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5, м Тернопіль, 46001), в особі: Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради (бульвар Т.Г.Шевченка, 1, м Тернопіль, 46001) про визнання недійсним та скасування сертифікату, встановлення незаконності набуття права власності та скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності, встановила:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" звернулося в Господарський суд Тернопільської області із позовом до відповідача 1 - Фізичної особи - підприємця Прохоренкова Ігоря Васильовича та відповідача 2 - Тернопільської міської ради в особі: Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради (бульвар Т.Г.Шевченка, 1, м Тернопіль, 46001), у якому просить:

- визнати недійсним та скасувати сертифікат ТП 07 від 25.02.2020 на об`єкт "Реконструкція власних будівель та споруд під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою АДРЕСА_2" виданий Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради ФОП Прохоренков І.В. та виключити відомості про такий з державного реєстру;

- встановити незаконність набуття права власності та припинити речові права Прохоренкова І.В. на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером такого об`єкта: 101;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності № 35858975 від 05.03.2020, внесений державним реєстратором Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області Подвірним Ярославом Остаповичем;

- встановити незаконність набуття права власності та припинити речові права ОСОБА_2 на об`єкти нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкта: 101; 101; 101; 101 ; 101; 101; 101;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності: № 35858975; № 35866603; № 35866074; № 35865652; № 35865385; № 35864842; № 35861771 від 05.03.2020, внесений державним реєстратором Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області Подвірним Ярославом Остаповичем;

- встановити незаконність набуття права власності та припинити речові права ОСОБА_3 на об`єкти нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкта: 101; 101; 101; 101 ; 101; 101; 101;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності: № 35870082; № 35869961; № 35869627; № 35869372; № 35869233; № 35869034; № 35862523 від 05.03.2020, внесений державним реєстратором Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області Подвірним Ярославом Остаповичем;

- встановити незаконність набуття права власності та припинити речові права ОСОБА_4 на об`єкти нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкта: 101;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності: № 35862083 від 05.03.2020, внесений державним реєстратором Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області Подвірним Ярославом Остаповичем.

Окрім того, ТОВ "Алігатор ІІ" просить суд залучити до розгляду справи в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1:

Різдвянівську сільську раду (Код , адреса: Тернопільська обл., Теребовлянський р-н, с. Різдвяни, поштовий індекс: 48178, тел. 03551-63131, e-mail: невідомо);

ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомо; a-mail: невідомо; тел.: невідомо);

ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомо, a-mail: невідомо, тел.: невідомо);

ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 . реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомо, a-mail: невідомо, тел.: невідомо).

Розглянувши зазначену позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Згідно зі ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від замовлення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Якщо позивач порушив правила об`єднання вимог або об`єднання цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Одночасно, об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених в ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема, сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті (аналогічні доводи висловлені в Постанові Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18).

Пленум Вищого господарського суду України у п. 3.6 постанови "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 роз`яснив, що позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди, тощо). Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

При цьому, суд враховує, що навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Отже, право позивача об`єднати позовні вимоги не є абсолютним.

Цивільно-правові засоби захисту цивільних прав обрані позивачем досить неоднорідні за своїм змістом та умовами застосування. Одні з них спрямовані на захист права власності безпосередньо (визнання недійсним і скасування сертифіката), інші - опосередковано (припинення речових прав на нерухоме майно).

Таким чином, для вирішення даного спору по суті, суд повинен буде дослідити та вивчити підстави та порядок оформлення, видачі та отримання відповідачами сертифіката ТП 07 від 25.02.2020 на об`єкт "Реконструкція власних будівель та споруд під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою АДРЕСА_2 ", підстави набуття та припинення речових прав фізичних осіб Прохоренкова І.В. , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на об`єкти нерухомого майна, підстави та законність внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію прав власності на 16 (шістнадцять) об`єктів нерухомого майна (квартири), а також правовідносини сторін, що виникли на їх підставі та дати належну правову оцінку.

Отже, заявлені позовні вимоги є різними спорами окремих судових проваджень, а сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог у даному разі значно утруднить вирішення справи та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті.

Таке заявлення позовних вимог, на переконання суду, є порушенням правил об`єднання позовних вимог та тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 2 частини 5 статті 174 ГПК України, у вигляді повернення позовної заяви.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Держаний бюджет України на 2020 рік" установлено, що станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102,00 гривні.

Позивачем в позовній заяві заявлено 9 (дев`ять) немайнових вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином при поданні позову позивачем повинно бути сплачено за 9 (дев`ять) немайнових вимог, що становить 18 918,00 грн. Натомість позивачем при поданні позовної заяв до розгляду сплачено тільки 2102,00 грн.

Отже, позивачем при поданні позову до суду не надано доказів сплати судового збору в установленому порядку та розмірі.

Також, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Відповідно до ч. 2ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Положеннями ч. ч. 6, 10, 15 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

- інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.08.2019 по справі №914/804/18 дійшла висновку, що критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Варто зауважити, що предметом спору по даній справі, окрім іншого, є позовні вимоги ТОВ "Алігатор ІІ" про встановлення незаконності набуття права власності та припинення речових прав фізичних осіб Прохоренкова І.В. , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на об`єкти нерухомого майна (квартири) та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності фізичних осіб Прохоренкова І.В. , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на об`єкти нерухомого майна (квартири), внесені державним реєстратором Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області Подвірним Ярославом Остаповичем. Таким чином, у межах даної справи господарський суд повинен надати оцінку підставності набуття права власності та відповідно внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності фізичних осіб на об`єкти нерухомого майна (квартири).

Отже, даний спір в частині встановлення незаконності набуття права власності та припинення речових прав фізичних осіб Прохоренкова І.В. , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на об`єкти нерухомого майна (квартири) та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності фізичних осіб Прохоренкова І.В. , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на об`єкти нерухомого майна (квартири), внесені державним реєстратором Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області Подвірним Ярославом Остаповичем не належить до юрисдикції господарського суду в силу прямої вказівки приписів ст. 20 ГПК України.

При цьому, суд зауважує, що визначення позивачем у якості відповідачів лише фізичну особу - підприємця Прохоренкова Ігоря Васильовича та Тернопільську міську раду в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради не має наслідком необхідність вирішення даного спору у порядку господарського судочинства, оскільки, як зазначалось вище по тексту ухвали, критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Позиція господарського суду з цього питання відповідає висновкам, наведеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 по справі №823/20042/16, від 27.02.2019 по справі №802/390/18-а, від 12.12.2018 по справі №601/2137/17, від 13.03.2019 по справі №688/2940/16-ц тощо. Так, у вказаних постановах Великої Палати Верховного Суду сформовано підхід щодо визначення предметної юрисдикції справ, а саме: суди під час визначення предметної юрисдикції справ повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Також, у постанові від 13.03.2019 по справі №688/2940/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що критеріями розмежування юрисдикції між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників справи та характер спірних правовідносин. У справі, яка переглядається, товариство пред`явило вимогу до виконкому про скасування рішень та розпоряджень міськради, які порушують його право власності на квартири, а також вимогу про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності фізичних осіб. Фактично позивач оспорює право зазначених фізичних осіб на спірні квартири. Сам факт, що фізичні особи залучені третіми особами, а не відповідачами, не змінює характеру спору, суті правовідносин та юрисдикції спору.

З огляду на викладене вище, господарський суд приходить висновку, що спір про встановлення незаконності набуття права власності та припинення речових прав фізичних осіб Прохоренкова І.В. , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на об`єкти нерухомого майна (квартири) та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності фізичних осіб Прохоренкова І.В. , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на об`єкти нерухомого майна (квартири), внесені державним реєстратором Різдвянівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області Подвірним Ярославом Остаповичем за характером спірних правовідносин є цивільно-правовим, а, отже, не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Тоді як, відповідно до ч. 5 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

За таких обставин, позивачу необхідно уточнити склад учасників спору, який повинен відповідати приписам ст. 4, 45 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мати господарський характер.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Окрім того, суд відзначає, що відповідно до п.2 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, одночасно із позовною заявою, а саме: 13.04.2020, Товариством з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" подано заяву № 04/20-зб від 10.04.2020 (вх. № 2533 від 13.04.2020) про забезпечення позову немайнового характеру, якою останнє просить суд вжити заходів забезпечення позову та заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в т. ч. нотаріусам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчинення реєстраційних дій - державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав на підставі сертифіката ТП 07 від 25.02.2020 року за адресою: АДРЕСА_5; заборонити в будь-який спосіб відчужувати, передавати, дарувати, чи вчиняти правочини, наслідком яких може настати припинення речових прав:

- Прохоренков І.В. на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером такого об`єкта: 101 за адресою: АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_2 на об`єкти нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкта: 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101 за адресою: АДРЕСА_5;

- Пилипчук Ю.Р. на об`єкти нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкта: 101; 101; 101; 101; 101; 101; 101 за адресою: АДРЕСА_5;

- Гнатів В.В. на об`єкти нерухомого майна з реєстраційним номером об`єкта: 101 за адресою: АДРЕСА_5 , а також будь-яким особам на об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5.

Зважаючи на повернення позовної заяви подана позивачем заява про вжиття заходів забезпечення позову також підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З огляду на повернення позовної заяви та заяви про забезпечення позову немайнового характеру, сплачена сума судового збору у розмірі 2102, 00 грн. (за подання позову) та 1051,00 грн. (за подання заяви про забезпечення позову) підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду при умові його звернення до Господарського суду Тернопільської області із відповідним клопотанням.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 45, 162, 174, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву № 04/20-пз від 10.04.2020 (вх. № 284 від 13.04.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" (адреса для листування: проспект С.Бандери, 96, кв 146, м Тернопіль, 46013; фактична адреса: вул Гайова, 29, м Тернопіль, 46006) до відповідача 1 - Фізичної особи - підприємця Прохоренкова Ігоря Васильовича ( АДРЕСА_1 ) відповідача 2 - Тернопільської міської ради (вул Листопадова, 5, м Тернопіль, 46001), в особі: Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради (бульвар Т.Г.Шевченка, 1, м Тернопіль, 46001) про визнання недійсним та скасування сертифікату, встановлення незаконності набуття права власності та скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності та додані до неї документи, в тому числі заяву № 04/20-зб від 10.04.2020 (вх.№ 2533 від 13.04.2020) про забезпечення позову немайнового характеру, повернути позивачу .

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановленні ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами визначеними статтями 253-259 ГПК України.

3. Копію ухвали разом із позовною заявою з додатками та заявою про забезпечення позову немайнового характеру надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

- позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" (адреса для листування: проспект С.Бандери, 96, кв 146, м Тернопіль, 46013; фактична адреса: вул Гайова, 29, м Тернопіль, 46006).

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу підписано 14.04.2020.

Суддя Н.В. Охотницька