ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" квітня 2020 р. м. Вінниця Cправа № 902/1006/19

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.

при секретарі Незамай Д.Д.

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД", вул. Велика Артнаутська, буд. 26, кв.146, м. Одеса, 65012, код - 41390714

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО", вул. Гагаріна, буд. 26, с. Четвертинівка, Тростянецький район, Вінницька область, 24327, код 03760503

про зобов`язання виконати договір та стягнення 163 680,00 грн штрафу

В С Т А Н О В И В :

27.11.2019 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" про зобов`язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" виконати договір поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року в натурі та про стягнення штрафу в розмірі 163 680,00 грн за порушення умов поставки товару згідно договору № 632/ВТ від 10.10.2019 року.

В якості підстави заявлених вимог позивач посилається на порушення законних прав та інтересів останнього шляхом невиконання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" зобов`язань щодо поставки Товару у строки передбачені Договором поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року, в зв`язку з чим було нараховано штраф.

Ухвалою суду від 29.11.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" про забезпечення позову, викладену у п. 2 резолютивної частини позовної заяви повернуто заявнику, залишено позов без руху на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

11.12.2019 року на адресу суду надійшла заява позивача б/н від 10.12.2019 року про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі №902/1006/19 у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15.01.2020 року.

15.01.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 2 від 09.01.2020 року, в якому останній заперечує проти позову та просить суду відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 15.01.2020 року судом постановлено ухвалу про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.02.2020 року. Ухвалу занесено до протоколу судового засідання від 15.01.2020 року.

28.01.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив №24-01 від 24.01.2020 року з додатками.

03.02.2020 року на адресу суду від позивача на виконання вимог ухвали суду від 20.01.2020 надійшли письмові пояснення №29-01 від 29.01.2020 року з додатками.

04.02.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява №30-01/1 від 30.01.2020 про уточнення позовних вимог з додатками, в якій позивач просить суд зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" (код - 03730503) виконати договір поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року в натурі, здійснивши на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" (код - 41390714) поставку товару - пшениці 2 класу (код 1001 УКТ ЗЕД), українського походження урожаю 2019 року, яка відповідає ДСТУ 3768:2019 року, з урахуванням положень договору поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року, а саме: Натура - мін 770 г/л; Вологість макс 14,0%; Сміттєва домішка - макс 2,0%; Зернова домішка - мак 8,0 %; Вміст клейковини - мін 23,0%; Вміст білка - мін 12,5%; Число падіння - мін 230С; ІДК-макс 100; Клоп черепашка - макс 2.0% в кількості 124,88 т, загальною сумою з ПДВ 549 472,00 грн та стягнути з СТОВ "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" штраф у розмірі 163 680,00 грн.

04.02.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення б/н від 04.02.2020 з додатками.

04.02.2020 року в судовому засіданні представниками сторін подано клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

В судовому засіданні 04.02.2020 року судом задоволено клопотання представників сторін, постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України та відкладено підготовче судове засідання на 27.02.2020 року. Ухвалу занесено до протоколу судового засідання від 04.02.2020 року.

В судовому засіданні 27.02.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи №902/1006/19 для судового розгляду по суті на 16.03.2020 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

Крім того, суд дійшов висновку про призначення наступної дати судового засідання, а саме на 01.04.2020 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року повідомлено сторін про дату наступного судового засідання.

16.03.2020 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява б/н від 15.03.2020 року про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з зайнятістю уповноваженого представника в іншому судовому засіданні.

В судовому засіданні 16.03.2020 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 01.04.2020 року, про що постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

01.04.2020 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява (б/н та без дати) (вх.№02.1-34/2953/20 від 01.04.2020 року), в якій останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, в зв`язку неможливістю прибуття представника в судове засідання через карантин, пов`язаний із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Також, 01.04.2020 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№02.1-34/2954/20 від 01.04.2020 року), в якому останній підтримує заявлені позовні вимоги.

В судове засідання 01.04.2020 року представники сторін не з`явилися, останні про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема, під розпис в розписці суду від 27.02.2020 року, яка міститься у матеріалах справи.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

При цьому, ст.ст. 42, 46 ГПК України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми ст.ст. 182, 183 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 01.04.2020 року розглянувши заяву позивача про відкладення розгляду справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28 документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Як встановлено судом, згідно довідки від 01.04.2020 року, складеної відповідальним працівником апарату Господарського суду Вінницької області, заява позивача не містить електронного цифрового підпису.

Враховуючи те, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" надіслана без електронного цифрового підпису, а тому не є офіційною та не підлягає розгляду, з урахуванням наведеного вище та приймаючи до уваги приписи Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг".

Представник відповідача не повідомив суд про неможливість прибути у судове засідання, не наполягав на відкладенні розгляду справи через запроваджених Кабінетом Міністрів України карантинних заходів щдо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Тому. суд вирішив здійснити розгляд справи за відсутності представників сторін.

Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив наступне.

В якості підстав заявлених вимог позивач посилається на порушення законних прав та інтересів останнього шляхом невиконання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" зобов`язань щодо поставки пшениці 2,3,4 КЛ (КОД 1001 УКТ ЗЕД) українського походження, врожаю 2019 року (товар) в кількості 200,00 т, у строки передбачені Договором поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року.

Згідно видаткової накладної № 268 від 10.10.2019 року відповідачем частково поставлено позивачу товар в кількості 75,120 т.

08.11.2019 року на адресу позивача надійшов лист № 01-11/1, за змістом якого, відповідач відмовляється виконувати умови договору поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року.

З метою захисту своїх прав та позивач звернувся з позовом до суду про зобов`язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" виконати договір поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року в натурі, та здійснити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" поставку товару - пшениці 2 класу (код 1001 УКТ ЗЕД), українського походження урожаю 2019 року, яка відповідає ДСТУ 3768:2019 року в кількості 124,88 т, загальною сумою з ПДВ 549 472,00 грн та про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" штрафу у розмірі 163 680,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач заявлені позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення, вказуючи на те що, порушення умов договору поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року відбулось саме з боку позивача, що полягає у не наданні транспортних засобів для завантаження товару у строк до 30.09.2019 року та не зарахуванні 80% вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом трьох банківських днів з дня отримання рахунку - фактури, в зв`язку з чим відповідач не зміг поставити позивачу обумовлену кількість товару.

Відповідачем було створено всі умови для належного виконання укладеного договору постановки № 632/ВТ від 10.10.2019 року та враховуючи вищезазначені обставини СТОВ "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" відмовився від подальшого співпрацювання з ТОВ "ВІ ДЖИ ТРЕЙД".

Крім того зазначає, що на даний час СТОВ "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" не може поставити ТОВ "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" товар, що був предметом договору поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року через те що, за відсутністю умов у підприємства для тривалого зберігання пшениці урожаю 2019 року, зерно було продано іншим особам.

Представник позивача вказував у судових засіданнях, що Договір постановки № 632/ВТ від 10.10.2019 року припинив свою дію внаслідок не перахування позивачем визначених умовами договору грошових коштів.

У відповіді на відзив позивач підтримує заявлені позовні вимоги та зазначає, що під час укладання та підписання сторонами договору, в п. 4.1 допущена технічна помилка, а саме невірно зазначено термін передачі товару "30.09.2019 року", хоча договір укладено та підписано сторонами 10.10.2019 року. В подальшому позивач та відповідач не виправили дану помилку, а тому є всі підстави вважати, що договором поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року не передбачено термін поставки. При цьому п. 4.1 Договору не передбачено поставка товару за умови попередньої оплати.

Також зазначає, що оскільки відповідачем порушено п. 5.1 Договору та не надано позивачу оригіналів розпорядчих документів на товар, вказані обставини свідчать про відсутність доведеності відповідачем порушеного права позивачем умов укладеного договору.

Таким чином, постачальник безпідставно не передає (поставляє) обумовлену по договору поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року кількість товару в кількості 124,88 т. Враховуючи зазначене не поставка товару по договору виражається в невиконанні обов`язку по передачі всієї кількості товару, обумовленої договором. Недопоставка означає не лише порушення умов про кількість, але і про строк, відтак вона одночасно є і про строчкою поставки.

Факт закінчення строку поставки (31.10.2019 року), строку дії договору виконання якого здійснено частково, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочинну від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку.

У письмових поясненнях відповідач поданих до суду відповідач зазначає, що проект договору було надано саме Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" та за його умовами відповідач надає рахунок-фактуру на сплату коштів за товар у кількості 200 т, а позивач надає транспортні засоби для завантаження всієї кількості товару та сплачує повністю рахунок. Однак вказані дії зі сторони позивача здійснені не були.

У відповіді на відзив позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд задовольнити позов.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів, слідує, що 10.10.2019 року Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" (Постачальник, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВІ ДЖИ ТРЕЙД, (Покупець, Позивач) укладено договір поставки № 632/ВТ (а.с. 10-15, т. 1).

Згідно п. 1 Договору, в порядку та на умовах договору Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця пшеницю 2,3,4 КЛ (КОД 1001 УКТ ЗЕД), українського походження, врожаю 2019 року (товар) на умовах FCA "ФРАНКО-ПЕРЕВІЗНИК" СТОВ "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" с. Четвертинівка, Тростянецький район, Вінницька область, згідно "ІНКОТЕРМС" у редакції 2010, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

Згідно п. 2.1 Договору загальна кількість товару, що підлягає поставці, за вагою нетто повинна складати 200,00 тон +/- 5% в опції покупця. Вказана кількість ТОВАРУ може бути змінена за взаємною згодою сторін, оформленою додатковою угодою.

Товар постачається Постачальником за вагою, підлягаючою до видачі, зазначеній у видатковій накладній (п. 2.2 Договору).

За змістом п. 2.3 Договору сторонами визначено загальну характеристику, стан та якість товару.

Загальна вартість товару, що поставляється за договором разом з ПДВ становить 880 000,00 грн +/- 5% (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору Постачальник зобов`язується надати товар та забезпечити за власний рахунок його завантаження у транспортні засоби, надані Покупцем на складі СТОВ "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" за адресою: с. Четвертинівка, Тростянецький район, Вінницька область, у термін не пізніше 30.09.2019 року включно.

Поставка товару Постачальником підтверджується наступними документами:

- рахунок постачальника на загальну кількість товару, що постачається;

- видаткова (видаткові) накладна (накладні) на кількість товару, що постачається за договором;

- податкова накладна, оформлена відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України;

- квитанція № 1 про внесення податкової накладної в Єдиний реєстр податкових накладних відповідно до п. 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України;

- товарно - транспортні накладні (п. 4.2 Договору).

Згідно п. 4.4 Договору право власності на товар у Покупця виникає з моменту його передачі Постачальником, що підтверджується передачею Покупцеві оригіналів належним чином складених видаткових накладних на товар в повному обсязі, виписаних на ім`я Покупця Постачальником.

Покупець здійснює оплату 80% вартості товару прямими банківськими платежами на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 3 банківських днів з дня отримання від Постачальника наступних документів:

- оригіналу рахунку-фактури, із зазначенням кількості товару, ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ, всього до сплати;

- оригіналу видаткової накладної, виписаної у відповідності до діючого законодавства України;

- товарно-транспортних накладних;

- документів, що підтверджують якість товару згідно п.п. 2.3-2.5 Договору, а також, завірених копій документів, вказаних у п. 8.4 (п. 5.1 Договору).

Оплата решти вартості товару здійснюється Покупцем, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку Постачальника, протягом 3 банківських днів від дати реєстрації податкової накладної складеної та зареєстрованої Постачальником в ЄПН, відповідно до вимог ст. 187 та ст. 201 Податкового кодексу України (п. 5.2 договору).

В разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність визначену цим договором та /або чинним законодавством України (п. 6.1 Договору).

Згідно п. 6.7 Договору за повну або часткову не поставку товару за договором Постачальник зобов`язаний виплатити Покупцеві штраф у розмірі 30% від вартості недопоставленого товару.

Відповідно п. 8.1 договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до виконання кожною із сторін прийнятих на себе зобов`язань за даним договором.

10.10.2019 року на виконання умов договору поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року відповідачем виставлено рахунок-фактура № 65 від 10.10.2019 року щодо оплати товару на суму 880 000,00 грн разом з ПДВ (а.с. 16).

10.10.2019 року на підставі видаткової накладної № 268, відповідачем поставлено товар пшениці 2019 року в кількості 75,120 т на загальну суму 330 528,00 грн за адресою село Четвертинівка, Тростянецький район, Вінницька область (а.с. 17).

В підтвердження поставки товару до матеріалів справи додано товарно-транспортні накладні.

Позивачем відповідно до платіжних доручень № 987 від 11.10.2019 року на суму 264 000,00 грн та № 989 від 11.10.2019 року на суму 66 528,00 грн перераховано на банківський рахунок СТОВ "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" кошти в сумі 330 528,00 грн.

Також, проведення оплати поставленого товару підтверджується обопільно підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків станом на 16.10.2019 року, який долучено до матеріалів справи.

17.10.2019 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист №17-10/1, щодо прохання підтвердити готовність щодо поставки та передачі решти товару, а саме 124,88 т згідно з договором поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року в свою чергу позивач гарантував оплату після надання оригіналу рахунку-фактури із зазначенням кількості товару та оригіналу видаткової накладної (а.с. 19-20).

08.11.2019 року від відповідача надійшов лист № 61 від 28.10.2019 року, за замістом якого останній повідомив про те, що у зв`язку із неналежним виконанням п. 4.1 та п. 5.1 договору поставки товару № 632/ВТ від 10.10.2019 року, зокрема ненадання покупцем транспортних засобів для завантаження товару у строк до 24.10.2019 року та не зарахування 80% вартості товару на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 3 банківських днів з дня отримання рахунку, відповідач не може в подальшому співпрацювати з позивачем, оскільки умовами договору не передбачено подальша дія договору після 24.10.2019 року (а.с. 21-22).

Внаслідок невиконання зобов`язання щодо поставки товару в повному обсязі в добровільному порядку слугувало підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Предмет спірних правовідносин стосується чинності договору поставки та внаслідок цього наявності або відсутності обов`язку відповідача поставити товару у визначеному договором обсязі.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).

Частиною 1 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони маю право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України встановлено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Разом з тим, згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією з сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у письмовій формі. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телефонограмами тощо, а також прийняттям до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окремим видом зобов`язання є договір поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Отже, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

За загальним правилом зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України, ст. 202 ГК України).

Ці підстави наведено у ст. ст. 599 - 601, 604- 609 ЦК України.

Системний аналіз зазначених норм приводить до висновку, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, що лишилось невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Закінчення строку дії двостороннього правочину, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 24.06.2015 у справі №904/5381/14 та від 21.12.2016 у справі №905/2187/13).

Отже, безпідставна не поставка товару за умовами спірного договору є односторонньою відмовою від виконання зобов`язання, що є порушенням зобов`язального права, а саме ст. 525 ЦК України.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності у договорі положень про його дію після 30.09.2019 року, порушення зобов`язань зі сторони позивача з огляду на наступне.

Сторони уповноважені шляхом підписання договору врегулювати відносини, які виникли до його укладення.

Тому, суд не вбачає порушень вимог закону у визначенні сторонами строку поставки до 30.09.2019 року (п. 4.1. Договору) у Договорі, який було підписано 10.10.2019 року.

Крім того, договір діє до виконання кожною із сторін прийнятих на себе зобов`язань (п. 8.1. Договору), тому сплив визначеного п. 4.1. Договору строку не позбавляє відповідача обов`язку поставити позивачу пшеницю в обсязі та характеристикам, визначеним п. 2.3. Договору.

До загальних засад цивільного законодавства віднесено справедливість, добросовісність та розумність. (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України), а відтак і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

До таких висновків прийшов Верховний суд у складі Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 390/34/17 у постанові від 10 квітня 2019 року (касаційне провадження № 61-22315сво18).

Тому, прийнявши зобов`язання на підставі підписаного договору поставити певний обсяг товару, відповідач протиправно посилається на припинення строку дії договору.

Умови договору не передбачають можливості припиняти договір в односторонньому порядку, не звільняють відповідача виконати зобов`язання в натурі з огляду на передачу врожаю третім особам.

Положення укладеного не ставлять обов`язок з поставки товару у пряму залежність з фактом перерахування відповідачу грошових коштів.

п. 5.1. Договору саме на відповідача покладено обов`язок надати позивачу рахунок-фактуру, видаткову накладну, товарно - транспортні накладні, документів щодо якості товару, копій документів, вказаних у п. 8.4. Договору.

Однак, відповідачем не доведено вчинення вказаних дій.

Перерахування 80% вартості товару пов`язано саме з фактом передачі позивачу усього комплексу документів, перелічених у п.5.1. Договору, а не лише рахунку-фактури.

Строк оплати товару залежить від обставин реєстрації податкових накладних (п. 5.2. Договору).

При цьому, обов`язок з поставки товару покладено саме на відповідача.

Отже, суд доходить висновку, що обов`язок з поставки товару у повному обсязі не поставлено умовами договору у пряму залежність до факту перерахування позивачем 80% вартості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки, умовами підписаного договору не визначеного граничного строку поставки, то отримавши вимогу позивача про виконання зобов`язання (а.с. 19), відповідач повинен був у семиденний строк виконати такий обов`язок.

Пояснення представника відповідача відносно не надання позивачем транспортних засобів суперечать фактичним обставинам справи, оскільки у відповіді на вимоги про поставку товару (а.с. 21, 22) відповідач категорично заперечує наявність у нього зобов`язань з передачі товару та вказує на припинення дії договору.

Однак, такі твердження засновані на помилковому тлумаченні умов договору та норм чинного законодавства України, а також не підтверджені належними та допустимими засобами доказування в силу вимог ст. ст. 14, 73, 74 76, 77, 78, 79 ГПК України.

Статтею 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. ст. 610, 611 ЦК України).

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт укладення договору поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року, узгодження сторонами його істотних умов та відсутність повної поставки товару зі сторони відповідача.

Верховний Суд у справі №456/2946/17 від 18 березня 2020 року наголосив, що у ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору.

З укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припиненні зобов`язання на підставах, що містяться в гл. 50 ЦКУ; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Отже, відповідач зобов`язаний виконати умови чинного Договору поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року.

Суд не вбачає підстав для застосування висновків Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 916/998/18 від 14 червня 2019 року, які стосуються неможливості у судовому рішенні прямого дублювати положення умов договору.

Оскільки, відповідач заперечує чинність даного договору, вказує на відсутність обов`язку його виконувати після спливу певної дати, посилається на невиконання положень договору зі сторони позивача, то з огляду фактичні обставини справи та предмет спірних правовідносин, покладення судом на сторону обов`язку до примусового виконання положень договору є належним та допустимим способом захисту прав позивача.

Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" поставити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" товар - пшеницю 2 класу (код 1001 УКТ ЗЕД), українського походження, яка відповідає ДСТУ 3768:2019 року в кількості 124,88 т, загальною сумою з ПДВ 549 472,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, суд не вбачає підставі відображення у резолютивній частині рішення обов`язку з постави пшениці "врожаю 2019 року", оскільки таке формулювання відсутнє у п.2.3. Договору та не може бути реально виконане з огляду на час ухвалення судового рішення (квітень 2020 року).

Судом також розглянуто позовні вимоги щодо стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" 163 680,00 грн штрафу.

Частиною 2 ст. 193 ГК України встановлено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України передбачено такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.7 Договору сторони визначили, що за повну або часткову непоставку товару за договором Постачальник зобов`язаний виплатити Покупцеві штраф у розмірі 30% від вартості недопоставленого товару.

Аналіз змісту п. 6.7 Договору свідчить що його положеннями сторонами погоджено відповідальність Постачальника у вигляді штрафу за наявності однієї з таких умов як не поставка товару або недопоставка.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача (Покупця товару) про зобов`язання відповідача (постачальника) здійснити поставку товару.

Враховуючи задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" поставити товар підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафу в сумі 163 680,00 грн у суду відсутні, оскільки підставою для застосування такої відповідальності до відповідача є факт не поставки або недопоставки товару, який в даному разі має поставлятись по окремому рахунку-фактурі.

Тобто, застосування штрафу у сформульований сторонами редакції (п. 6.7 Договору) можливо у випадку коли відповідач взагалі не поставив товар або його не допоставив і виконання такого обов`язку неможливо завершити.

Водночас, судом констатовано чинність договору поставки та підтверджено наявність у відповідачам обов`язку здійснити допоставку товару.

Відтак, правові підстави для нарахування штрафу відсутні, з урахуванням буквального тлумачення п. 6.7 Договору поставки у погодженій сторонами редакції.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 163 680,00 грн штрафу задоволенню не підлягають.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" підлягає задоволенню частково, з урахуванням наведених вище мотивів щодо відмови у стягненні штрафу.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, у розмірі суми, яка сплачена за вимогу немайнового змісту (1 912,00 грн), пропорційно задоволеним позовним вимогам. Решту судових витрат в сумі 2 455,20 грн слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" (код - 03730503), на умовах Договору поставки № 632/ВТ від 10.10.2019 року, здійснити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВІ ДЖИ ТРЕЙД" (код - 41390714) поставку товару - пшениці 2 класу (код 1001 УКТ ЗЕД), українського походження, яка відповідає ДСТУ 3768:2019 року, а саме: натура - мін 770 г/л; Вологість макс 14,0%; Сміттєва домішка - макс 2,0%; Зернова домішка - мак 8,0 %; Вміст клейковини - мін 23,0%; Вміст білка - мін 12,5%; Число падіння - мін 230С; ІДК-макс 100; Клоп черепашка - макс 2.0% в кількості 124,88 т, загальною вартістю з ПДВ 549 472,00 грн.

3. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" (вул. Велика Артнаутська, буд. 26, кв.146, м. Одеса, 65012, код - 41390714) в частині вимог про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" (вул. Гагаріна, буд. 26, с. Четвертинівка, Тростянецький район, Вінницька область, 24327, код - 03760503) 163 680,00 грн - штрафу.

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ІМ. БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО" (вул. Гагаріна, буд. 26, с. Четвертинівка, Тростянецький район, Вінницька область, 24327, код - 03760503) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ДЖИ ТРЕЙД" (вул. Велика Артнаутська, буд. 26, кв.146, м. Одеса, 65012, код - 41390714) - 1 921,00 грн - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Судові витрати зі сплату судового збору в сумі 2 455,20 грн - залишити за позивачем.

6. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

7. Копію рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 09 квітня 2020 р.

Роз`яснити, що згідно положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" (реєстр.№3275) від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 року, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу ( АДРЕСА_2