РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2020Справа №910/2551/20

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокомпоненти "Автек"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон"

про стягнення 18 708,56 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокомпоненти "Автек" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" про стягнення 18 708,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача заборгованості перед позивачем з оплати поставленого згідно Договору поставки №180419/1511 від 18.04.2019 товару у розмірі 14 545,98 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 2 486,27 грн., нараховану за період з 15.05.2019 по 16.11.2019, та 15% річних у розмірі 1 676,31 грн., нарахованих за період з 15.05.2019 по 19.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 відкрито провадження у справі №910/2551/20; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала від 25.02.2020 була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю "Регіон" на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 03049, м. Київ, вул. Фучіка, буд. 19, та була отримана відповідачем 04.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №768.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 у справі №910/2860/20 було встановлено строк для подання відповідачем відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження.

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіон" було вправі подати відзив на позов до 19.03.2020 включно, однак не скористалось таким своїм правом, а тому суд вважає за можливе розглянути справу №910/2551/20 по суті за наявними в ній документами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

18.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіон", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автокомпоненти "Автек", як постачальником, було укладено Договір поставки №180419/1511 (надалі - Договір), згідно умов якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця продукцію, а покупець прийняти та оплатити запасні частини, шини, та мастильні засоби і рідини до техніки, відповідно до накладних, в яких визначаються номенклатура, кількість та вартість товару і які є невід`ємною частиною даного Договору. Під накладною на товар розуміється видаткова накладна або товарна накладна, або інший документ, що підтверджує передачу товару від постачальника до покупця (наприклад, електронна накладна ТОВ "Нова пошта") (п. 1.1 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору загальна сума Договору визначається, як сума всіх накладних та/або сума товару, що була доставлена покупцю.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що покупець зобов`язаний перерахувати повну (100%) оплату за товар на п/р постачальника, у розмірі визначеному у видатковій накладній, протягом 21 календарних днів з дати отримання товару. Датою отримання товару вважається дата передачі товару покупцю, що зазначена у видатковій накладній.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що за прострочення строків оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від суми невиконаного зобов`язання. В порядку ст. 625 Цивільного кодексу України покупець сплачує борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15% річних від простроченої суми.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом одного року, але в будь-якому випадку до завершення всіх взаєморозрахунків за даним Договором (п. 10.9 Договору).

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що ним було належно виконано свої зобов`язання за Договором з поставки відповідачу товару, а відповідачем не в повному обсязі здійснено оплату поставленого товару, у зв`язку з чим у останнього наявна заборгованість у загальному розмірі 14 545,98 грн. Крім того, позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 2 486,27 грн., нарахованої за період з 15.05.2019 по 16.11.2019, та 15% річних у розмірі 1 676,31 грн., нарахованих за період з 15.05.2019 по 19.02.2020.

Укладений сторонами Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Автокомпоненти "Автек" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Регіон" товар на загальну суму 35 505,18 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме:

- згідно видаткової накладною №2377-0011397 від 23.04.2019 (шина 1220х400-533 (400/85-21) 10нс ІП-184 з камерою без ободной стрічки (ОШЗ) на загальну суму 29 091,96 грн. з ПДВ;

- згідно видаткової накладною №2377-0011505 від 24.04.2019 (циліндр зчеплення робочий 5С467К626АВ, циліндр зчеплення головний) на загальну суму 6 413,22 грн. з ПДВ.

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками, а також в них міститься посилання на реквізити Договору.

Таким чином, вказаними видатковими накладними підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором з поставки відповідачу товару на загальну суму 35 505,18 грн.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що покупець зобов`язаний перерахувати повну (100%) оплату за товар на п/р постачальника у розмірі визначеному у видатковій накладній протягом 21 календарних днів з дати отримання товару. Датою отримання товару вважається дата передачі товару покупцю, що зазначена у видатковій накладній.

Отже, у відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 5.1 Договору відповідач зобов`язаний був оплатити поставлений позивачем товар:

- за видатковою накладною №2377-0011397 від 23.04.2019 - товар суму 29 091,96 грн. з ПДВ у строк до 14.05.2019.

- за видатковою накладною №2377-0011505 від 24.04.2019 - товар на суму 6 413,22 грн. з ПДВ у строк до 15.05.2019.

У відповідності до тверджень Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокомпоненти "Автек" відповідачем було оплачено поставлений позивачем згідно видаткових накладних №2377-0011397 від 23.04.2019 та №2377-0011505 від 24.04.2019 товар лише частково - у загальному розмірі 20 959,20 грн.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження позивача щодо часткової оплати відповідачем поставленого згідно Договору товару не були спростовані Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіон" належними та допустимими доказами, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Автокомпоненти "Автек" товару в повному обсязі.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про наявність у нього заборгованості з оплати поставленого за Договором товару, у зв`язку з чим суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку, що покупець взятих на себе зобов`язань за Договором в повному обсязі та у визначений строк не виконав, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" виникла заборгованість перед позивачем, яка складає суму 14 545,98 грн. (за видатковими накладними №2377-0011397 від 23.04.2019 у розмірі 8 132,76 грн. та №2377-0011505 від 24.04.2019 у розмірі 6 413,22 грн.)

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по оплаті на користь позивача 14 545,98 грн. поставленого ним товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокомпоненти "Автек" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" заборгованості з оплати поставленого за Договором товару у розмірі 14 545,98 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 486,27 грн., нарахованої за період з 15.05.2019 по 16.11.2019, та 15% річних у розмірі 1 676,31 грн., нарахованих за період з 15.05.2019 по 19.02.2020.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що за прострочення строків оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від суми невиконаного зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З пункту 6.3 Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір (подвійна облікова ставка НБУ) порядок нарахування пені (за кожен день прострочення), проте не визначено строк такого нарахування, а відтак в силу приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України період нарахування штрафних санкцій обмежено піврічним терміном.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 486,27 грн. нараховану на заборгованість за видатковими накладними: №2311-0011397 від 23.04.2019 - за період з 15.05.2019 по 15.11.2019 у розмірі 8 132,76 грн. та №2377-0011505 від 24.04.2019 - за період з 16.05.2019 по 16.11.2019 у розмірі 6 413,22 грн. Тобто, позивачем нараховано пеню за шість місяців та один день.

Суд здійснивши власний розрахунок пені, з врахуванням положень частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, дійшов висновку, що обґрунтованим розміром пені, яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон", є сума 2 473,71 грн.

В іншій частині заявлена до стягнення пеня у розмір 12,56 грн. обрахована невірно, а відтак задоволенню не підлягає.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.3 Договору визначено, що в порядку ст. 625 України покупець сплачує борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15% річних від простроченої суми.

Тобто, сторонами погоджено інший розмір відсотків річних, що не суперечить положенням ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з викладеного в позові розрахунку позивач просить стягнути з відповідача 15% річних у розмірі 1 676,31 грн. нараховані на заборгованість за видатковими накладними: №2311-0011397 від 23.04.2019 - за період з 15.05.2019 по 19.02.2020 (сума боргу за накладною - 8 132,76 грн.) та №2377-0011505 від 24.04.2019 - за період з 16.05.2019 по 19.02.2020 (сума боргу за накладною - 6 413,22 грн.).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 15% річних, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 15% річних у розмірі 1 676,31 грн. є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокомпоненти "Автек" підлягають частковому задоволенню із стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" заборгованості у розмірі 14 545,98 грн., пені у розмірі 2 473,71 грн. та 15% річних у розмірі 1 676,31 грн.

В іншій частині в задоволенні позову необхідно відмовити з викладених підстав.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокомпоненти "Автек" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" (03049, м. Київ, вул. Фучіка, буд. 19; ідентифікаційний код 32523248) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокомпоненти "Автек" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, кімната 204; ідентифікаційний код 36926538) заборгованість у розмірі 14 545 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 98 коп., пеню у розмірі 2 473 (дві тисячі чотириста сімдесят три) грн. 71 коп., 15% річних у розмірі 1 676 (одна тисяча шістсот сімдесят шість) грн. 31 коп. та судовий збір у розмірі 2 100 (дві тисячі сто) грн. 59 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко