ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.04.2020 Справа№ 914/889/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів

до особи, яка в подальшому може набути статусу відповідача у справі Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

про забезпечення позову до подання позовної заяви (вих. № 790007.2-СК-3118-0420 від 14.04.2020)

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про забезпечення позову у порядку п.1 ч.1 ст. 138 ГПК України, у якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «Львівобленерго» тимчасово вчиняти дії щодо припинення чи обмеження розподілу електричної енергії об`єкта філії АТ «Львівгаз» санаторій «Арніка» в точках розподілу електричної енергії, розміщених за адресою: м. Трускавець, вул. Бойківська, 18 (ЕІС код точки розподілу 62Z762), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z976), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z913), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z269), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z636) до набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2020, заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Кидисюка Р.А.

Заява мотивована тим, що 13.03.2020 Акціонерне товариство «Львівгаз» філія-санаторій «Арніка» отримало від Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» попередження про припинення електроживлення споживача № 204-78 від 04.03.2020р. за підписом начальника Бориславського РЕМ - Косар Ю.Р. (копія наявна в матеріалах справи). У попередженні зазначалось про припинення електроживлення в наступних точках розподілу: м. Трускавець, вул. Бойківська, 18 (ЕІС код точки розподілу 62Z762); м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z976); м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z913); м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z269); Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z636) з 11:00 16.03.2020 р. у зв`язку з невиконанням вимог №097040, №097036, №097039, №097038, №097037 від 08.01.2020.

Листом ПрАТ «Львівобленерго» №134-1691 від 16.03.2020 р (копія наявна в матеріалах справи) погодило відтермінування до 16.04.2020 р. виконання вимог №097040, №097036, №097039, №097038, №097037 від 08.01.2020 щодо приведення розрахункових вузлів обліку електричної енергії у відповідність до вимог нормативно-технічних документів по об`єкту АТ «Львівгаз» філія-санаторій «Арніка».

Заявник вважає вимоги №097040, №097036, №097039, №097038, №097037 від 08.01.2020 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим має намір звернутись в суд та оскаржити їх у передбаченому законом порядку.

Оскільки, як зазначив заявник, ПрАТ «Львівобленерго» як на підставу для здійснення припинення розподілу електричної енергії вказує саме невиконання вимог, правомірність яких буде винесена на розгляд суду, з метою захисту прав АТ «Львівгаз», як споживача послуги розподілу електричної енергії, останній вбачає необхідність у забезпеченні позову шляхом заборони ПрАТ «Львівобленерго» тимчасово вчиняти дії, щодо припинення чи обмеження розподілу електричної енергії об`єкта - філії санаторій «Арніка» АТ «Львівгаз» в точках розподілу електричної енергії розміщених за адресою: м. Трускавець, вул. Бойківська. 18 (ЕІС код точки розподілу 62Z762); м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z976); м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z913); м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z269); Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z636) до набрання законної сили рішенням суду.

Заявник вважає, що здійснення відповідачем припинення розподілу електричної енергії, на підставі згаданих вимог до вирішення судового спору, в якому суд надасть оцінку цим вимогам, призведе до грубого порушення прав АТ «Львівгаз», а також завдасть збитків матеріального характеру (припиниться нормальне функціонування філії товариства з усіма негативними наслідками), які суттєво перевищать будь-яку можливу шкоду внаслідок застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає таке.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, рішення, яким суд забезпечує позов, як ефективний засіб юридичного захисту повинне бути реальним (тобто таким, яке забезпечує дієвий правовий захист від свавілля контрагента) та своєчасним. Беручи до уваги оцінку достатності обґрунтування доводів заявником щодо забезпечення позову, суд констатує, що заходи, які міг вжити суд будуть ефективними та своєчасними з огляду на дату звернення із заявою до суду та дату винесення цієї ухвали. Зокрема, як вбачається з матеріалів заяви надавачем послуг (електропостачальником) погоджено відтермінування виконання вимог до 16.04.2020.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечити позов шляхом заборони надавачу послуг припиняти чи обмежувати електроживлення в об`єкти інфраструктури заявника, такий покликається на незаконність дій контрагента (вчинення дії без достатньої правової підстави).

Оцінивши докази та матеріально-правові норми законодавства у сфері забезпечення електропостачання суд виходить з такого.

Згідно Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник вправі звертатися до оператора системи передачі або оператора системи розподілу щодо відключення електроживлення споживача у випадках, визначених правилами роздрібного ринку, крім випадків постачання вразливим споживачам (стаття 57).

Кодекс систем розподілу (п. 11.5) теж передбачає можливість відключення споживача від електропостачання за зверненням електропостачальника у випадках передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Пункт 7.5. Правил передбачає, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі:

1) заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником;

2) недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.

Таким чином, оцінивши підстави (описані в приписах), з яких електропостачальник планує припинити подачу електроенергії, суд дійшов висновку, що такі не передбачені підпунктом 2) абз. 1 п. 7.5 Правил, а отже не ґрунтуються на правових актах України у сфері споживання електроенергії.

Разом з тим, у провадженні з розгляду заяви про забезпечення позову суд позбавлений можливості встановлювати законність і обґрунтованість дій електропостачальника, позаяк такий предмет розгляду належить здійснювати в порядку позовного провадження. Сутність забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії покликана захистити заявника від свавільних дій особи, якщо крім усього такі дії носять непередбачувані, швидкі та невідворотні елементи. Таким чином, у цьому провадженні суд встановлює обгрунтованість заходів забезпечення з урахуванням розумності та адекватності вимог заявника, його доводів, відповідності наведених в приписах підстав із положеннями Закону, Кодексу та Правил.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Разом з тим, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.4 постанови від 25.02.2019р. у справі №908/685/18, п.14 постанови від 15.01.2019р. у справі №915/870/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю до вимог, для забезпечення яких він вживається. Оцінку такої відповідності здійснює господарський суд, зокрема, враховуючи співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена постанові від 05.09.2019р. у справі №911/527/19, тест якої розміщено за наступною веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/Review/84039612).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст.137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена постанові від 23.10.2019 у справі №927/432/19, тест якої розміщено за наступною веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/Review/85154492).

Згідно з ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Отже, заборона відповідачу вчиняти певні дії щодо предмета спору та заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору є одним із визначених законом способів забезпечення позову.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018р. у справі №910/1040/18, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.79 ГПК України).

Враховуючи наведене, а також те, що відповідно до попередження про припинення електроживлення споживача № 204-78 від 04.03.2020р., адресованого Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» Акціонерному товариству «Львівгаз» філія-санаторій «Арніка», електроживлення (розподіл електроенергії) на такі об`єкти: м. Трускавець, вул. Бойківська, 18 (ЕІС код точки розподілу 62Z762); м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z976); м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z913); м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z269); Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z636) буде припинено з 11:00 16.03.2020 р. (відтерміновано до 16.04.2020 згідно із листом ПрАТ «Львівобленерго» №134-1691 від 16.03.2020), суд дійшов висновку, що припинення електроживлення (розподіл електроенергії) призведе до незворотних наслідків, в результаті чого заявник зазнає значних фінансових втрат, тобто, наведені обставини можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі та унеможливити ефективний захист оспорюваних прав або інтересів заявника, а тому суд вважає підставним вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Приватному акціонерному товариству «Львівобленерго» тимчасово вчиняти дії щодо припинення чи обмеження розподілу електричної енергії об`єкта філії АТ «Львівгаз» санаторій «Арніка» в точках розподілу електричної енергії, розміщених за адресою: м. Трускавець, вул. Бойківська, 18 (ЕІС код точки розподілу 62Z762), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z976), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z913), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z269), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z636) до набрання законної сили рішенням суду.

Водночас, даний захід забезпечення позову є співмірним та адекватним із вимогами, з якими заявник має намір звернутись з позовом до суду, оскільки такий тимчасово унеможливить вчинення дій щодо припинення постачання електричної енергії, наявність чи відсутність у відповідача права щодо якого підлягатиме дослідженню у цій справі.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди заявнику.

Обраний заявником спосіб забезпечення позову не зупиняє діяльності відповідача, та не порушує прав третіх осіб, а спрямований на їх захист, є співмірним із заявленими позивачем вимогами, спрямований на запобігання ймовірним порушенням прав заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін та не суперечить ст.137 ГПК України.

Отже, на підставі наведеного, заява АТ «Львівгаз» про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про забезпечення позову у порядку п.1 ч.1 ст. 138 ГПК України у справі №914/889/20 задовольнити.

2. Вжити заходів до забезпечення позову, а саме: заборонити Приватному акціонерному товариству «Львівобленерго» (місцезнаходження: 79026, Львівська обл., місто Львів, вул. Козельницька, будинок 3; ідентифікаційний код: 00131587) тимчасово вчиняти дії щодо припинення чи обмеження розподілу електричної енергії об`єкта філії АТ «Львівгаз» санаторій «Арніка» в точках розподілу електричної енергії, розміщених за адресою: м. Трускавець, вул. Бойківська, 18 (ЕІС код точки розподілу 62Z762), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z976), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z913), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z269), м. Трускавець, вул. Біласа, 12а (ЕІС код точки розподілу 62Z636) до набрання законної сили рішенням суду.

Стягувачем за цією ухвалою є: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (місцезнаходження: 79039, Львівська область, місто Львів, вулиця Золота, будинок 42; ідентифікаційний код:03349039).

Боржником за цією ухвалою є: Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» (місцезнаходження: 79026, Львівська область, місто Львів, вулиця Козельницька, будинок 3; ідентифікаційний код: 00131587).

Ця ухвала Господарського суду Львівської області є виконавчим документом в розумінні п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015

Суддя Кидисюк Р.А