СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2020 р. Справа №905/1931/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М. , суддя Склярук О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» (вх.№506Д/1 від 07.02.2020) на рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/1931/19 (м. Харків, суддя Зекунов Е.В.),

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м. Лиман,

до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая», м. Вугледар

про стягнення штрафу у розмірі 82200, 00 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» звернулось до Господарського суду Донецької області із позовом до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» про стягнення штрафу у розмірі 82200, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем кількості вантажу у вагонах №67869511, №67683367, №60505021, внаслідок чого позивачем нараховано штраф у розмірі 82200, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» про стягнення штрафу у розмірі 82200, 00 грн - задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» штраф у розмірі 82200,00 грн.

Відповідач з вказаним рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/1931/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В тексті вимог апеляційної скарги апелянт просить зменшити розмір штрафних санкцій, посилаючись на майновий стан підприємства й ті обставини, що допущене ДП «Шахта ім. М.С. Сургач» порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин, не створювало небезпеку на залізничному транспорті. Також апелянт просить суд прийняти до уваги ті обставини, що ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» здійснює свою господарську діяльність в м. Вугледар Донецької області, яке згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р та наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а визначене як район проведення анти терористичної операції. Щодо судової практики, апелянт посилається на те, що Господарським судом Донецької області було винесено рішення від 02.02.2017 у справі №905/3491/16, яким зменшено розмір штрафу до однієї провізної плати.

Одночасно в апеляційній скарзі ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на важке фінансове становище товариства.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 апеляційну скаргу Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» на рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/1931/19 залишено без руху для виправлення недоліків апеляційної скарги, а саме надання доказів сплати судового збору у належному порядку та розмірі та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Повідомлено апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

До матеріалів справи, 25.02.2020, в строк, встановлений судом, від апелянта надійшла заява про усунення недоліків (вх.№1888).

Зокрема, апелянт надав докази сплати судового збору - платіжне доручення №448 від 04.02.2020 у розмірі 2881,50 грн. та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що повний тест рішення було отримано 09.01.2020, що підтверджується копією поштового конверту та витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 поновлено ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №905/1931/19. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Зупинено дію рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/1931/19. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали. Попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№2493 від 13.03.2020), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/1931/19 - без змін. Зокрема, позивач зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі не навів жодних обставин та не надав доказів, які б спростували сам факт допущеного порушення вимог Статуту, на який на нього була покладена відповідальність, передбачена ст.ст.118, 122 Статуту залізниць у вигляді штрафу; зазначений штраф стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвали про відкриття провадження у справі згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень були отримані Регіональною філією «Донецька залізниця» - 04.03.2020, ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» - 03.03.2020.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно ч.7 ст.242 Господарського процесуального кодексу України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Тобто, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 270 ГПК України.

Суд повідомляє, що клопотань від учасників справи про розгляд справи з їх повідомленням (викликом) до суду не надійшло.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

10.04.2019 згідно залізничної накладної №49248388 зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію Пласти Донецької залізниці було відправлено вагон №67869511 з вантажем - вугілля кам`яне, вологість вантажу 6,3%, поверхня вантажу нижча рівня бортів вагону, маркування - смугою білого кольору по усій довженні вагону. Виходячи зі змісту накладної №49248388 від 10.04.2019 маса вантажу у вагоні №67869511 становить 62000 кг.

16.04.2019 на станції Новогродівка на підставі акту загальної форми станції Покровськ Донецької залізниці №23889 від 16.04.2019 та станції Гродівка №71 від 16.04.2019 було здійснено переважування вантажу у вагоні №67869511 про що складено АЗФ №29 та комерційний акт №482201/54. Результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості у вагоні ф. ГУ-78.

Під час комісійного зважування на тензометричних 150-т. вагонних вагах ВТВ-1СД повірених 05.02.2019, виявилось, що у вагоні №67869511 фактична маса брутто вагону склала 85780 кг., тара вагона з ПДВ 22400 кг., нетто 63380 кг., що більше вказаного в документі на 1380 кг.

Під час комерційного огляду вагону №67869511 встановлено, що погрузка нижче бортів на 20-30 см, розрівняна, маркована однією білою переривчастою поздовжньою полосою по середині, маются сліди ходження. Над 1-7 люками з двох сторін поглиблення 1050*70*40. Двері люка зачинені. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон №67869511 справний.

Факт нестачі вантажу у вагоні №67869511 підтверджується комерційним актом №482201/54 від 16.04.2019, який підписаний ДСМ Паустовським А.А. , агентом комерційним ОСОБА_1 та оператором ОСОБА_2

25.05.2019 згідно з накладною №49946775 зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію Пласти Донецької залізниці було відправлено вагон №67683367 з вантажем - вугілля кам`яне, вологість вантажу 6,3%, поверхня вантажу нижча рівня бортів вагону, маркування - смугою білого кольору по усій довженні вагону. Виходячи зі змісту накладної №49946775 від 25.05.2019 маса вантажу у вагоні №67683367 становить 59000 кг.

27.05.2019 на проміжній станції Покровськ на підставі акту загальної форми №34055 від 26.05.2019 станції Покровськ було здійснено комісійне переважування вагону №67683367, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 27.05.2019 року і складено акт загальної форми №537 від 27.05.2019 та комерційний акт №482004/287 від 27.05.2019.

Під час комісійного зважування на 150 т. статистичних вагах повірених 24.01.2019, виявилось, що у вагоні №67683367 фактична маса брутто вагону склала 90700 кг, тара вагона 24100 кг, нетто 66600 кг., що більше вказаного в документі на 7600 кг.

Під час комерційного огляду вагону №67683367 встановлено, що поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона, вантаж промаркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона. Фактично поверхня вантажу нижче на 30-50 см., вкатана слабке маркування смугою білого кольору. Вагон бездвірний, люка закриті, течі вантажу немає. Вагон прибув в технічному стані справний.

Факт нестачі вантажу у вагоні №67683367 підтверджується комерційним актом №482004/287 від 27.05.2019, який підписаний Зам ДС Ветошко Д.В . , робітником станції ОСОБА_4 та ОСОБА_5

25.05.2019 згідно з накладною №49946759 зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію Росія Донецької залізниці було відправлено вагон №60505021 з вантажем - вугілля кам`яне, вологість вантажу 6,3%, поверхня вантажу нижча рівня бортів вагону, маркування - смугою білого кольору по усій довженні вагону. Виходячи зі змісту накладної №49946759 від 25.05.2019 маса вантажу у вагоні №60505021 становить 59500 кг.

27.05.2019 на проміжній станції Покровськ на підставі акту загальної форми №34051 від 26.05.2019 станції Покровськ було здійснено комісійне переважування вагону №60505021, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 27.05.2019 і складено акт загальної форми №547 від 27.05.2019 та комерційний акт №482004/289 від 27.05.2019.

Під час комісійного зважування на 150 т. статистичних вагах повірених 24.01.2019, виявилось, що у вагоні №60505021 фактична маса брутто вагону склала 89100 кг., тара вагона 23800 кг., нетто 65300 кг., що більше вказаного документа на 5800 кг.

Під час комерційного огляду вагону №60505021 встановлено, що поверхня вантажу нижче рівня бортів вагона, вантаж промаркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона. Фактично поверхня вантажу нижче на 10-20 см., вкатана слабке маркування смугою білого кольору. Вагон бездвірний, люка закриті, течі вантажу немає. Вагон прибув в технічному стані справний.

Факт нестачі вантажу у вагоні №60505021 підтверджується комерційним актом №482004/289 від 27.05.2019, який підписаний Зам ДС ОСОБА_6 , робітником станції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажною двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, комерційний акт повинні підписати три працівники залізниці. Однак, зазначена норма не виключає можливості залучення до складення комерційного акту й інших працівників залізниці.

Така правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №910/3930/17 та від 18.06.2018 у справі №910/11397/17.

Як встановлено судом першої інстанції, комерційні акти №№482004/287, 482004/289 від 27.05.2019 підписані Зам ДС Ветошко Д.В., робітником станції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Завідуючий вантажним двором у штаті відсутній.

Комерційний акт №482201/54 від 16.04.2019 підписаний ДСМ Паустовським А.А., агентом комерційним ОСОБА_1 та оператором ОСОБА_2 . Завідуючий вантажним двором у штаті відсутній.

Зважаючи на наведені обставини позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача штрафу, нарахованого у зв`язку з невірним зазначенням маси вантажу. Зокрема, у відповідності з вимогами ст.ст.118 та 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладних масу вантажу відповідачу нараховано штраф у розмірі п`ятикратної плати за всю відстань перевезення, а саме:

- провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні №67869511 за накладною №49248388 складає 5480,00, штраф складає 5480 грн. х 5= 27400 грн.;

- провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні №67683367 зо накладною №49946775 складає 5480,00, штраф складає 5480 грн. х 5= 27400 грн.;

- провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні №60505021 зо накладною №49946759 складає 5480,00, штраф складає 5480 грн. х 5= 27400 грн.

Дослідивши наведені обставини суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнав їх такими, що підлягають задоволенню. Також суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

Як було зазначено вище доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта із судовим рішенням в частині відмови у зменшенні штрафу. Враховуючи відсутність інших доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст.269 ГПК України переглядає рішення лише в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій. Відповідна позиція узгоджується, зокрема, із висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №913/64/18 від 07.11.2018.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» здійснює свою господарську діяльність в м. Вугледар Донецької області, яке згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р та наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термів її проведення» входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визначене як район проведення антитерористичної операції. Відповідач зазначає, що на теперішній час підприємство знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому становищ, у зв`язку з чим просить зменшити розмір штрафу до 1 (однієї) провізної плати.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів того, що проведення антитерористичної операції на території Донецької області та пов`язані із цим несприятливі наслідки обумовлюють неможливість відповідача здійснювати господарську діяльність, мають ознаки надзвичайності чи невідворотності для виконання обов`язку за укладеним правочином, перебувають у причинному зв`язку із правильністю заповнення відомостей у накладній, у межах цих спірних правовідносин. Крім того, відповідач не надав доказів вжиття ним усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Щодо доказів на підтвердження фінансового стану відповідача. Як вбачається з клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, він обґрунтовує тяжкий фінансовий стан збитками та заборгованістю підприємства, що посвідчується бухгалтерською довідкою від 04.11.2019 та балансом (звітом про фінансовий стан) на 30.06.2019

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 906/434/17 судом касаційної інстанції визначено, що баланс (звіт про фінансовий стан) за певний період часу відображає дані лише на конкретну дату та не показує проміжні дані ведення відповідачем господарської діяльності.

Актуальної бухгалтерської документації з повними даними ведення господарської діяльності, а також, в тому числі, на підтвердження скрутного фінансового становища, збитковості підприємства, суттєвого перевищення суми дебіторської заборгованості перед кредиторською заборгованістю тощо до матеріалів справи не надано.

Щодо посилань апелянта на судову практику, а саме на рішення Господарського суду Донецької області у справі №905/3491/16, яким зменшено розмір штрафу до однієї провізної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Ч. 4 ст. 236 ГПК України вказує на те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Разом із тим суддівський розсуд - необхідна складова незалежності суду. Знаходячись поза межами прецедентної судової системи, суд проявляє свій розсуд у тому, що вирішує спір, ґрунтуючись виключно на статутному праві, самостійно даючи йому тлумачення, виходячи зі змісту, значення конкретного закону, галузі права і законодавства в цілому у рамках індивідуальних особливостей обставин конкретної справи, що розглядається.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що по-перше, в силу приписів ч.4 ст.236 ГПК України суди враховують висновки, викладені у постановах Верховного Суду, який є судом касаційної інстанції. По-друге, при посиланні на правові висновки мають враховуватися індивідуальні особливості обставин даної справи та конкретних доказів з урахуванням принципу правової визначеності та верховенства права.

Однак, судове рішення, на яке посилається апелянт, прийнято за наслідком розгляду спору судом першої інстанції з підстав не аналогічних даному, при наявності різних фактичних обставин, та обґрунтування їх іншими доказами, у зв`язку з чим підстави для врахування позиції, наведеній у вказаній апелянтом справі - відсутні.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги - колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/1931/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал

Суддя О.І. Склярук