номер провадження справи 15/254/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2020 Справа № 908/3618/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участю секретаря судового засідання Осоцького Д.І., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання, 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26

до відповідача Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради, 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд 23А

про стягнення коштів

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Скупа Н.О., довіреність № 20 від 13.01.2019;

від відповідача: не з`явився, у попередньому судовому засіданні - Шерестюк А.О., довіреність б/н від 17.10.2019.

Суть спору

27.12.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання, м. Запоріжжя до відповідача Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 09.01.2019 № 18 (55_14424) в розмірі 218 065,72 грн, з них 183 367,98 грн пені, 17 116,98 грн 3% річних, 17 580,76 грн інфляційних втрат за період з 19.06.2019 по 18.12.2019.

27.12.2019 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 02.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3618/19, присвоєно справі номер провадження 15/254/19. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначено на 28.01.2020.

Ухвалою від 28.01.2020 відкладено підготовче засідання на 10.02.2020.

Ухвалою суду від 10.02.2020 відкладено підготовче засідання на 27.02.2020.

Ухвалою суду від 27.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/3618/19 до судового розгляду по суті на 16.03.2020.

Ухвалою суді від 16.03.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 30.03.2020.

Підставою для звернення з позовом до суду зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 18 (№ 55_14424) від 09.01.2019 щодо оплати спожитої електричної енергії за період з травня 2019 по жовтень 2019, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1 887 473,92 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання позивач, керуючись умовами договору та приписами діючого законодавства, нарахував та просить стягнути пеню за період прострочення оплати заборгованості з 19.06.2019 по 18.12.2019 у розмірі 183 367,98 грн, 3% річних за період прострочення з 19.06.2019 по 18.12.2019 у розмірі 17 116,98 грн, інфляційних нарахувань у розмірі 17 580,76 грн за період з вересня 2019 по листопад 2019. Позов заявлено на підставі ст. ст. 16, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230 Господарського кодексу України.

В судовому засіданні 30.03.2020 позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позові № 3443 від 27.12.2019 та відповіді на відзив № 533 від 30.01.2020, проти надання розстрочки виконання рішення, заперечив.

Відповідач 28.01.2020 надавав відзив на позовну заяву в якій просив суд надати розстрочку в погашення заборгованості на шість місяців. В наведення доказів була надана довідка про крутне фінансове становище на підприємстві у зв`язку зі збільшенням заборгованості населення за надані послуги з управління багатоквартирними будинками.

23.03.2020 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо розстрочки виконання рішення терміном на 12 місяців.

Представник позивача щодо надання розстрочки заперечив, зазначивши про несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, та не підтвердження скрутного фінансового становища.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме, програмно апаратного комплексу «Оберіг».

В судому засіданні 30.02.2020 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши доводи представника позивача та дослідивши надані сторонами докази, суд установив наступне.

09.01.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (постачальник, позивач у справі) та Комунальним підприємством Запоріжремсервіс Запорізької міської ради (споживач, відповідач у справі ) укладено договір № 18 (№ 55_14424) про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (договір постачання).

В пункті 1.1 договору постачання сторонами визначено, що цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі споживач) постачальником універсальних послуг (далі постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Додатком 1 до договору є підписана директором КП Запоріжремсервіс Ращепкіним С.В. (споживачем) заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п. 2.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за Код ДК 021:20-5 Електрична енергія (Постачання електричної енергії на нежитлові будинки Вознесенівського району м. Запоріжжя), а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежу згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Підпунктом 1 пункту 6.2 договору встановлено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг, згідно з умовами цього договору.

Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка складає 5 238 810,50 грн з ПДВ та визначається додатком 3 до цього договору. (п. 5.1 договору постачання).

У додатку 3 до договору викладена комерційна пропозиція Універсальна про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ Запоріжжяелектропостачання юридичним особам та фізичним особам підприємцям на період з 01.07.2019 по 31.12.2019.

Відповідно п. 6 комерційної пропозиції споживач здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії через постачальника у складі ціни універсальної послуги.

Пунктом 13.1 договору встановлено, що цей договір укладається на строк, зазначений у комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією.

За умовами п. 11 комерційної пропозиції термін дії договору визначено: договір набирає чинності з дня наступного за днем отримання постачальником заяви-приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, в яких вказано про обрання Комерційної пропозиції,якщо протягом трьох робочих днів, споживачу не буде повідомлено про невідповідність критеріям обраної комерційної пропозиції. Договір на умовах цієї комерційної пропозиції укладається на строк по 31.12.2019. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або перегляд його умов.

Сторони не надали доказів припинення дії договору. Отже, договір постачання є чинним на момент розгляду даної справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виписав відповідачу рахунки на оплату за фактичне споживання електричної енергії та послуги з розподілу за період травень жовтень 2019 року на загальну суму 2 087 473,92 грн, а саме:

- № 114424/05-П від 31.05.2019 на суму 370 555,92 грн (за травень 2019 року);

- № 14424/06-П від 30.06.2019 на суму 369 914,16 грн (за червень 2019 року);

- № 14424/07-П від 31.07.2019 на суму 334 397,28 грн (за липень 2019 року);

- № 14424/08-П від 31.08.2019 на суму 334 271,28 грн (за серпень 2019 року);

- № 14424/09-П від 30.09.2019 на суму 300 241,20 грн (за вересень 2019 року);

- № 14424/10-П від 31.10.2019 на суму 378 094,08 грн (за жовтень 2019 року).

18.12.2019 сторони уклали договір реструктуризації № 032/ПУП (далі договір реструктуризації), предметом якого є умови і порядок сплати споживачем постачальнику заборгованості за спожиту електричну енергію згідно договору про постачання електричної енергії, укладеного між постачальником електричної енергії та споживачем (надалі іменується Основний договір Універсальна послуга) в розмірі 1 887 473,92 грн в період з 01.05.2019 по 31.10.2019 (п. 1.1 договору реструктуризації).

Відповідно до п. 1.2 договору споживач підтверджує факт наявності заборгованості та виражає вільне волевиявлення щодо сплати заборгованості, що утворилась в розмірі 1 887 473,92 грн.

Згідно з п. 1.3 договору постачальник надає розстрочку споживачу в погашенні заборгованості, а споживач зобов`язується сплатити заборгованість у розмірі 1 887 473,92 грн самостійно на рахунок постачальника, відповідно до графіку погашення заборгованості (додаток №1).

У додатку №1 встановлено такий графік погашення заборгованості: 103 333,33 грн - до 14.01.2019; 103 333,33 грн - до 11.02.2020; 210 101,00 грн - 10.03.2020; 210 101,00 грн - до 14.04.2020; 210 101,00 грн - 12.05.2020; 210 101,00 грн - 16.06.2020; 210 101,00 грн - 14.07.2020; 210 101,00 грн - 11.08.2020; 210 101,00 грн - 15.09.2020; 210 100,26 грн - 13.10.2020.

Договір реструктуризації укладено на строк з 18.12.2019 по 31.10.2020 (п. 4.1 договору). Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині сплати вартості спожитої електричної енергії, стало підставою звернення позивача до суду за захистом свої х порушених прав та інтересів.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та виникли при виконанні договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 09.01.2019 договір № 18 (№ 55_14424) з урахуванням договору реструктуризації від 18.12.2019 № 032/ПУП, які укладені сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт поставки позивачем відповідачу електричної енергії та послуг з розподілу в період з травня по жовтень 2019 року на суму 2 087 473,92 грн підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема рахунками на оплату за відповідний період, а також договором реструктуризації, у якому відповідач визнав суму 1 887 473,92 грн, як заборгованість за відповідний спірний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За неналежне виконання умов договору, позивач нарахував до стягнення пеню за період прострочення оплати заборгованості з 19.06.2019 по 18.12.2019 у розмірі 183 367,98 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.11 договору передбачено, що в разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в порядку та розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

У п. 7 комерційної пропозиції визначено, що за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу.

Отже, сторони погодили період нарахування пені по день фактичної оплати, тобто за весь період прострочення.

Здійснивши перевірку розрахунків пені позивача за спірний період за допомогою ІПС Законодавство, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача у сумі 183 361,98 грн за період з 19.06.2019 по 18.12.2019.

В частині стягнення 6,00 грн пені суд відмовляє в задоволенні позову, у зв`язку з неправильним розрахунком.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 17 116,98 грн за період з 19.06.2019 по 18.12.2019 та інфляційні втрати у розмірі 17 580,76 грн за період з вересня 2019 по листопад 2019.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов`язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних за період прострочення з 19.06.2019 по 18.12.2019 у розмірі 17 116,98 грн та інфляційних нарахувань у розмірі 17 580,76 грн за період з вересня 2019 по листопад 2019, суд визнав виконаними вірно, а вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розстрочення виконання рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Судом враховано, що підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, надання заявникові розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, і закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання розстрочки.

Отже, визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Законодавець визначає, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Необхідність надання розстрочки виконання судового рішення, відповідач обґрунтовує наступними обставинами:

КП «Запоріжремсервіс» визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжя за об`єктом конкурсу (група будинків) № 3 (Вознесенівський, Заводський та, частково Дніпровський райони міста) відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 520 від 01.09.2017. Зазначеним рішенням встановлено обов`язок підприємства розпочати надання послуг з управління з 01 листопада 2017 року.

Одним із основних напрямків управителя багатоквартирних будинків, пов`язана з управлінням житлового фонду. При цьому, до складу послуг, що надаються по управлінню багатоквартирними будинками входять: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, прибирання підвалів, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів, поточний ремонт конструктивних елементів, поточний ремонт електромереж, обслуговування димовентиляційних каналів, дератизація та дезінсекція та технічне обслуговування мереж електропостачання. Джерелом фінансування виконання різноманітних виробничих і соціальних функцій є тариф на надання послуги з управління багатоквартирними будинками. Збиткова операційна діяльність, а також збільшення заборгованості населення за надані послуги з управління багатоквартирними будинками призвели до дефіциту обігових коштів підприємства. Відповідач 28 січня 2020 надавав відзив на позовну заяву в якій просив суд надати розстрочку в погашення заборгованості на шість місяців.

В наведення доказів була надана довідка про крутне фінансове становище на підприємстві у зв`язку зі збільшенням заборгованості населення за надані послуги з управління багатоквартирними будинками. В подальшому було надано пояснення на ухвалу від 27.02.2020 року з довідкою фінансового відділу про дебіторську заборгованість населення перед Комунальним підприємством «Запоріжрсмсервіс» за надані послуги з управління багатоквартирними будинками - оборотно-сальдова відомість станом на 01.02.2020 та з доказами роботи підприємства з боржниками - населенням, а саме: кількість отриманих судових наказів за 2019-2020 роки, винесених місцевим судами про стягнення заборгованості з боржників на користь Комунального підприємства «Запоріжрсмсервіс». Станом на 01.02.2020 згідно з оборотно сальдовою відомістю по Комунальному підприємству «Запоріжремсервіс» заборгованість населення за надані послуги з управління багатоквартирними будинками становить 47 592 291,55 грн. Юридичною службою підприємства проводиться щомісячна робота з боржниками шляхом подання судових наказів до районних судів міста Запоріжжя. Враховуючи нелегке економічне становище на підприємстві та в результаті нестачі вільних грошових коштів Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» не має можливості погасити заборгованість єдиним платежем. Також в обґрунтування виконання своїх зобов`язань за договором реструктуризації заборгованості відповідачем надано платіжні доручення про перерахування коштів: № 4550 від 16.01.2020 на суму 103 333,33 грн; № 4714 від 05.02.2020 на суму 103 333,33 грн; № 4994 від 13.03.2020 на суму 87 000,00 грн; № 4992 від 12.03.2020 на суму 123 101,00 грн, всього 416 767,66 грн. Просив надати розстрочку терміном на 12 місяців.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що наявні об`єктивні обставин, які можуть ускладнити виконання рішення. Судом враховано вищенаведені обставини, специфіку роботи комунального підприємства, надано оцінку на предмет реальної можливості виконання судового рішення при наданні розстрочки, враховано, що розстрочка виконання рішення не порушить баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

За таких обставин, суд вважає за можливе скористатися наданим ст. 331 Господарського процесуального кодексу України правом та частково задовольнити клопотання відповідача, надавши розстрочку виконання рішення строком на 4 місяці із щомісячною сплатою коштів рівними частинами до 30 числа кожного місця починаючи з квітня 2020 року по 54 514,93 грн.

Відповідно до ст. ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд 23А; ідентифікаційний код юридичної особи 22144952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання, 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26; ідентифікаційний код юридичної особи 42093239) пеню у розмірі 183 361,98 грн (сто вісімдесят три тисячі триста шістдесят одна гривня 98 коп.), 3% річних у розмірі 17 116,98 грн (сімнадцять тисяч сто шістнадцять гривень 98 коп.), суму інфляційних втрат у розмірі 17 580,76 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 76 коп.). Видати наказ.

Розстрочити виконання рішення щодо пені, 3% річних та інфляційних втрат строком на 4 місяці із щомісячною сплатою коштів рівними частинами до 30 числа кожного місця починаючи з квітня 2020 року по 54 514,93 грн.

Стягнути з Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд 23А; ідентифікаційний код юридичної особи 22144952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання, 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26; ідентифікаційний код юридичної особи 42093239) судовий збір у розмірі 3270,90 грн (три тисячі двісті сімдесят гривень 90 коп.). Видати наказ.

У задоволені позову в частині стягнення пені в сумі 6,00 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 09 квітня 2020 року.

Суддя І. С. Горохов