номер провадження справи 9/1/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2020 Справа № 908/96/20

м.Запоріжжя

За позовом: Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, (70620, Запорізька область, Пологівський район, см. Новоселівка, вул.Гагаріна, 80)

до відповідача: Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Єдності, 32)

про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області до відповідача: Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання права власності Новоселівської сільської ради на об`єкт соціальної сфери - нерухоме майно у складі: літ А - фельдшерський пункт, загальною площею 1262 кв.м, Літ Б - навіс, літ. В - вигрібна яма, літ. Г - вбиральня, №№ 1,4 - паркан, №№ 2,3 - ворота, розташований за адресою: вул. Молодіжна, 1а, село Новоселівка, Пологівський район, Запорізька область.

Ухвалою суду від 16.01.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/96/20, присвоєний номер провадження 9/1/20, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.02.2020.

Ухвалою суду від 12.02.2020 підготовче засідання відкладено на 11.03.2020. Ухвалою суду від 11.03.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 26.03.2020. В судовому засіданні 26.03.2020 оголошено перерву до 01.04.2020, про що постановлено відповідну ухвалу.

Згідно Постанови Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12 березня до 3 квітня 2020 на усій території України установлено карантин. На засіданні уряду 25.03.2020 запроваджено режим надзвичайної ситуації по всій території України на 30 днів. Відповідно, всі карантинні обмеження також подовжені на 30 днів до 24 квітня 2020.

З огляду на зазначене, суд не визнає явку учасників справи в судове засідання 01.04.2020 обов`язковою та враховуючи, що строки розгляду справи по суті добігають кінця, вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи за наявними матеріалами.

01.04.2020 справу розглянуто, прийнято рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовано, наступним. На території Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області функціонувало Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка, яке у 2000 році реорганізовано, шляхом приєднання до Приватного підприємства "Агрофірма ім.Шевченка", яке стало правонаступником КСП ім. Шевченка. Державна реєстрація припинення КСП ім. Шевченка в результаті реорганізації проведена 28.11.2007 року. Відповідно до частини 8 статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" об`єкти соціальної сфери, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств - правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 № 1253 затверджено Порядок безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств правонаступників (Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку об`єктами передачі згідно з цим Порядком, зокрема, є: заклади охорони здоров`я - лікувально-профілактичні заклади; фельдшерсько-акушерські пункти, сільські лікарські амбулаторії тощо (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек). Відповідно до пункту 4 Порядку ініціаторами передачі об`єктів у комунальну власність можуть бути місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства-правонаступники, на балансі яких перебувають об`єкти. Підприємство-правонаступник КСП ім. Шевченка - Приватне підприємство "Агрофірма ім. Шевченка", листом від 2 жовтня 2018 року № 157 ініціювало безоплатну передачу у комунальну власність об`єкта соціальної сфери-фельдшерського пункту, розташованого за адресою: вул.Молодіжна, 1а, с. Новоселівка Пологівського району Запорізької області. Новоселівська сільська рада рішенням двадцять третьої сесії сьомого скликання від 05.10.2018 № 3 прийняла у комунальну власність територіальної громади сіл Новоселівка, Шевченка, Межиріч об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, який розташований за вказаною адресою, та утворила комісію для приймання - передачі об`єкта соціальної сфери. Фельдшерський пункт прийнятий у комунальну власність за Актом приймання-передачі від 10 жовтня 2018 року, складеним за формою згідно з додатком до зазначеного Порядку. Відповідно до пункту 4 Акту приймання-передачі вартість об`єкта соціальної сфери - фельдшерського пункту, що безоплатно переданий у комунальну власність, становить 1412632,33 гривень. Як передбачено пунктом 7 Порядку право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акту приймання-передачі. Згідно з Технічним паспортом на фельдшерський пункт, виготовленим 18.09.2018 Комунальним підприємством "Імпульс" Пологівської районної ради, до об`єкту нерухомості, що переданий у комунальну власність, входять будівлі і споруди, позначені такими символами: Літ А - фельдшерський пункт загальною площею 1262 кв.м., Літ. Б - навіс, Літ. В - вигрібна яма, Літ. Г - вбиральня, №№ 1,4 - паркан, №№ 2, 3 - ворота. 19 березня 2019 року позивач подав через центр надання адміністративних послуг Пологівської районної державної адміністрації заяву про державну реєстрацію прав власності на фельдшерський пункт. Рішенням від 19 квітня 2019 року №4655643 державний реєстратор Пологівської райдержадміністрації відмовив у державній реєстрації права власності на фельдшерський пункт, мотивуючи відмову тим, що заявник не подав документ, який підтверджує право власності Приватного підприємства "Агрофірма ім.Шевченка" на фельдшерський пункт. Однак такий документ заявником не міг бути поданим у зв`язку з його відсутністю у підприємства - правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства. ПП "Агрофірма ім.Шевченка" не було власником цього об`єкта, а лише враховувало його на своєму балансі до передачі у комунальну власність відповідно до норм зазначеного законодавства. 21 травня 2019 позивач звернувся до голови Пологівської районної державної адміністрації з клопотанням забезпечити проведення державної реєстрації права комунальної власності на об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт. Листом від 14.06.2019р. № 0880/01-60 голова Пологівської районної державної адміністрації від імені органу виконавчої влади у Пологівському районі відмовив у забезпеченні державної реєстрації права комунальної власності на об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, з тих самих підстав, які зазначені у рішенні державного реєстратора. За вказаних обставин Пологівська районна державна адміністрація (відповідач) не визнає право власності позивача на об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, яке виникло у позивача на підставі Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 року № 1253 з дати підписання акту приймання-передачі фельдшерського пункту - 10 жовтня 2018 року. Невизнання відповідачем права власності позивача на об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт призводить до неможливості здійснення державної реєстрації цього нерухомого майна, а відтак унеможливлює володіння цим об`єктом та використання його за призначенням: забезпечення роботи медичного закладу по наданню медичної допомоги населенню територіальної громади сіл Новоселівка, Шевченка, Межиріч. Позов обґрунтовано ст.ст. 16, 392 ЦК України, ч. 8 ст. 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Порядком безоплатної передачі об`єктів у комунальну власність, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 № 1253.

Відповідач надав відзив, згідно з яким вимоги позивача, викладені в позовній заяві, не визнає повністю з наступних підстав. На законодавчому рівні питання права власності урегульоване Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами. На балансі Приватного підприємства «Агрофірма ім. Шевченка», що є правонаступником реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, перебував об`єкт соціальної сфери - лазня, який не підлягав паюванню в процесі реорганізації КСП ім. Шевченка. ПП «Агрофірма ім. Шевченка» здійснило реконструкцію будівлі лазні, переобладнавши її в інший об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, розташований за адресою: вулиця Молодіжна, будинок 1а, село Новоселівка, Пологівський район, Запорізька область. В розумінні частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, є самочинним будівництвом. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Таким чином, ПП «Агрофірма ім. Шевченка» не мала права змінювати призначення об`єкта, оскільки останній знаходиться на балансі підприємства, а не у власності. Державним реєстратором відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на підставі пунктів 5, 8 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: у зв`язку із неподанням документу, який підтверджує право власності за приватним підприємством «Агрофірма ім. Шевченка». Пологівська районна державна адміністрація Запорізької області відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» є органом виконавчої влади, який діє у межах та на підставі Конституції та законів України. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження у сфері державної реєстрації прав здійснюють державні реєстратори прав на нерухоме майно, які є суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України. Безпосередньо державну реєстрацію здійснюють державні реєстратори, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації. Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Таким чином, рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно приймає тільки державний реєстратор, а ніяк не відповідач. У даному випадку позовні вимоги позивача не можуть розглядатися у господарсько-процесуальному провадженні, так як означені вимоги відповідно до підпункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, мають розглядатися у адміністративному провадженні, так як є публічно-правовим спором, державний реєстратор надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг. Пологівська районна державна адміністрація Запорізької області не є належним відповідачем в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Посилання позивача на статті 16, 392 ЦК України є невірним, так як останній не має правовстановлюючого документу на об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт. На підставі викладеного, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

10.03.2020 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, яке до уваги не приймається та залишено судом без розгляду з огляду на те, що відповідь на відзив, яка надійшла до суду від позивача 03.03.2020 (на яку власне і подано відповідачем вказане заперечення), залишена судом без розгляду, що відображено в ухвалі суду від 11.03.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі сформованим 15.05.2014 Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 28.11.2007 до реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Колективного сільськогосподарського підприємства ім.Шевченка (ідентифікаційний код юридичної особи: 03750888; місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, с. Новоселівка) за рішенням засновників щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації. Згідно з внесеними відомостями правонаступником вказаної юридичної є Приватне підприємство «Агрофірма ім. Шевченка» (Запорізька область, Пологівський район, с.Новоселівка, ідентифікаційний код 30791194).

Приватне підприємство "Агрофірма ім. Шевченка" звернулося до Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області з листом за вих. № 157 від 02.10.2018 «Про передачу у комунальну власність об`єкта соціальної сфери».

У вказаному листі, зокрема, зазначено, що на балансі ПП «Агрофірма ім. Шевченка» перебуває об`єкт соціальної сфери - лазня, який не підлягав паюванню в процесі реорганізації КПС ім. Шевченка. ПП «Агрофірма ім. Шевченка» за власні кошти здійснило реконструкцію будівлі лазні, переобладнавши її в інший об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, на який КП «Імпульс» Пологівської районної ради виготовило технічний паспорт. Керуючись Порядком, затвердженим постановою КМУ від 13.08.2003 №1253, ПП «Агрофірма ім. Шевченка» запропонувало сільській раді прийняти у комунальну власність територіальної громади сіл Новоселівка, Шевченка, об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, розташований за адресою: с. Новоселівка, вул. Молодіжна, буд. 1а.

Згідно з рішенням двадцять третьої сесії сьомого скликання Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 05.10.2018 № 3, розглянувши вищезазначену пропозицію ПП «Агрофірма ім.Шевченка» було вирішено прийняти у комунальну власність територіальної громади сіл Новоселівка, Шевченка, Межиріч об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, розташований за адресою: Полгівський район, с. Новоселівка, вул. Молодіжна, буд. 1а; утворити комісію з приймання-передачі вказаного об`єкта.

За Актом приймання-передачі об`єкта соціальної сфери - фельдшерського пункту, складеним 10 жовтня 2018 року, утвореною комісією у складі: голова комісії - Скорук Д.С. голова Новоселівської сільради; члени комісії: касир, секретар, головний бухгалтер сільради, інженер-будівельник та головний бухгалтер ПП «Агрофірма ім. Шевченка», встановлено, що до складу об`єкта передачі входять: будівля фельдшерського пункту, навіс, вигрібна яма, паркан, ворота, туалет. Загальні відомості: рік введення в експлуатацію - 1968; проведено капітальний ремонт - 2018; група капітальності - 1, будівельний об`єм (загальний) - 598 куб. метрів, площа забудови - 199,3 кв.м., корисна площа 154,5 кв.м; інженерне обладнання: водопроводи, каналізація, індивідуальне опалення (теплі поди), електроосвітлення та інш. Залишкова вартість до капітального ремонту - 12120.0 грн., вартість після капітального ремонту - 1412632,33 грн. За результатами обстеження встановлено, що фельдшерський пункт знаходиться у відмінному стані та запропоновано передати зазначений об`єкт соціальної сфери у власність Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Разом з об`єктом передано технічну документацію, технічний паспорт на фельдшерський пункт та інвентарну картку обліку основних засобів.

19 березня 2019 року позивач подав через центр надання адміністративних послуг Пологівської районної державної адміністрації заяву про державну реєстрацію прав власності на фельдшерський пункт.

Рішенням від 19 квітня 2019 року № 4655643 державного реєстратора прав на нерухоме майно Пологівської райдержадміністрації Запорізької області відмовлено Новоселівській сільській раді Пологівського району Запорізької області у державній реєстрації права комунальної власності. Підставою для відмови, згідно з цим рішенням стало ненадання заявником документу, який підтверджує право власності за Приватним підприємством «Агрофірма ім.Шевченка» на фельдшерський пункт, а також документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Новоселівська сільська рада Пологівського району звернулась до голови Пологівської районної державної адміністрації з листом № 216 від 21.05.2019 «Про забезпечення проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно», в якому, зокрема, зазначено, що право власності на спірний об`єкт виникло у Новоселівської територіальної громади на підставі ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, згідно з відповідним актом приймання-передачі.

У відповідь листом від 14.06.2019 за вих.. № 0880/01-60 позивачу роз`яснено, що реєстрація права власності здійснюється державним реєстратором у разі надання всіх необхідних документів, передбачених пунктом 45 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.

Новоселівська сільська рада Пологівського району Запорізької області звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача: Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання права власності Новоселівської сільської ради на об`єкт соціальної сфери - нерухоме майно у складі: літ А - фельдшерський пункт, загальною площею 1262 кв.м, Літ Б - навіс, літ. В - вигрібна яма, літ. Г - вбиральня, №№ 1,4 - паркан, №№ 2,3 - ворота, розташований за адресою: вул. Молодіжна, 1а, село Новоселівка, Пологівський район, Запорізька область.

Мотивуючи позов, позивач вказує, що відповідач не визнає право власності позивача на вказаний об`єкт соціальної сфери, яке виникло у позивача на підставі Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 року № 1253 з дати підписання акту приймання-передачі фельдшерського пункту - 10 жовтня 2018 року. Невизнання відповідачем права власності позивача на об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, призводить до неможливості здійснення державної реєстрації цього нерухомого майна, а відтак унеможливлює володіння цим об`єктом та використання його за призначенням.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, вивчивши пояснення та доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача з підстав, які заявлено, задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним.

Статтями 316, 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 326 цього Кодексу у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідні органи державної влади.

Згідно зі ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Статтею ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зі статті 11 ЦК України, зокрема, вбачається, що підставами виникнення цивільних прав є певні юридичні факти.

За змістом ст. 144 Господарського кодексу України майнові права суб`єктів господарювання, зокрема, виникають внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом.

Таким чином, підставою виникнення права власності є певний юридичний факт, який підлягає доказуванню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст.104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до ч. 8 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об`єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарські меліоративні системи підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 № 1253 затверджено Порядок безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств правонаступників (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 даного Порядку об`єктами передачі згідно з ним, зокрема, є об`єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, в т.ч.:

- заклади охорони здоров`я - лікувально-профілактичні заклади; фельдшерсько-акушерські пункти, сільські лікарські амбулаторії тощо (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек); - заклади побутового обслуговування (перукарні, лазні тощо).

Згідно з п. 4 Порядку ініціаторами передачі об`єктів у комунальну власність можуть бути місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства-правонаступники, на балансі яких перебувають об`єкти.

За змістом пункту 7 Порядку, передача оформляється актом приймання-передачі за формою згідно з додатком до цього Порядку. Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (чинного з 03.08.2004), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зі статей 6, 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" слідує, що суб`єктами державної реєстрації прав є, зокрема, районні державні адміністрації; державні реєстратори прав на нерухоме майно. До повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав.

Згідно з ч. 1 ст. 10 цього Закону державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1,2 ст.14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В статті ж 16 Цивільного кодексу України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведеної норми права, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього права, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Підставою позову про визнання права власності є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого права на майно, що може підтверджуватися правовстановлюючими документами або будь-якими іншими доказами приналежності позивачу спірного майна.

Таким чином, вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у осіб, що звернулися з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, з`ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання, а також яким чином особа, до якої позивачем пред`явлено позов, порушує права останнього. Необхідно встановити, які правовідносини виникли між сторонами у справі та які права чи законні інтереси позивача порушено відповідачем, за захистом яких позивач звернувся до суду з цим позовом, наявність чи відсутність обставин, які входять до предмету доказування і з якими закон, на який посилається позивач, пов`язує виникнення у нього права на позов у обраний ним спосіб захисту, а у відповідача - відповідного передбаченого законом обов`язку.

Як вбачається зі змісту листа ПП "Агрофірма ім. Шевченка" листом за вих. № 157 від 02.10.2018 «Про передачу у комунальну власність об`єкта соціальної сфери», було зазначено, що на балансі ПП «Агрофірма ім. Шевченка» перебував об`єкт - лазня, який не підлягав паюванню в процесі реорганізації, КПС ім. Шевченка.ПП «Агрофірма ім. Шевченка» за власні кошти здійснило реконструкцію будівлі лазні, переобладнавши її в інший об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, на який КП «Імпульс» Пологівської районної ради виготовив технічний паспорт.

Згідно з Технічним паспортом на фельдшерський пункт (реєстраційна справа № 9360), виготовленим 18.09.2018 Комунальним підприємством "Імпульс" Пологівської районної ради, до експлікації об`єкта увійшли будівлі і споруди:

- літ. А - фельдшерський пункт, загальною площею 1262 кв.м., рік побудови 1967, реконструкція - 2018;

- літ. Б - навіс, літ. В - вигрібна яма, літ. Г - вбиральня, 1,4 - паркан, 2, 3 - ворота, 2018 року побудови.

В Технічному паспорті зазначено про відсутність зареєстрованого права власності.

Згідно з рішенням Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 05.10.2018 № 3 прийняття об`єкта соціальної сфери - фельдшерський пункт, розташованого за адресою: Полгівський район, с.Новоселівка, вул. Молодіжна, буд. 1а, здійснювалось у відповідності до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 № 1253.

За Актом приймання-передачі від 10 жовтня 2018 року у комунальну власність передавався об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, який знаходився на балансі ПП «Агрофірма ім. Шевченка» - правонаступника КСП ім. Шевченка. До складу об`єкта передачі увійшли: будівля фельдшерського пункту, навіс, вигрібна яма, паркан, ворота, туалет.

Із вищенаведених документів вбачається, що на балансі ПП «Агрофірма ім.Шевченка» перебував об`єкт - лазня, який був передано останньому як правонаступнику КПС ім. Шевченка (в процесі реорганізації, що відбулась 2007 році), як об`єкт соціальної сфери, що не підлягав паюванню в процесі реорганізації КПС. І саме такий об`єкт згідно з ч.8 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» підлягав безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачу за актом приймання-передачі від 10.10.2018 було передано не лазню, а будівлю фельдшерського пункту, а також навіс, вигрібну яму, паркан, ворота, туалет, тобто інший об`єкт.

Із наведеного слідує, що ПП «Агрофірма ім. Шевченка» у 2018 році здійснило реконструкцію будівлі лазні, переобладнавши її в інший об`єкт - фельдшерський пункт, тобто було створено новий об`єкт нерухомості, на який в подальшому виготовлено технічний паспорт із присвоєнням поштової адреси, який не є одним і тим самим майном, що було отримано в процесі реорганізації КСП.

Згідно частини 4 статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, яка встановлює набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Таким чином, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено, та які прийнято в експлуатацію в установленому порядку.

Системний аналіз статей 177, 178, 179, 182, 331 ЦК України, ч.3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» призводить до висновку, що право власності на новостворене нерухоме майно, як об`єкт цивільних прав, виникає з моменту його державної реєстрації.

Для набуття права власності на новостворене нерухоме майно існує спеціальний порядок.

На даний час діє Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011. У статті 39 зазначеного Закону встановлено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Так, згідно з ч. 5 статті 39, датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

30.04.2011 набрав чинності Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 № 461. Згідно з пунктами 11, 12 Порядку, датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Із наведених вище норм законодавства слідує, що факт будівництва об`єкта нерухомості своїми силами, за власний рахунок, є недостатньою підставою для виникнення права власності на нього у випадку, якщо об`єкт в установленому порядку не введено в експлуатацію.

Відповідно до п. 14 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності проводиться на підставі: документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

01.01.2016 набрав чинності Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 №1127 (далі - Порядок).

Згідно з п.п. 6, 18, 23 цього Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Зі статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 12 Порядку вбачається, що під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

За змістом пунктів 41 та 45 вказаного Порядку, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, а також у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна подаються серед іншого: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Як вже зазначалось, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Пологівської райдержадміністрації Запорізької області від 19 квітня 2019 року № 46556433 позивачу - Новоселівській сільській раді Пологівського району Запорізької області, було відмовлено у державній реєстрації права комунальної власності з тих підстав, що заявником не було надано документу, який підтверджує право власності за Приватним підприємством «Агрофірма ім.Шевченка» на фельдшерський пункт, а також документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що листом від 14.06.2019 № 0880/01-60 голова Пологівської районної державної адміністрації від імені органу виконавчої влади у Пологівському районі відмовив у забезпеченні державної реєстрації права комунальної власності на об`єкт соціальної сфери - фельдшерський пункт, з тих самих підстав, які зазначені у рішенні державного реєстратора.

Підставою для звернення до суду повинно бути порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів юридичної особи. Визнання у судовому порядку права власності на річ (майно) за загальним правилом є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.

Позивач не надав належних доказів щодо правомірності виникнення права власності на спірне не нерухоме майно у складі: фельдшерського пункту, навісу, вигрібної ями, вбиральні, паркану, воріт, з підстав, які заявлено.

Зокрема, відсутні докази введення новоствореного об`єкта в експлуатацію, доказів наявності зареєстрованого права власності ПП «Агрофірма ім. Шевченка» на майно, що було передано позивачу за актом приймання-передачі. Визнання права власності на об`єкт будівництва, неприйнятого в експлуатацію, в судовому порядку цивільним законодавством не передбачено.

Суд також дійшов до висновку, що позивачем не доведено, із матеріалів справи не вбачається і судом не встановлено, що Пологівська районна державна адміністрація оспорює чи не визнає право власності позивача на спірний об`єкт, що відповідачем вчиняються перешкоди у здійсненні всіх правомочностей власника.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для визнання права власності за позивачем на спірне майно з підстав, які заявлено, тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 13.04.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва