УХВАЛА

м. Київ

13.04.2020Справа № 910/2962/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джаз-А"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельне підприємство "Мостострой"

про стягнення 33239,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Джаз-А" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельне підприємство "Мостострой" про стягнення 33239,58 грн. вартості наданих послуг з проживання працівників. Також позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Позивач через відділ діловодства та документообігу суду надав заяву від 10.03.2020 про відмову від позову, оскільки відповідач добровільно задовольнив відповідні вимоги позивача. Також позивач просив стягнути з відповідача 50 % від понесених судових витрат на сплату судового збору, а 50 % - повернути з державного бюджету.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 2 та 3 статті 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Судом встановлено, що в заяві про відмову від позову позивач зазначив про обізнаність із процесуальними наслідками подання такої заяви та така заява підписана директором позивача Саєнко В.І., щодо якого відсутні відомості на обмеження у вчиненні відповідних процесуальних дій.

Водночас, суд роз`яснює, що відповідно до частини 3 статті 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно приписів частини 3 статті 191 ГПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що позивач із власної ініціативи письмовою заявою відмовився від позову, і відмова прийнята судом, провадження у справі підлягає закриттю на підставі частини 3 статті 191 та пункту 4 частини 1 статті 231 ГПК України.

Частиною 4 статті 231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Положеннями частини 3 статті 7 Закону "Про судовий збір" визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення викладені у частини 1 статті 130 ГПК України.

Беручи до уваги, що позивач надав заяву про відмову від позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, а саме 1051 грн.

Згідно частини 3 статті 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, оскільки позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд дійшов висновку покласти на відповідача 50 % від суми понесених позивачем витрат на сплату судового збору, про що останній просив у своїй заяві.

Керуючись статтями 130, 191, 231, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Джаз-А" від позову.

Провадження у справі № 910/2962/20 закрити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Джаз-А" (69118, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 2А; ідентифікаційний код 20525319) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн., сплачений за платіжним дорученням від 07.02.2020 № 34.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельне підприємство "Мостострой" (03045, м. Київ, пров. Віто-Литовський, 14; ідентифікаційний код 31317397) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Джаз-А" (69118, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 2А; ідентифікаційний код 20525319) 1051 (одну тисячу п`ятдесят одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 13.04.2020.

Суддя К.В. Полякова