ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" квітня 2020 р. м. Київ

Справа № 911/842/20

Суддя А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали

за позовом виконуючого обов`язки керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури

(08131, Київська обл., Києво-Святошинський район,

с.Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 67)

в інтересах держави

в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

(03135, м. Київ, пр. Перемоги,14)

до фізичної особи-підприємця

Гєттє Марини Юріївни

( АДРЕСА_1 )

про розірвання договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

Виконуючий обов`язки керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця Гєттє Марини Юріївни до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 22 225,91грн згідно розрахунку від 12.06.2018, що еквівалентно 722,52євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку.

В обґрунтування заявлених вимог, прокурор посилається на те, що 12.06.2018 під час здійснення габаритно-вагового контролю посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області виявлено порушення у вигляді перевищення навантаження на осі перевізником - відповідачем у справі, про що складено акт. З результатами перевірки здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 722,50євро та направлено вимогу про оплату, яка відповідачем, як стверджує прокурор, не внесена. Також прокурор зазначає, що уповноважений орган - позивач у справі в особі його структурного підрозділу тривалий час не здійснює заходів реагування щодо стягнення з відповідача плати за проїзд, що свідчить про неналежне здійснення таким органом захисту інтересів держави.

Вказана заява подана з дотримання встановлених вимог, тому провадження за поданою заявою підлягаю відкриттю.

Згідно ст.12 ГПК України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказового або позовного (загального або спрощеного) провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, ч. 7 вказаної статті визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Оскільки ціна поданого позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 (210 200,00грн), відповідна справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В силу ч.5 ст.252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше; за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін станом на дату відкриття провадження у даній справі не надходило.

Поряд з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне провадження у даній справі зупинити з наступних підстав.

У даній справі вимоги прокурором заявлені з посиланням на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У поданій позовній заяві прокурор зазначає, що орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах не вчиняє заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення з відповідача плати за проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами, що свідчить про неналежне здійснення таким органом захисту інтересів держави і є підставою для звернення до суду з даним позовом прокурора у порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

З Єдиного реєстру судових рішень суд встановив, що Великою Палатою Верховного Суду на даний час переглядаються судові акти у справі №912/2385/18.

Ухвалою від 07.11.2019 Велика Палата Верховного Суду постановила прийняти до розгляду справу № 912/2385/18, погодившись з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми та необхідність забезпечення формування єдиної практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, а також зазначила, що відсутність єдиної практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави становить порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема, їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначену справу, обґрунтувала свій висновок доводами про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, та вказала на правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а саме: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Окрім того, за позицією колегії суддів Верховного Суду, існує також інше питання, що потребує правового висновку - які правові наслідки, в разі, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора; недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"). Зокрема, за висновком колегії суддів Верховного Суду правового висновку Великої Палати потребують питання: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності; які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Ухвалою від 24.03.2020 у вищевказаній справі учасників справи повідомлено, що розгляд касаційної скарги відбудеться 28.04.2020.

У відповідності до п.7 ч.1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Таким чином, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі.

У відповідності до п.11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, п.7 ч.1 ст.228, ст.ст.234-235, 247, 250- 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відкрити провадження у справі за поданим позовом.

2.Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

3.Роз`яснити відповідачу, що:

- відзив на позов подається у строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України;

- у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в силу ч.2 ст.178 ГПК України, а у разі ненадання копії відзиву на позов (у разі якщо відзив подається) іншому учаснику справи - постановити ухвалу про стягнення штрафу відповідно до п.4 ч.1 ст.135 ГПК України.

4.Встановити строк для подання:

- позивачу - відповіді на відзив з доказами в обґрунтування викладених у ньому обставин та доказів направлення копії відповідачу - до 15.05.2020 ;

- відповідачу - заперечення (щодо відповіді на відзив) з доказами в обґрунтування його доводів та доказами направлення копій позивачу - до 25.05.2020.

5.Роз`яснити, що:

- згідно ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

- за змістом ч.2 ст.119 ГПК України, заява про продовження встановленого судом строку подається до закінчення встановленого строку.

6. Зупинити провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №912/2385/18.

7. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у строк, встановлений ст.256 ГПК України, та у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова