ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 квітня 2020 року Справа № 915/364/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши заяву (вх. № 3856/20 від 27.03.2020) заявника Приватного підприємства «ЗАК-МІ», вул. Садова, 48, с. Антонівка, Братський район, Миколаївська обл., 55420 () про видачу судового наказу за вимогою до боржника ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджі», вул. Олекси Тихого (вул. Орджонікідзе), 6, м. Краматорськ, Донецька обл., 84306 () про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору № 34-04 від 01.01.2018 року, в сумі 84 500, 00 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Приватне підприємство «ЗАК-МІ» із заявою про видачу судового наказу, в якій заявник просить суд стягнути з боржника ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджі» заборгованість за договором від 01.01.2018 року на охорону об`єкта постами фізичної охорони ПП «ЗАК-МІ» в розмірі 84 500, 00 грн

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено обставини щодо неналежного виконання боржником умов договору № 34-04 на охорону об`єкта постами фізичної охорони ПП «ЗАК-МІ».

Відповідно до витягу з протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020 року автоматичний розподіл не відбувся. Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Миколаївської області № 88 від 30.03.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл заяви про видачу судового наказу № 915/364/20.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2020 року справу № 915/364/20 призначено головуючому судді Олейняш Е.М.

Розглянувши заяву ПП «ЗАК-МІ» (вх. № 3856/20 від 27.03.2020 року) та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

В порушення приписів вищевказаної статті заявником не зазначено в заяві повне найменування боржника ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджі».

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником до заяви не додано документів, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме доказів часткової оплати наданих послуг охорони в сумі 86 000, 00 грн., на які міститься посилання в заяві.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

З поданих до заяви документів судом встановлено, що між ПП «ЗАК-МІ» та ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджі» укладено договір № 34-04 на охорону об`єкта постами фізичної охорони ПП «ЗАК-МІ» від 01.01.2018 року.

Додатковою угодою № 4 від 14.03.2019 року до договору сторони узгодили договірну ціну, яка становить: 25 420, 00 грн. за один місяць охорони одним цілодобовим постом в т.ч. ПДВ 0,00 грн.; 35 420, 00 грн. за один місяць охорони одним цілодобовим постом з використанням службового автотранспорту, в т. ч. ПДВ 0,00 грн.

До заяви на підтвердження грошової заборгованості, яка заявлена до стягнення, в розмірі 84 500 грн. заявником додано збільшену (змінену за допомогою технічних засобів) копію Акту від 31.10.2019 року здачі-прийому виконаних робіт по охороні об`єктів згідно договору № 34-04 за один місяць жовтень 2019 року на суму 170 500, 00 грн. Як вказано вище, доказів часткової оплати боржником коштів на вказаним актом не додано.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи вищевикладене, подання заявником зміненого за допомогою технічних засобів документа (доказу), який, як вказує заявник, підтверджує наявність заборгованості, неможливість огляду та витребування оригіналів документів під час розгляду вимог заявника у наказному провадженні, оскільки вказані процесуальні дії можуть бути вчинені судом під час розгляду справи у позовному провадженні, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не можуть бути розглянуті у наказному провадженні, оскільки докази, долучені до матеріалів заяви про видачу судового наказу, не можуть свідчити про відсутність спору.

З огляду на наведене вбачається, що подана ПП «ЗАК-МІ» заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заявником подано заяву, яка не відповідає вимогам ст. 12, 148, 150 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 147-148, 150, 152, 153, 233-235, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству «ЗАК-МІ» (заява вх. № 3856/20 від 27.03.2020 року) у видачі судового наказу про стягнення з ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджі» грошових коштів в сумі 84 500, 00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255-259 з урахуванням пункту 4 Розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Ухвалу підписано 09.04.2020 року.

Суддя Е. М. Олейняш