ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2020 р. Справа №909/1135/19

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді М.І. Хабіб,

суддів В.М. Гриців,

О.В. Зварич,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

представники сторін в судове засідання не з`явились (належно повідомлені),

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СУБП Укрбіл-Авто від 31.12.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2019, повний текст рішення складено 11.12.2019, та додаткове рішення від 18.12.2019,

у справі №909/1135/19 (суддя Фрич М.М.)

за позовом: Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СУБП "УкрБіл-Авто",м. Івано-Франківськ,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ,

про визнання укладеним договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019року Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі-Фінансове управління) звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ СУБП «УкрБіл-Авто» про визнання укладеним Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради( далі Виконавчий комітет), Фінансовим управлінням та ТОВ СУБП «УкрБіл-Авто» договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська (далі договір про пайову участь) в редакції Фінансового управління.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 24.07.2019 №145-31.2.1-01 відповідач є замовником будівництва складів сировини та готової продукції на вул. Височана,18 у м. Івано-Франківську і в силу вимог ст. 40 ЗУ«Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста зобов`язаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська шляхом укладення договору про пайову участь. Позивач вказує, що він здійснив попередній розрахунок розміру пайового внеску, підготував проект договору про пайову участь та разом з пропозицією №407/16.5-15/18 надіслав його відповідачу, однак він не підписав договору. У зв`язку з чим на підставі ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 179, 187 ГК України позивач вказує на обов`язковість та необхідність укладення договору про пайову участь на запропонованих ним умовах.

Згідно із запропонованою позивачем редакцією договору про пайову участь та попереднім розрахунком розміру пайової участі (додатком до договору), які додані до позовної заяви, позивач визначив попередній розмір пайової участі замовника в сумі 1 212 690,40 грн, виходячи із встановленого показника встановлених нормативів для одиниці створеної потужності - опосередкованої вартості спорудження 1кв.м об`єкта будівництва в Івано-Франківській області - 8 879,17 грн без ПДВ, із площі об`єкта будівництва (нежитло) -1 951,10кв.м і визначеного пунктом 6.2.1 Положення розміру пайової участі для нежитлових будівель та споруд 7%.

Крім того, у позовній заяві позивач вказав про очікувані витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1200,00грн та додав до позовної заяви їх розрахунок,а саме: 800,00грн за підготовку та подання позовної заяви, 400,00грн за представництво інтересів позивача в суді, включаючи, у разі необхідності, підготовку та подання заперечень на відзив, інших заяв.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.10.2019 відкрито провадження у справі №909/1135/19 за вказаним позовом та залучено Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

05.12.2019 позивач подав заяву, в якій зазначив, що йому надається правова допомога адвокатським бюро «Василя Чекайла» на підставі договору про надання юридичних послуг №1/5 від 24.07.2019, за умовами якого розмір винагороди сторони визначають окремими додатковими угодами. Позивач вказав, що сторони укладуть додаткову угоду, в якій визначать розмір винагороди, після завершення розгляду справи по суті, у зв`язку з чим відповідно до ст. 221 ГПК України докази на підтвердження розміру витрат, понесених на надання правової допомоги, будуть надані після ухвалення рішення.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2019 у справі № 909/1135/19 позов задоволено. Визнано укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та ТОВ СУБП "УкрБіл-Авто", в редакції фінансового управління. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1921,00грн судового збору.

Рішення мотивоване нормами ст. 144 Конституції України, ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 11,14,648 ЦК України, ст. 179 ГК України, ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про пайову участь учасників замовників будівництва у створенні інженерно-транспортної інфраструктури міста, затвердженим рішенням Івано-Франківської міської ради №1231-38 від 18.10.2013 (далі-Положення про пайову участь), постановами Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №922/5937/15, від 30.11.2016 у справі №922/6409/15 та від 01.02.2017 у справі №922/753/16.

При задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що укладення договору про пайову участь є обов`язковим в силу прямої вказівки закону. Пославшись на затвердженні наказом Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва від 24.07.2019 №145-31.2.1-01, згідно з якими саме відповідач є замовником будівництва складів сировини та готової продукції на вул. Височана,18 у м. Івано-Франківську, суд погодився з доводами позивача про обов`язок відповідача укласти договір про пайову участь. Суд відхилив доводи відповідача про те, що не він є замовником будівництва, вказавши, що юридична особа стає замовником будівництва з моменту виявлення наміру щодо забудови, а не з моменту отримання дозвільних документів на будівництво. Також суд відхилив доводи відповідача про ненастання строку для виконання зобов`язань по укладенню договору, оскільки об`єкт не зданий в експлуатацію, з тих підстав, що визначений ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» строк для укладення такого договору ( не пізніше, ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації і звернення замовника про його укладення до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію) встановлений для добровільного виконання стороною вказаного обов`язку і його невиконання не звільняє замовника від укладення договору.

09.12.2019 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 1200,00грн витрат на професійну правничу допомогу. До вказаної заяви позивач долучив договір про надання юридичних послуг №1/5 від 24.07.2019, додаткову угоду №1/4 від 06.12.2019 до вказаного договору, акт виконаних робіт №12-19 до додаткової угоди №1/4 від 06.12.2019 та платіжне доручення №447 від 06.12.2019 на суму 1200,00грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.12.2019 у справі № 909/1135/19 задоволено заяву позивача та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1 200, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ст.ст. 126,129, 244 ГПК України, ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», пославшись на договір про надання юридичних послуг №1/5 від 24.07.2019, додаткову угоду №1/4 від 06.12.2019 до вказаного договору, акт виконаних робіт №12-19 до додаткової угоди №1/4 від 06.12.2019 та платіжне доручення №447 від 06.12.2019 на суму 1200,00грн, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача 1 200, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач (ТОВ СУБП "УкрБіл-Авто") оскаржив рішення суду першої інстанції від 05.12.2019 та додаткове рішення від 18.12.2019 в апеляційному порядку , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ці рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що він не подавав заяви щодо забудови території, не оформляв дозвільної документації на проведення будівельних робіт, не розпочинав та не здійснював будівництва, тому не є замовником будівництва і не може укладати договір про пайову участь. Зазначає, що ці обставини підтверджуються довідкою Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.11.2019, відповідно до якої на території м. Івано-Франківська відсутні будь-які об`єкти будівництва, замовником яких є ТОВ «СПУБ «Укрбіл-Авто». Крім того, посилається п.4.4 Положення про пайову участь та вказує, що для укладення договору про пайову участь необхідна наявність звернення замовника будівництва, технічних умов та містобудівних умов та обмежень, проте у даному випадку немає ні відповідного звернення замовника, ні технічних умов. Вказує, що він не отримував технічних умов на приєднання об`єкта будівництва до централізованих систем водопостачання, водовідведення та теплопостачання, які згідно з п.5.1 Положення про пайову участь є необхідними для проведення розрахунку розміру пайового внеску та для укладення договору про пайову участь. Скаржник також не погоджується з висновком суду про настання терміну виконання зобов`язання щодо укладення договору про пайову участь з огляду на те, що роботи по будівництву не розпочаті, що він не подавав заяви про початок будівельних робіт та не розробляв проектної документації, та вважає, що він вправі укласти такий договір у будь-який час до моменту здачі об`єкта в експлуатацію і останнім днем для виконання такого обов`язку замовником є день, що передуватиме здачі об`єкта в експлуатацію.

Щодо додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, скаржник вказує, що суд першої інстанції неправомірно взяв до уваги додаткову угоду від 06.12.2019, оскільки цієї угоди не існувало на момент ухвалення рішення і позивач не міг заявити відповідно до ст. 129 ГПК України про її долучення, відтак вважає, що суд безпідставно стягнув з нього ці витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує доводи скаржника, просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач вказує, зокрема, що намір відповідача як замовника будівництва щодо здійснення будівництва підтверджується рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №672 від 05.06.2019, наказом Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності №77 від 24.07.2019 та містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкта будівництва від 24.07.2019 №145-31.2.1-01, в яких вказано про необхідність укладення договору про пайову участь, отримавши які, відповідач погодився на укладення такого договору. Зазначає, що строк на укладення договору про пайову участь починається з моменту підтвердження наміру забудови і даному випадку такий строк почався з моменту отримання замовником містобудівних умов та обмежень. Вважає безпідставними доводи скаржника про необхідність наявності при укладенні договору про пайову участь технічних умов, оскільки ст. 30 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п.5.2 Положення про пайову участь передбачено право замовника отримати технічні умови, а не обов`язок. Щодо посилань скаржника на довідку Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.11.2019 про відсутність на території міста об`єктів будівництва, замовником яких є ТОВ СПУБ «УкрБіл-Авто», позивач зазначає, що на його запит Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю, яке видало таку довідку, повідомило, що відповідачу була надана інформація на підставі даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, в якому відсутні зареєстровані чи видані відповідні документи , де б замовником виступало ТОВ СПУБ «УкрБіл-Авто».

Щодо заперечень скаржника про неправомірне стягнення витрат на правову допомогу, позивач вважає їх необґрунтованими та зазначає, що укладення додаткової угоди від 06.12.2019 зумовлене необхідністю встановлення остаточного розміру винагороди, в цій додатковій угоді визначений детальний опис робіт (наданих послуг) та розмір витрат за послуги, надані у даній справі.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено розгляд справи на 03.03.2020.

Ухвалою від 03.03.2020 розгляд справи відкладено на 31.03.2020.

У судове засідання 31.03.2020 учасники справи не забезпечили явки своїх представників, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується підписом представника скаржника, який з`явився в судове засідання апеляційного суду 03.03.2020, на розписці про відкладення розгляду справи на 31.03.2020 та відомостями з реєстру згрупованих поштових відправлень Західного апеляційного господарського суду, згідно з якими копії ухвали від 03.03.2020 вручені позивачу та третій особі 10.03.2020.

За приписами ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.

За заявою відповідача (ТОВ СУБП "УкрБіл-Авто") про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва відповідачу були видані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва - нового будівництва складів сировини та готової продукції на вул. Височана,18 у м.Івано-Франківську №145-31.2.1-01 від 24.07.2019, які затверджені рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.06.2019 №672 та наказом Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради від 24.07.2019 №77(а.с. 16).

Відповідно до вказаних містобудівних умов та обмежень ТОВ спільне Українсько- Білоруське підприємство "УкрБіл-Авто" ( ідент. код 30610045, адреса: м.Івано-Франківськ, вул. Височана,18 ) є замовником будівництва.

Згідно з пунктом 2 наказу від 24.07.2019 №77 основні техніко-економічні показники об`єкта будівництва:

-склад №1 - площа забудови-1292кв.м, загальна площа приміщення -1 186,64кв.м, будівельний об`єм-11 800м.куб;

-склад №2 -площа забудови-852,75кв.м, загальна площа приміщення-764,46кв.м, будівельний об`єм-610куб.м.

Відповідно до пункту 3 цього наказу зобов`язано замовника:

-розробити проектну документацію та затвердити її в установленому порядку;

- приступити до виконання підготовчих та будівельних робіт після отримання в управлінні з питань Державного архітектурно-будівельного контроль виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради документа, що надає право на виконання вищезазначених робіт, з наступним прийняттям об`єкта до експлуатації в установленому законом порядку;

-укласти з Виконавчим комітетом міської ради та Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради договір про пайову участь замовників будівництва у створенні інженерно-транспортної інфраструктури міста.

Вимога до замовника щодо укладення з Виконавчим комітетом та Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради договору про пайову участь замовників будівництва у створенні інженерно-транспортної інфраструктури міста передбачена також пунктом 6 містобудівних умов та обмежень №145-31.2.1-01 від 24.07.2019.

09.10.2019 Фінансове управління надіслало відповідачу листа від 08.10.2019№407/16.5-15/18в про необхідність укладення договору про пайову участь, до якого додало 2 примірники проекту договору про пайову участь замовників будівництва у створенні інженерно-транспортної інфраструктури міста з додатком - попереднім розрахунком розміру пайової участі, складеного відповідно до примірного договору, передбаченого Положенням про пайову участь учасників замовників будівництва у створенні інженерно-транспортної інфраструктури міста (а.с.17-18).

Згідно з п.3.1 проекту договору попередній розмір пайового внеску складає 1 212 690, 40 грн.

Пунктом 3.3 проекту договору передбачено, що замовник сплачує 20 % попереднього розміру пайового внеску у сумі 242 538, 08 грн протягом 30-ти робочих днів з моменту реєстрації договору.

Розрахунок остаточного розміру пайового внеску здійснюється відповідно до остаточного договору, який оформлюється після затвердженого в установленому порядку архітектурно-технічного/технічного паспорту та загальної вартості будівництва. Суму остаточного розміру пайового внеску замовник сплачує до прийняття об`єкта в експлуатацію (пункти 3.4,3.5 договору).

Відповідно до попереднього розрахунку розміру пайової участі ( додатку до проекту договору) попередній розмір пайового внеску в сумі 1 212 690,40грн визначений позивачем, виходячи з показника опосередкованої вартості спорудження 1 кв.м об`єкта будівництва в Івано-Франківській області - 8 879,17 грн (без ПДВ), площі об`єкта будівництва (нежитло) - 1 951,10кв.м, відсотка, передбаченого пунктом 6.2.1 Положення про пайову участь 7%, та розподіляється наступним чином : на соціальну інфраструктуру - 848 883,28грн, на інженерно-транспортну інфраструктуру міста -363 807,12грн ( а.с. 19).

У відповідь на звернення позивача відповідач листом №181019/02 від 18.10.2019 повідомив про відсутність підстав для укладення договору про пайову участь, посилаючись на те, що на даний час він не є замовником будівництва об`єкта, вказаного в проекті договору, оскільки не подавав заяви щодо забудови території, не оформляв дозвільної документації на проведення будівельних робіт, не здійснює будівництва і що він звернеться про укладення такого договору при настанні відповідних обставин (а.с. 36).

Дослідивши обставини справи, доводи скаржника, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 N 3038-VI, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин та ухвалення оскаржуваних рішень (далі - Закон N 3038-VI), замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

За приписами ч.5 ст. 26 Закону N 3038-VІ для здійснення будівництва об`єкта в першу чергу необхідне отримання замовником або проектувальником вихідних даних.

Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування( ч. 1 ст. 29 Закону N 3038-VІ).

Відповідно до ч. 2 ст. 29 цього Закону фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону N 3038-VI замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40 Закону N 3038-VI).

На час виникнення спірних правовідносин діяло Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 № 1231-38 ( далі- Положення про пайову участь) ( а.с.24-28).

Пунктом 2.1 Положення про пайову участь передбачено, що замовник будівництва юридична (фізична) особа суб`єкт містобудування, що одержує дозвільні документи на проектування та будівництво, здійснює замовлення проектно-кошторисної, землевпорядної документації, має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) та будівництва (реконструкції, реконструкції з добудовою та надбудовою) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Пунктами 1.2 та 2.13 Положення про пайову участь передбачено укладання 3-х стороннього договору про пайову участь, який укладається Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, Фінансовим управлінням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та замовником будівництва.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за заявою відповідача йому були видані містобудівні умови та обмеження №145-31.2.1-01 від 24.07.2019 на нове будівництво складів сировини та готової продукції на вул. Височана,18 у м.Івано-Франківську, затверджені рішенням виконкому від 05.06.2019 №672 та наказом Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради від 24.07.2019 №77, в яких відповідач вказаний замовником будівництва названих об`єктів.

Вказані обставини підтверджують намір відповідача як замовника будівництва здійснити забудову земельної ділянки по вул. Височана,18 у м. Івано-Франківську та свідчать про необґрунтованість доводів скаржника про те, що ТОВ СУБП "УкрБіл-Авто" не є замовником будівництва.

Доводи скаржника про те, що ТОВ СУБП "УкрБіл-Авто" не є замовником будівництва, з посиланням на довідку Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.11.2019 № 13/51-19 , не можуть братися до уваги, оскільки такі доводи суперечать фактичним обставинам справи. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що така довідка була видана відповідачу не виконавчим комітетом, а Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю ( а.с.50) на підставі даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, у зв`язку з відсутністю в цьому реєстрі зареєстрованих за відповідачем документів на виконання підготовчих та будівельних робіт або які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Отже, в силу вимог ст. 40 Закону N 3038-VI та Положення про пайову участь відповідач зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом укладення з Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та з Фінансовим управлінням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 3-х стороннього договору про пайову участь.

Фінансове управління звернулося до відповідача з вимогою про необхідність укладення договору про пайову участь , до якого додало 2 примірники проекту договору про пайову участь з попереднім розрахунком розміру пайової участі, складеного відповідно до примірного договору, передбаченого Положенням про пайову участь, однак відповідач його не підписав.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що договір про пайову участь укладається за наявності звернення замовника і технічних умов та що він вправі укласти такий договір у будь-який час до моменту здачі об`єкта в експлуатацію.

Частиною 9 статті 40 Закону N 3038-VІ передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно з п. 4.4 Положення про пайову участь договір про пайову участь укладається на підставі звернення замовника будівництва на ім`я заступника міського голови (голови комісії з питань визначення пайової участі замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста) та вихідних даних на проектування об`єктів містобудування (технічних умов та містобудівних умов і обмежень).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 911/594/18 викладена правова позиція, згідно з якою укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту є обов`язковим на підставі закону. Строк, визначений Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" для укладення договору про пайову участь, - протягом 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, встановлено саме для добровільного виконання стороною такого обов`язку.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України ( далі ГК України) укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надсилається другій стороні у двох примірниках ( ч.2 ст.181 ГК України).

Згідно з ч.1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Частиною 2 названої статті передбачено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Зі змісту статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Положення про пайову участь, ч.3 ст. 179, ч.2 ст.181, ст.187 ГК України випливає, що органи місцевого самоврядування не позбавлені права за відсутності звернення замовника будівництва щодо укладення договору про пайову участь запропонувати йому в будь-який час до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію укласти договір про пайову участь та надати проект договору; замовник будівництва не вправі відмовитися від укладення договору про пайову участь, оскільки його укладення є обов`язковим в силу закону; у разі відмови замовника будівництва від укладення договору про пайову участь такий спір розглядається судом.

Відтак апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи скаржника про ненастання строку для укладення договору про пайову участь.

Відповідно до п.5.1 Положення про пайову участь в залежності від етапу укладання договору розрахунок пайового внеску може бути: а) попередній - при отриманні технічних умов на приєднання об`єкта будівництва до централізованих систем водопостачання, водовідведення та теплопостачання та містобудівних умов та обмежень; б) остаточний - при введенні об`єкта в експлуатацію (за умови, якщо був зроблений попередній розрахунок); в) єдиний - при введенні об`єкта в експлуатацію.

За приписами частин 1 і 2 статті 30 Закону N 3038-VІ фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою. Технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації.

Посилання скаржника відсутність технічних умов не можуть братися до уваги з огляду на те, що в силу закону отримання замовником технічних умов це право замовника і неотримання ним технічних умов не може бути підставою для відмови від укладення договору про пайову участь.

Відповідно до ч.5 ст. 40 Закону N 3038-VІ величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд ( ч. 6 ст. 40 Закону N 3038-VІ.)

Пунктом 2.10 Положення про пайову участь передбачено, що вартість будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування величина, яка визначається множенням показника опосередкованої вартості спорудження 1 м. кв. житла/нежитлових будівель та споруд (без урахування ПДВ), що діє на момент складання проекту договору на загальну площу, та доведена Мінрегіонбудом, або визначається на основі нормативів для одиниці створеної потужності, затверджених рішенням міської ради. Вартість будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування не може бути нижчою за загальну кошторисну вартість будівництва об`єкту.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Пунктом 6.2.1 Положення про пайову участь встановлений розмір пайової участі для нежитлових будівель та споруд - 7 відсотків вартості будівництва об`єкта.

Позивач визначив у проекті договору попередній розмір пайового внеску в сумі 1 212 690, 40 грн на основі встановлених нормативів для одиниці створеної потужності - опосередкованої вартості спорудження 1кв.м об`єкта будівництва в Івано-Франківській області - 8 879,17 грн без ПДВ, виходячи із площі об`єкта будівництва (нежитло) -1 951,10кв.м (1 186,64кв.м площа складу №1 + 764,46кв.м площа складу №2 ) та визначеного пунктом 6.2.1 Положення розміру пайової участі для нежитлових будівель та споруд 7%.

Отже, попередній розмір пайового внеску визначений договором відповідно до вимог законодавства та Положення про пайову участь.

На підставі викладеного апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані доводи скаржника, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає рішення суду першої інстанції від 05.12.2019 про задоволення позову та визнання укладеним договору про пайову участь законним і обгрунтованим.

Щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.12.2019 у справі № 909/1135/19 про стягнення 1200,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув спір у даній справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи та прийняв рішення від 05.12.2019. Відтак вирішення питання про судові витрати у даній справі та ухвалення додаткового рішення мало здійснюватися у такому ж самому порядку, що й судове рішення, тобто з призначенням судового засідання та з повідомленням учасників справи.

Однак, оскаржуване додаткове рішення від 18.12.2019 у справі №909/1135/19, яким присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1200,00грн витрат на професійну правничу допомогу, ухвалене судом першої інстанції без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, тобто в порядку спрощеного позовного провадження, що є порушенням норм процесуального права та згідно з п.7 ч.3 ст. 277 ГПК України є обов`язковою підставою для його скасування (правова позиція щодо порушення судом порядку винесення додаткового рішення, викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 904/63/18).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі п.9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивач до позовної заяви додав попередній розрахунок судових витрат на загальну суму 1200,00грн, з яких 800,00грн за підготовку та подання позовної заяви, 400,00грн за представництво інтересів позивача в суді, включаючи, в разі необхідності, підготовку та подання заперечень на відзив та інших заяв.

Інтереси позивача в суді першої інстанції представляв адвокат АБ «Василя Чекайла» Чекайло В.М. на підставі довіреності від 15.04.2019 (а.с. 22).

Адвокат Чекайло В.М. склав та підписав позовну заяву, заяву про залучення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, заяву про долучення до матеріалів справи доказів, та представляв інтереси позивача в судових засіданнях суду першої інстанції 07.11.2019, 21.11.2019, 05.12.2019.

До початку судового засідання 05.12.2019 позивач подав заяву, в якій вказав, що йому надається правова допомога АБ «Василя Чекайла» на підставі договору про надання юридичних послуг №1/5 від 24.07.2019, за умовами якого розмір винагороди сторони визначають окремими додатковими угодами. Оскільки сторони укладуть додаткову угоду, в якій визначать розмір винагороди, після завершення розгляду справи по суті, на підставі ст. 221 ГПК України позивач вказав, що докази на підтвердження розміру витрат, понесених на надання правової допомоги, будуть надані після ухвалення рішення.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Після прийняття судом 05.12.2019 рішення про задоволення позовних вимог 09.12.2019 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 1200,00грн витрат на професійну правничу допомогу. До вказаної заяви позивач долучив договір про надання юридичних послуг №1/5 від 24.07.2019, додаткову угоду №1/4 від 06.12.2019 до вказаного договору, акт виконаних робіт №12-19 до додаткової угоди №1/4 від 06.12.2019 та платіжне доручення №447 від 06.12.2019 на суму 1200,00грн (а.с. 79-83).

Відповідно до умов договору про надання юридичних послуг №1/5 від 24.07.2019 АБ «Василя Чекайла» взяло на себе зобов`язання надавати Фінансовому управлінню (замовнику) юридичні послуги, зокрема, представляти інтереси в судах під час здійснення господарського судочинства.

За умовами п.5.2 договору розмір винагороди, яку замовник сплачує виконавцю за надання послуг про представленню інтересів замовника в судах, визначається окремими додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього договору.

06.12.2019 Фінансове управління та АБ «Василя Чекайла» підписали додаткову угоду №1/4 до договору від 24.07.2019, якою визначили вартість послуг у спорі з ТОВ СУБП «УкрБіл-Авто» про визнання укладеним договору про пайову участь в сумі 1200,00грн, з яких 800,00грн за підготовку та подання позовної заяви (2год), 400,00грн за представництво інтересів позивача в суді (8 год).

Відповідно до п.4.1 договору оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється протягом 5днів з дня винесення рішення судом першої інстанції та підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

06.12.2019 сторони підписали акт виконаних робіт 12-19 до додаткової угоди №1/4 від 06.12.2019 на суму 1200,00грн.

АБ «Василя Чекайла» виставило позивачу рахунок №12-19д від 06.12.2019 на суму 1200,00грн, який позивач оплатив платіжним дорученням №447 від 06.12.2019.

Відтак апеляційний суд вважає, що вказані вище докази (договори, акт виконаних робіт, рахунок, платіжне доручення) підтверджують фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, надану йому у суді першої інстанції. Доводи скаржника про те, що позивач подав відповідні докази, зокрема додаткову угоду №1/4 від 06.12.2019, вже після прийняття оскаржуваного рішення апеляційний суд відхиляє як безпідставні, оскільки, ч. 8 ст. 129ГПК України передбачено право сторони подати докази на підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, що було здійснено у даному випадку (у позовній заяві та заяві від 05.12.2019 позивач визначив суму таких витрат).

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення від 05.12.2019 про визнання укладеним договору про пайову участь з додержанням норм матеріального і процесуального права. Отже, основне рішення від 05.12.2019 належить залишити без змін, апеляційну скаргу в цій частині без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1)нез`ясування обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 7 ч. 3 вказаної статті порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального закону щодо порядку ухвалення додаткового рішення апеляційний суд дійшов висновку, що додаткове рішення від 18.12.2019 належить скасувати, прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача 1200,00грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги на рішення від 05.12.2019, покладається на скаржника. В частині оскарження додаткового рішення від 18.12.2019 судовий збір скаржник не сплачував, відтак такий не підлягає відшкодуванню у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги в цій частині.

Частиною п`ятою статті 240 ГПК України встановлено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відтак, датою ухвалення цієї постанови є дата складення повного тексту постанови 10.04.2020.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 240, 244, 254, 269, 270, 275, 276, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю СУБП УкрБіл-Авто від 31.12.2019 відмовити.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2019 у справі № 909/1135/19 залишити без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.12.2019 у справі № 909/1135/19 скасувати, прийняти нове, яким заяву Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради по відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-Білоруського підприємства "УкрБіл-Авто", ідент. код 30610045, місцезнаходження: 76018, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вул. Височана, буд. 18, на користь Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ідент. код 02314062, місцезнаходження: 76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, буд. 28, - 1 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

3. Судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом покладається на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені ст. ст. 286-291 ГПК України.

5. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич