ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/660/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп»

до 1) Гостомельського селищного голови Прилипко Юрія Ілліча

2) Гостомельської селищної ради

про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії

Суддя А.Ю. Кошик

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» до 1) Гостомельського селищного голови Прилипко Юрія Ілліча, 2) Гостомельської селищної ради про скасування розпорядження Гостомельського селищного голови від 26.12.2019 року № 02/324 про припинення дії Договору оренди земельної ділянки від 10.02.2010 року з кадастровим номером :01:075:0852 та зобов`язання Гостомельської селищної ради укласти з ТОВ «Вест Ойл Груп» договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:075:0852 строком на 49 років.

Вищенаведеній позовній заяві згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2020 року присвоєно Єдиний унікальний номер судової справи № 911/660/20 та для розгляду визначено суддю Кошика А.Ю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.03.2020 року у справі № 911/660/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» залишено без руху та надано позивачу строк до 07.04.2020 року для усунення визначених судом недоліків.

До канцелярії Господарського суду Київської області 07.04.2020 року надійшла заява позивача б/н від 01.04.2020 року про усунення недоліків позовної заяви та виконання вимог ухвали суду від 23.03.2020 року у справі № 911/660/20.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 10.04.2020 року відкрито провадження у справі № 911/660/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.04.2020 року.

08.04.2020 року до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла заява позивача від 06.04.2020 року, б/н про доповнення позовної заяви, в якій позивач з тих же підстав, що викладені в позові, доповнив позовні вимоги і просить також визнати за ТзОВ «Вест Ойл Груп» право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:075:0852 строком на 49 років (селище Гостомель, 24 км автодороги Київ - Ковель) та сксувати рішення Гостомельської селищної ради № 1056-59-УІІ від 16.01.2020 року «Про припинення права оренди земельної ділянки ТОВ «Ірпіньнафтопродукт».

Також, 09.04.2020 року до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла заява позивача від 06.04.2020 року, б/н про забезпечення позову у справі № 911/660/20, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом:

- заборони Гостомельській селищній раді та Гостомельському селищному голові приймати будь-які рішення та вчиняти будь-які дії (правочини) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:075:0852 (селище Гостомель, 24 км автодороги Київ - Ковель);

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо будівлі шиномонтажу, що знаходиться за адресою м. Ірпінь смт Гостомель вул. Ірпінська, 2-а, а також земельної ділянки з кадастровим номером :01:075:0852 (селище Гостомель, 24 км автодороги Київ - Ковель).

Відповідно до частини другої ст.136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник - ТОВ «Вест Ойл Груп» (позивач) зазначає, що звернувся до Господарського суду Київської області з позовом, в якому просить захистити його права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:075:0852 (селище Гостомель, 24 км автодороги Київ - Ковель).

Як вбачається зі змісту позовних вимог та доданих до позову документів, ТОВ «Вест Ойл Груп» зазначає, що є власником будівлі шиномонтажу на земельній ділянці з кадастровим номером :01:075:0852 за адресою м. Ірпінь смт Гостомель вул. Ірпінська, 2-а.

Вказаний об`єкт нерухомості розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності Гостомельської селищної ради та за Договором оренди землі від 10.02.2010 року № 11 Гостомельська селищна рада (Орендодавець) надала, а ТОВ «Ірпіньнафтопродукт» (Орендар) прийняло у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,5502 га, кадастровий номер :01:075:0852, яка знаходиться в селищі Гостомель, 24 км автодороги Київ-Ковель. Факт передачі землі в оренду згідно даного Договору оренди підтверджується актом прийому-передачі від 10.02.2010 року.

Згідно з п. 14 Договору оренди землі від 10.02.2010 року № 11 земельна ділянка передається в оренду для будівництва пункту автосервісу та АЗС. У відповідності до Додаткової угоди від 28.10.2013 року до Договору оренди сторони визначили, що згідно п.п.3 п. 27 Договору оренди Орендар має право зводити тимчасові (на термін оренди) та капітальні виробничі і інші будівлі та споруди згідно з проектом, затвердженим та погодженим у встановленому порядку. Сторони визначили строк дії Договору оренди до 10.02.2020 року.

На підставі вищевказаного Договору оренди землі від 10.02.2010 року № 11 між ТОВ «Ірпіньнафтопродукт» (Орендар) та ТОВ «Вест Ойл Груп» (Суборендар) було укладено Договір суборенди вищевказаної земельної ділянки від 29.10.2013 року. Право суборенди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Факт передачі землі в оренду згідно даного Договору суборенди підтверджується актом прийому-передачі від 06.11.2013 року.

Згідно з п. 4.1 Договору суборенди земельної ділянки від 29.10.2013 року земельна ділянка передається в суборенду для будівництва пункту автосервісу та АЗС, тобто без зміни умов використання даної землі. Сторони визначили строк дії Договору суборенди до 10.02.2020 року.

Згідно з протоколом п`ятдесят дев`ятої сесії сьомого скликання Гостомельської селищної ради від 16.01.2020 року, що розміщений на сайті селищної ради, вбачається, що селищною радою прийнято рішення від 16.01.2020 року «Про припинення права оренди земельної ділянки ТОВ «Ірпіньнафтопродукт».

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку.

Позивач в позові зазначає, що оскільки, ТОВ «Вест Ойл Груп» є законним власником об`єкту нерухомості, який розміщений на земельній ділянці, набутій в суборенду від ТОВ «Ірпіньнафтопродукт», яка була орендована останнім у Гостомельської селищної ради, дострокове припинення договору оренди з ТОВ «Ірпіньнафтопродукт» та без попереднього повідомлення і узгодження з ТОВ «Вест Ойл Груп» очікувано та законно викликає порушення прав та законних інтересів власника майна, які виникли на підставі ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 7 Закону України «Про оренду землі», і про визнання та реалізацію яких заявлено в позові.

Таким чином, позивач зазначає, що дострокове та необгрунтоване розірвання договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Ірпіньнафтопродукт» без укладення нового договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Вест Ойл Груп», як власника майна, розміщеного на спірній земельній ділянці, свідчить про намір відповідачів позбавити позивача прав на земельну ділянку, на якій розташоване належне йому нерухоме майно.

Оскільки, спірним рішенням Гостомельської селищної ради розірвано Договір оренди земельної ділянки з основним орендарем, та відповідно припинив свою дію договір Суборенди земельної ділянки, на якій знаходиться будівля шиномонтажу, що належить позивачу на праві приватної власності, то відповідачі у справі у разі не застосування заходів забезпечення позову, можуть розпорядитись спірною земельною ділянкою всупереч прав та охоронюваних законом інтересів позивача, як законного власника майна на такій земельній ділянці, зокрема, але не виключно прийняти рішення про про зміну цільового призначення земельної ділянки, поділ земельної ділянки чи її передачу у власність (володіння, користування чи розпорядження) іншим особам.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Здійснення розпорядження та подальших реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки може призвести до подальшого переходу прав на інших суб`єктів, що призведе до ускладнення чи неможливості поновлення порушених прав позивача та оформлення права користування земельною ділянкою.

Таким чином, заявник (позивач) стверджує, що у нього є достатньо обґрунтовані підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову є ризик настання наслідків, за яких суттєво ускладниться чи повністю унеможливиться виконання судового рішення в разі задоволення позову, зокрема, щодо оформлення ТзОВ «Вест Ойл Груп» права користування (оренди) земельною ділянкою з кадастровим номером :01:075:0852.

У зв`язку з чим, заборона відповідачам та органам, які здійснюють державну реєстрацію прав здійснювати будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:075:0852, які безпосередньо стосуються предмету спору фактично про наявність права користування, дозволить забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача в разі задоволення позову.

Зокрема, з огляду на наведені в позові дії відповідачів, які свідчать про заперечення наявності у позивача права користування земельною ділянкою і вважають, що можуть вільно розпоряджатись такою земельною ділянкою, в разі встановлення судовим рішенням наявності законних підстав набуття позивачем права оренди земельної ділянки, йому доведеться докладати значних зусиль, часу та коштів для реалізації встановленого судовим рішенням права шляхом відміни рішень ради, реєстраційних дій та витребування земельної ділянки в інших осіб, доведеться з`ясовувати у кого і на якому праві опиниться земельна ділянка, і у відповідних спорах може брати участь значна кількість осіб, непричетних до допущених порушень, що значно ускладнить виконання судового рішення та реалізації права землекористування позивача.

З огляду на твердження позивача про незаконність дій відповідачів та зперечення ними факту набуття позивачем права землекористування спірною земельною ділянкою (які підлягають дослідженню у даній справі № 911/660/20), які перешкоджають позивачу оформити право землекористування та створюють невизначеність правового статусу спірної земельної ділянки, існує обґрунтована загроза переоформлення земельної ділянки на інших осіб, її відчуження, поділу та перереєстрації, тощо.

У зв`язку з чим, обрані позивачем заходи забезпечення позову шляхом встановлення тимчасових обмежень щодо здійснення розпорядчих та реєстраційних дій стосовно спірної земельної ділянки до вирішення спору про наявність чи відсутність підстав для набуття позивачем права землекористування, є співмірними з позовними вимогами, мають тимчасовий характер та не порушують права та інтересів інших осіб.

Також позивач зазначає про відсутність підстав для зустрічного забезпечення, оскільки, з огляду на тимчасове обмеження розпорядження земельною ділянкою, яка фактично перебуває у володінні та користуванні позивача, ні відповідач, ні інші особи не можуть зазнати жодних збитків внаслідок вжиття наведених в заяві заходів забезпечення.

Згідно правового висновку Верховного суду від 17.10.2019 року у справі №640/7285/19, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року).

З огляду на зміст ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, необхідних для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 4 наведеної ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Перелік заходів забезпечення позову наведений в ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №914/1257/18).

Тобто, за замістом частини 2 статті 136 ГПК України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід також враховувати за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звертається (має намір звернутися) позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 23.05.2019 року у справі № 915/1792/18).

Також, за висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідачі у справі, як розпорядники земельної ділянки, в силу приписів Земельного кодексу України, незважаючи на наявність судового спору, не позбавлені права та можливості приймати рішення, здійснювати дії та/або правочини, спрямовані на передання у власність чи користування спірної земельної ділянки іншим особам.

У випадку припинення існування спірної земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, або у випадку передачі земельної ділянки у власність чи користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, а тому невжиття заходів до забезпечення позову не забезпечить реального захисту прав позивача на оренду спірної земельної ділянки.

Зі змісту позову вбачається наявність спору про право користування земельною ділянкою щодо якої заявник просить вжити тимчасові заборонити, з чого випливає, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, відповідні вимоги пов`язані з предметом спору у справі і спрямовані на забезпечення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Наданими заявником поясненнями та доказами обґрунтовано, що без вжиття вказаних заходів забезпечення позову, відповідачі та інші особи матимуть можливість в подальшому здійснювати розпорядження спірною земельною ділянкою, змінювати її правовий статус, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів, що значно ускладнить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

В той же час, заходи забезпечення жодним чином не порушують інтересів відповідачів та інших осіб, в той же час дозволять уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав позивача.

При цьому, виходячи з фактичних обставин та балансу інтересів сторін, оскільки позивач тривалий час і на даний момент володіє та користується земельною ділянкою, обрані позивачем заходи забезпечення спрямовані на тимчасове призупинення дій, які можуть призвести до зміни статусу спірного майна та призвести до понесення позивачем додаткових затрат коштів та часу на відновлення свого права, в той же час, відповідні обмежувальні заходи не передбачають значних та не відновлювальних матеріальних втрат для відповідача та інших осіб.

У зв`язку з чим, обрані позивачем заходи забезпечення позову є адекватними і пов`язаними з предметом спору заходами забезпечення позову, відповідають п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, дозволять уникнути ускладнень виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки спрямовані на збереження поточного статусу майна.

З огляду на викладені в заяві обставини, враховуючи предмет позову у справі та визначені п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, суд дійшов висновку про задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову, спрямованих на тимчасове збереження поточного статусу спірної земельної ділянки з метою унеможливлення його зміни під час розгляду спору.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову. Враховуючи характер спору, обрані позивачем заходи забезпечення є співрозмірними до позовних вимог та фактичних обставин господарської діяльності сторін, забезпечують виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову й не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В той же час, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборон щодо будівлі шиномонтажу, що знаходиться за адресою м. Ірпінь смт. Гостомель вул. Ірпінська, 2-а, право на яку не є предметом спору у даній справі і вжиття заходів забезпечення позову щодо такого майна порушує ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Згідно з ч. 4 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи достатність наданих заявником пояснень та доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, та відсутність підстав для зустрічного забезпечення (оскільки заходи забезпечення не передбачають значних та не відновлювальних матеріальних втрат для відповідачів чи інших осіб), суд не вбачає необхідності викликати особу, що подала заяву, та призначати розгляд заяви у судовому засіданні.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з п. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 144 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Частинами 7-10 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» від 06.04.2020 року, б/н про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/660/20 підлягає частковому задоволенню шляхом встановлення відповідачам та реєструючим органам заборон щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:075:0852 (селище Гостомель, 24 км автодороги Київ - Ковель); вимога позивача про встановлення встановлення заборон щодо будівлі шиномонтажу, що знаходиться за адресою м. Ірпінь смт Гостомель вул. Ірпінська, 2-а задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» від 06.04.2020 року, б/н про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/660/20 задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову у справі № 911/660/20, у зв`язку з чим:

2.1. Заборонити Гостомельській селищній раді та Гостомельському селищному голові приймати будь-які рішення та вчиняти будь-які дії (правочини) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:075:0852 (селище Гостомель, 24 км автодороги Київ - Ковель);

2.2. Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:075:0852 (селище Гостомель, 24 км автодороги Київ - Ковель).

Реквізити стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, );

Реквізити боржників:

Гостомельський селищний голова Прилипко Юрій Ілліч ( АДРЕСА_1 );

Гостомельська селищна рада (08290, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, буд.125, ).

Ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» зі строком пред`явлення до виконання до 21.04.2023 року і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.Ю. Кошик