ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/961/20

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., оглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" (Київська обл., м. Вишневе)

до Фізичної особи-підпримця Заремби Сергія Валентиновича (Київська обл., м. Біла Церква)

про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" (далі - позивач) подало до суду позов, згідно з прохальної частини якого просить:

- заборонити Фізичній особі-підпримцю Зарембі Сергію Валентиновичу (далі - відповідач) здійснювати будь-яке використання знаку для товарів і послуг торгової марки "СИРНЕ КОРОЛІВСТВО" у господарській діяльності без дозволу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП";

- зобов`язати Фізичну особу-підпримця Зарембу Сергія Валентиновича повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" "Пакет рекомендацій" по веденню бізнесу "СИРНЕ КОРОЛІВСТВО";

- стягнути з Фізичної особи-підпримця Заремби Сергія Валентиновича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" заборгованість в сумі 13924,20 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що є власником знаків для товарів та послуг "СИРНЕ КОРОЛІВСТВО", які засвідчені Свідоцтвом на знак для товарів і послуг №211214, зареєстрованим в Державному реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.04.2016 відносно товарів і послуг класу 35 Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та Свідоцтвом на знак для товарів і послуг №184868, зареєстрованим в Державному реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.04.2014 відносно товарів і послуг класу 8, 29, 35, 43 Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та має розвинуту на території України франчайзингову мережу.

05.12.2016 між позивачем та відповідачем було укладено договір франчайзингу "СИРНЕ КОРОЛІВСТВО" № 30/11/18-21Ф2, який виконується відповідачем неналежним чином в частині сплати обов`язкових платежів (роялті) та розширення без дозволу позивача асортименту та збільшення кількості товару за рахунок сторонніх постачальників, що є неприпустимим для бізнес-моделі "СИРНЕ КОРОЛІВСТВО".

Оглянувши зміст позовної заяви та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Так, згідно з вимог п. 2 ч. 1 статті 164 ГПК України унормовано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1, пп. 2 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Судовий збір справляється із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а із позовних вимог немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року складає 2102,00 грн.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач звернувся до суду із позовом, в якому міститься дві немайнові вимоги про визнання протиправними та скасування рішень та одна майнова вимога про стягнення заборгованості, а загалом три позовні вимоги.

Так, у п. п. 2.10, 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 передбачено, що у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

На підтвердження оплати позивачем судового збору за вимогами заявленими у позові, останнім надано до суду платіжне доручення № 710 від 14.04.2020 на суму 2102,00 грн, що складає вартість однієї заявленої в суді вимоги. Натомість доказів, які би свідчили про оплату позивачем двох наступних позовних вимог, позовні матеріали не містять. Таким чином, сума недоплаченого позивачем судового збору складає 4204,00 грн (2102,00х2). Отже, позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

Окрім іншого, приписами п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України унормовано, що позовна заява має містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складають з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору (ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України).

Натомість у позовній заяві від 14.04.2020, поданій до суду Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП", вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України не дотримано, оскільки не надано до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, які є відмінними від витрат по сплаті судового збору, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Також суд вказує, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, якою затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, визначено, що розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку, є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З огляду на вказане, а також п.п. 59, 61 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 вбачається, що належним доказом відправлення сторонам позовної заяви та доданих до неї документів є не лише опис вкладень в поштовий конверт, але й документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), подані суду в оригіналі.

Водночас слід зазначити, що накладна не є розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку, а лише засвідчує факт оформлення документів, наданих відправником для подальшого пересилання адресату.

З огляду на викладене, суд встановив, що при звернення до суду з даним позовом, позивач в порушення п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України не додав до позовної заяви розрахункового документу (фіскального чи касового чеку, розрахункової квитанції тощо) як доказу на підтвердження факту надання йому 15.04.2020 послуг поштового зв`язку, що вказує на те, що належних та достатніх доказів про надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, а саме відповідачу, позовні матеріали не містять.

Враховуючи, що позивачем при звернення до суду з позовною заявою були порушені вимоги встановлені п. 9 ч. 3 ст. 162 та п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, вказане є підставою для залишення позову без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків шляхом подання до суду належних та допустимих доказів оплати позовної заяви судовим збором у відповідному порядку та розмірі на суму 4204,00 грн, подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також шляхом подання до суду розрахункового документу, який підтверджує факт надання Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" 15.04.2020 послуг поштового зв`язку.

На підставі викладеного та керуючись п. 9 ч. 3 ст. 162, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 164, ст. ст. 174, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" від 14.04.2020 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП" протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ Ф ГРУП", що в разі неусунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: (http://court.gov.ua/fair/).

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України, та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Антонова