ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2020 р. Справа№ 910/12018/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тарасенко К.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 (повний текст рішення підписано 19.11.2019)

у справі №910/12018/19 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо»

про стягнення 76998,60 грн

1. Зміст позовних вимог та заперечень

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» про стягнення пені у розмірі 48 480,60 грн та штрафу у розмірі 28 518,00 грн за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором від 21.08.2018 № П/Т-181469/НЮ, а всього 76998,60 грн та 1921,00 грн судового збору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує простроченням відповідачем виконання робіт за договором № П/Т-181469/НЮ від 21.08.2018.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач у поданому відзиві на позовну заяву зазначає, що за посиланням на сайт https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-05-23-000667-b є можливість відстеження процедури, де присутній факт затягування замовником процедури розгляду пропозицій, розгляд кожного учасника замовником продовжувався на додаткових 20 к.д. внаслідок чого, підписання договору з відповідачем відбулось лише 21.08.2019, в той час як строк виконання робіт, відповідно до додатку №1 договору - календарний план роботи, до 31.08.2018. У підрядника на виконання робіт з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту було лише 10 календарних дня. 31.08.2019 на електронну адресу замовника направлено лист із проханням продовжити строк виконання робіт у договорі та проект додаткової угоди. В телефонному режимі замовник підтвердив готовність підписати додаткову угоду про пролонгацію строків виконання робіт, але незважаючи на це, додаткову угоду підписано не було.

Крім того, листом №1010/04 від 10.10.2018 підрядник запитував у замовника вихідні данні для проектування з переліком необхідних документів по об`єкту. Замовник тільки через два місяці, а саме 20.12.2018, надавав остаточні вихідні дані.

Відповідач вважає, що позивачем навмисно спотворено факти, які мають суттєве значення для вирішення справи. Також, зазначив, що у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Позивач правом подання відповіді на відзив не скористався.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

За результатами проведення електронного аукціону 08.06.2018 (оголошення на проведення електронної закупівлі ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013 код ДК 021:2015-71320000-7 Послуги з інженерного проектування) переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» з вартістю пропозиції 407400,00 грн, що підтверджується протоколом № 5 засідання тендерного комітету із закупівлі товарів, робіт і послуг по напрямках фінансування капітальні інвестиції, ремонти та інші від 02.08.2018.

21.08.2018 між замовником Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Українська залізниця») в особі начальника структурного підрозділу «Служба локомотивного господарства» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» Гуляєва В.І., заступника начальника структурного підрозділу «Служба локомотивного господарства» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» Ковші І.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» (підрядник) в особі директора Гриша О.М. укладено договір № П/Т-181469/НЮ, за умовами якого підрядник зобов`язався за завданнями замовника виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Реконструкція котельні з заміною котлів та системи опалення депо ВП «Локомотивне депо Харків-Сорт», а замовник зобов`язався прийняти та оплатити їх відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п.п. 1.2., 3.1. договору термін здачі робіт по договору визначається календарним планом робіт, що становить невід`ємну частину договору (додаток № 1). Приймання і оцінка проектно-кошторисної документації здійснюється згідно акту здачі-приймання наданих робіт (п. 1.3. договору).

Згідно із п. 2.1. розділу 2 договору вартість за цим договором визначається згідно зі зведеним кошторисом (додаток № 2), який становить невід`ємну частину договору і складає 407400,00 грн, у тому числі 20% податку на додану вартість - 67900,00 грн.

Згідно даного календарного плату робіт, сторонами погоджено початок виконання робіт з моменту підписання договору та закінчення виконання робіт до 31.08.2018 (додаток № 1 до договору № П/Т-181469/НЮ від 21.08.2018).

Перелік робіт з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Реконструкція котельні з заміною котлів та системи опалення депо ВП «Локомотивне депо Харків-Сорт» погоджено сторонами у завданні на проектування (додаток № 3 до договору № П/Т-181469/НЮ від 21.08.2018).

За умовами п. 5.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати рахунки за надані роботи; приймати надані роботи згідно з актом здачі-приймання наданих робіт.

Відповідно до п. 5.3. договору підрядник зобов`язаний забезпечити надання робіт у строки встановлені цим договором; забезпечити надання робіт, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 4 цього договору.

Відповідно до п.п. 3.5., 3.6. договору при завершенні робіт підрядник надає замовнику акт здачі-приймання наданих робіт. Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання акта здачі-приймання наданих робіт і звітних документів зобов`язаний надіслати підряднику підписаний акт здачі-приймання наданих робіт або мотивовану відмову від прийняття робіт.

28.12.2018 позивачем та відповідачем підписано акт прийому-передачі робіт № 11289, за яким виконавцем виконані в повному обсязі роботи з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Реконструкція котельні з заміною котлів та системи опалення депо ВП «Локомотивне депо Харків-Сорт» на загальну вартість 407400,00 грн, замовник не має претензій до виконавця.

Відповідно до п. 6.3. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за договором підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивачем нараховано до сплати пеню у розмірі 48480,60 грн та штраф у розмірі 28518,00 грн.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» пеню у розмірі 48073,20 грн, штраф у розмірі 28518,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн, а всього 78512,20 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача пені та штрафу, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач прострочив виконання зобов`язань за договором №П/Т-181469/НЮ від 21.08.2018.

При цьому, суд першої інстанції не погодився з розрахунком суми пені зазначивши про те, що роботи за укладеним договором мали бути виконані відповідачем у строк до 31.08.2018, прострочення виконання зобов`язання має місце з 01.09.2018 та становить 118 календарних днів (період з 01.09.2018 - 27.12.2018). Пеня з урахуванням даного періоду складає 48073,20 грн (407400*118*0,1%), штраф - 28518,00 грн (407400*7%), а всього 76591,20 грн.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» 09.12.2019 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/12018/19, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог та розгляд справи проводити з повідомленням сторін.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, таке рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Скаржник зазначив, що твердження позивача про те, що підрядник мав закінчити роботи 30.08.2018 є хибними, оскільки, відповідно до календарного плану (Додаток №1 до договору) термін закінчення робіт до 31.08.2018.

Крім того, відповідач зазначає, що на виконання робіт з розробки проектно-коштрисної документації по об`єкту: «Реконструкція котельні з заміною котлів та системи опалення депо ВП «Локомотивне депо Харків-Сорт.» у відповідача було лише 10 днів, що не можливо. Оскільки з проведеного скаржником розрахунку, без врахування строку на проведення експертизи - 90 календарних дня, для виконання зазначених робіт необхідно три календарні місяці.

У зв`язку з цим, відповідач звертався до позивача з пропозицією укладення додаткової угоди про пролонгацію строків виконання робіт, але жодних додаткових угод не булу підписано.

Також скаржник вказує, що замовник протягом двох місяців не надавав офіційної відповіді щодо запитувальної підрядником у листі №1010/04 від 10.10.2018 інформації про вихідні дані для проектування з переліком необхідних документів по об`єкту.

Зазначену інформацію було отримано підрядником лише 20.12.2018.

За доводами відповідача в порушення вимог п. 10.5 Договору, замовник навмисно проігнорував повідомлення Підрядника, що на думку скаржника, такі дії позивача суперечать ч. 1 ст. 850 Цивільного кодексу України.

5. Доводи учасників справи щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що у період з дати укладення договору та до 31.08.2018 позивач не отримував від відповідача жодних листів з пропозицією щодо продовження строку виконання робіт по договору та проектом відповідної додаткової угоди. Доказів направлення зазначених листів апелянтом не надано, оскільки у розділі 13 Договору не передбачено офіційної електронної адреси сторін та сторонами не впроваджено процедуру електронного документообігу.

Враховуючи викладене позивач вважає, що відповідач не скористався свої правом щодо продовження терміну виконання робіт за договором, а тому просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

09.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/12018/19.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/12018/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/12018/19 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» про усунення недоліків з доказами надсилання копії апеляційної скарги позивачу та сплатою судового збору у встановленому законом розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання апелянта про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019, справу №910/12018/19 призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

7. Джерела права й акти їх застосування

Господарський кодекс України

Згідно з ч. 1,2,7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.ч. 3 та 7 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За приписами ст.230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина четверта статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Цивільний кодекс України

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частина перша статті 598 Цивільного кодексу України встановлює що, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Закон України «Про публічні закупівлі»

Частиною 1 статті 2 Закону передбачено, що цей Закон застосовується: до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень; до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону після оцінки пропозицій замовник розглядає тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації з переліку учасників, починаючи з учасника, пропозиція якого за результатом оцінки визначена найбільш економічно вигідною. Строк розгляду тендерної пропозиції, яка за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідною, не повинен перевищувати п`яти робочих днів з дня визначення найбільш економічно вигідної пропозиції. Строк розгляду тендерної пропозиції може бути аргументовано продовжено замовником до 20 робочих днів. У разі продовження строку розгляду тендерної пропозиції замовник оприлюднює повідомлення в електронній системі закупівель.

Господарський процесуальний кодекс України.

За приписами частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

8. Позиція апеляційного суду

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується факт укладання між позивачем та відповідачем договору № П/Т-181469/НЮ від 21.08.2018, за умовами якого відповідачем за завданням позивача мали бути виконані у строк до 31.08.2018 роботи з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту: «Реконструкція котельні з заміною котлів та системи опалення депо ВП «Локомотивне депо Харків-Сорт» на загальну вартість 407400,00 грн.

Погоджені сторонами роботи виконані відповідачем 28.12.2018, що підтверджується актом прийому-передачі робіт №11289, який підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача, а також містить відбиток печаток замовника та підрядника.

Таким чином, відповідачем прострочено строк виконання робіт за умовами договору, що також не заперечувалося відповідачем у поданому відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі.

Умовами п. 6.3. договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за договором підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Проаналізувавши приписи ст. 549 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 193 та глави 26 Господарського кодексу України, апеляційний господарський суд відзначає, що суспільні відносини щодо укладання та виконання господарських договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною четвертою статті 231 ГК України, можливо, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладанні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки невиконання грошового зобов`язання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18.

Крім того, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17).

Господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення строків виконання зобов`язання.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, колегія суддів вважає його арифметично вірним та обґрунтованим, а тому, з відповідача на користь позивача правомірно стягнуто пеня у розмірі 48073,20 грн та штраф у розмірі 28518,00,00 грн.

Щодо тверджень відповідача про навмисне ігнорування позивачем пропозицій відповідача про укладення додаткових угод, суд вважає за необхідне зазначити.

Статтями 626, 627 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.06.2018 у справі №910/18719/17).

Таким чином, враховуючи принцип свободи договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутності відповіді на пропозицію укладення додаткової угоди про продовження строку виконання робіт не може слугувати підставою для звільнення відповідача від зобов`язань за укладеним договором, в тому числі щодо строку виконання робіт.

При цьому, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що відповідач звертався до позивача з пропозицією укласти додаткову угоду щодо продовження строків виконання робіт шляхом не передбаченим договором, а саме, через електрону адресу, яка не зазначена у договорі.

Щодо тверджень відповідача про несприяння замовником у виконанні роботи підрядником шляхом не надання у найкоротші строки офіційної відповіді на лист №1010/04 від 10.10.2018 з посиланням на ст. 850 Цивільного кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Так відповідачем у апеляційній скарзі зазначено, що позивач надав необхідні відомості про вихідні данні для проектування та перелік необхідних документів по об`єкту, лише 20.12.2018, тобто через два місяці після направлення запитувального листа. А тому посилаючись на ч. 3 ст. 550, ч. 4 ст. 612, ч. 1 ст. 850 Цивільного кодексу України відповідач просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019.

Колегія суддів вважає зазначені твердження необґрунтованими, оскільки за приписами ст. 850 Цивільного кодексу України, неналежне виконання замовником обов`язку щодо сприяння підряднику, як правило, викликає, зокрема, порушення строків виконання підрядником робіт, а тому в такому випадку останній має право на відшкодування замовником будь-яких збитків, які ним були понесені у зв`язку із такими обставинами. При цьому матеріали справи не містять заяви відповідача про таке відшкодування.

Тобто статтею 850 Цивільного кодексу України законодавець передбачив саме право підрядника на відшкодування збитків за невиконання обов`язку замовником у сприянні виконанню робіт.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач у своєму відзиві на позовну заяву і апеляційній скарзі та позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилаються на п. 10.5 договору, умови якого відсутні у спірному договорі, а тому такі доводи є безпідставними.

9. Висновки апеляційного суду

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що викладені відповідачем доводи в обґрунтування апеляційної скарги є безпідставними, такими що не відповідають дійсним обставинам справи, не доведені жодними доказами, а тому не підлягають задоволенню. Рішення суду першої інстанції від 19.11.2019 прийнято у відповідності до норм закону без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/12018/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/12018/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо».

4. Матеріали справи №910/12018/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням приписів п.2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

К.В. Тарасенко