РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2020Справа № 910/18814/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Комунального підприємства «Житній ринок», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регкет Лтд», м. Київ

про стягнення 663 534,95 грн.

Представники:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Житній ринок» (далі - КП «Житній ринок»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регкет Лтд» (далі - ТзОВ «Регкет Лтд» /відповідач) про стягнення 658 534,95 грн, з яких: 344 073,63 грн - основного боргу, 1 999,00 грн - 3% річних, 20 735,91 грн - пені, 3 977,75 грн - інфляційних втрат, 5 000,00 грн - штрафу за договором № 1тт/2А/2019 від 19.07.2019 та 271 628,83 грн - основного боргу, 836,00 грн - 3% річних, 8 368,51 грн - пені, 1 915,32 грн - інфляційних втрат, 5 000,00 грн - штрафу за договором № 1тт/1А/2019 від 23.09.2019.

Водночас, за арифметичним перерахунком позовних вимог судом встановлено, що позивачем невірно розраховано загальну суму позовних вимог, оскільки 344 073,63 грн + 1 999,00 грн + 20 735,91 грн + 3 977,75 грн + 5 000,00 грн + 271 628,83 грн + 836,00 грн + 8 368,51 грн + 1 915,32 грн + 5 000,00 грн = 663 534,95 грн, а не 658 534,95 грн, як зазначив позивач.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.12.2019 позовну заяву КП «Житній ринок» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

15.01.2020 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Зважаючи на викладені в заяві обставини та долучені докази, суд дійшов висновку про усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений строк.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.01.2020 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 17.02.2020.

17.02.2020 суд відклав підготовче засідання на 19.03.2020 у зв`язку із неявкою відповідача.

У підготовчому засіданні 19.03.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.04.2020.

02.04.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

16.04.2020 представники сторін у судове засідання не з`явилися, відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019 між Комунальним підприємством «Житній ринок» (виконавець/ринок) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регкет Лтд» (замовник/підприємець) укладено договір про надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі № 1тт/2А/2019, відповідно до якого ринок надає за плату послуги із забезпечення замовнику на території ринку торговельним місцем №1тт/2А на першому поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 16, загальною площею 156,4 кв.м. для здійснення торгівлі.

Відповідно до п. 2.1. договору вартість послуг за цим договором становить 71 162,00 грн в місяць, в тому числі ПДВ - 11 860,33 грн. Крім цього, замовник зобов`язаний відшкодувати ринку комунальні та експлуатаційні-технічні витрати.

За умовами п.п. 2.2., 2.3., 2.6. договору не пізніше 2-х календарних днів з моменту підписання даного договору, замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості послуг ринку в розмірі, зазначену в п. 2.1. даного договору, яка буде зарахована як оплата вартості послуг за перший місяць користування торговельним місцем. Протягом 10-ти календарних днів з дати підписання договору, замовник сплачує ринку гарантійний платіж в розмірі повної місячної вартості послуг, в розмірі, зазначеному в п. 2.1 даного договору, який знаходиться в розпорядженні ринку протягом всього терміну дії договору як гарантія сплати замовником послуг ринку або виконання будь-яких інших грошово-майнових зобов`язань за договором. За наступні місяці користування послугами ринку відповідно до п. 1.1. даного договору, замовник здійснює оплату вартості послуг ринку 100%-вим авансовим платежем з десятого до п`ятнадцятого числа місяця, в якому будуть надаватися послуги, в розмірі місячної вартості послуг за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Згідно п. 2.8. договору рахунок на відшкодування комунальних та експлуатаційно-технічних витрат надається замовнику з 20 до 23 числа кожного місяця. Замовник зобов`язаний оплатити даний рахунок протягом п`яти днів з моменту одержання.

Пунктом 4.3. договору сторони погодили, що за порушення підприємцем строків оплати, передбачених п.п. 2.3., 2.5. даного договору замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У разі прострочки оплати більше, ніж на п`ять днів замовник додатково сплачує штраф у розмірі 5 000 грн.

Цей договір укладається на 1 місяць і набирає чинності з дня його підписання сторонами. Договір вважається продовженим на такий же строк, якщо не менш ніж за 5 календарних днів до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору (п. 7.1. договору).

Крім того, 23.03.2019 між сторонами також укладено договір про надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі № 1тт/1А/2019, відповідно до якого ринок надає за плату послуги із забезпечення замовнику на території ринку торговельним місцем №1тт/1А на першому поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 16, загальною площею 216,6 кв.м. для здійснення торгівлі.

Відповідно до п. 2.1. договору вартість послуг за цим договором становить 98 553,00 грн в місяць, в тому числі ПДВ - 16 425,50 грн. Крім цього, замовник зобов`язаний відшкодувати ринку комунальні та експлуатаційні-технічні витрати.

За умовами п.п. 2.2., 2.3., 2.6. договору не пізніше 2-х календарних днів з моменту підписання даного договору, замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості послуг ринку в розмірі, зазначену в п. 2.1. даного договору, яка буде зарахована як оплата вартості послуг за перший місяць користування торговельним місцем. Протягом 10-ти календарних днів з дати підписання договору, замовник сплачує ринку гарантійний платіж в розмірі повної місячної вартості послуг, в розмірі, зазначеному в по.2.1 даного договору, який знаходиться в розпорядженні ринку протягом всього терміну дії договору як гарантія сплати замовником послуг ринку або виконання будь-яких інших грошово-майнових зобов`язань за договором. За наступні місяці користування послугами ринку відповідно до п. 1.1. даного договору, замовник здійснює оплату вартості послуг ринку 100%-вим авансовим платежем з десятого до п`ятнадцятого числа місяця, в якому будуть надаватися послуги, в розмірі місячної вартості послуг за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Згідно п. 2.8. договору рахунок на відшкодування комунальних та експлуатаційно-технічних витрат надається замовнику з 20 до 23 числа кожного місяця. Замовник зобов`язаний оплатити даний рахунок протягом п`яти днів з моменту одержання.

Пунктом 4.3. договору сторони погодили, що за порушення підприємцем строків оплати, передбачених п.п. 2.3., 2.5. даного договору замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У разі прострочки оплати більше, ніж на п`ять днів замовник додатково сплачує штраф у розмірі 5 000 грн.

Цей договір укладається на 1 місяць і набирає чинності з дня його підписання сторонами. Договір вважається продовженим на такий же строк, якщо не менш ніж за 5 календарних днів до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору (п. 7.1. договору).

На виконання укладених між позивачем та відповідачем договорів, КП «Житній ринок» та ТзОВ «Регкет Лтд» підписано акти приймання-передачі торговельного місця від 19.07.2019 та 23.09.2019.

Протягом липня-грудня 2019 року позивач надав відповідачу послуги з організації торгівлі та виставив рахунки на оплату відповідних послуг №2498 від 19.07.2019 на суму 29 842,13 грн, №2776 від 10.08.2019 на суму 70 735,03 грн, №2499 від 11.09.2019 на суму 70 522,82 грн, №2839 від 10.10.2019 на суму 71 016,48 грн, №3176 від 14.11.2019 на суму 71 513,60 грн, №3454 від 10.12.2019 на суму 55 420,70 грн, №2768 від 23.09.2019 на суму 26 280,80 грн, №2840 від 10.10.2019 на суму 99 242,87 грн, №3177 від 99 937,57 грн, №3455 від 10.12.2019 на суму 77 448,40 грн, а всього на суму 369 050,76 грн за договором №1тт/2А/2019 від 19.07.2019 та на суму 302 909,64 грн за договором №1тт/1А/2019 від 23.09.2019.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено оплату наданих послуг лише частково в розмірі 29 977,16 грн за договором № 1тт/2А/2019 від 19.07.2019 та на суму 31 280,80 грн за договором № 1тт/1А/2019 від 23.09.2019, внаслідок чого у ТзОВ «Регкет Лтд» виникла заборгованість перед КП «Житній ринок» в сумах 339 073,60 грн та 271 628,84 грн відповідно.

З метою досудового врегулювання спору 03.12.2019 позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою оплатити наявні заборгованості протягом 3-х календарних днів з дня отримання претензії.

Проте, відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість за договорами не погасив.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати послуг для забезпечення здійснення торгівлі, позивач нараховує та заявляє до стягнення 615 702,46 грн - основного боргу за договорами № 1тт/2А/2019 від 19.07.2019 та № 1тт/1А/2019 від 23.09.2019 про надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі, 2 835,00 грн - 3% річних, 29 104,42 грн - пені, 10 000,00 грн - штрафу та 5 893,07 грн - інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 509 ЦК України)

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з положеннями статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договори про надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі №1тт/2А/2019 від 19.07.2019 та №1тт/1А/2019 від 23.09.2019.

При цьому, сторони в розділах 2 зазначених договорів погодили вартість відповідних послуг, а також умови і строки їх оплати, які відповідачем було порушено, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість в сумі 339 073,60 грн за договором № 1тт/2А/2019 від 19.07.2019 та 271 628,84 грн за договором № 1тт/1А/2019 від 23.09.2019, що разом складає 610 702,43 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати отриманих послуг у повному обсязі, а також будь-яких доказів на спростування заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Регкет Лтд» порушено умови договорів про надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі № 1тт/2А/2019 від 19.07.2019 та № 1тт/1А/2019 від 23.09.2019 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості у загальному розмірі 610 702,43 грн, приймаючи до уваги, що позивачем в розрахунку позовних вимог вказано розмір основної суми боргу за договором № 1тт/2А/2019 від 19.07.2019 - 339 073,60 грн, однак в прохальній частині позову КП «Житній ринок» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним вище договором в розмірі 344 073,63 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 2 835,00 грн - 3% річних, 29 104,42 грн - пені, 10 000,00 грн - штрафу та 5 893,07 грн - інфляційних втрат за договорами про надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі № 1тт/2А/2019 від 19.07.2019 та № 1тт/1А/2019 від 23.09.2019, суд відзначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Так, відповідно до п. 4.3. договорів сторони погодили, що за порушення підприємцем строків оплати, передбачених п.п. 2.3., 2.5. даного договору замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У разі прострочки оплати більше, ніж на п`ять днів замовник додатково сплачує штраф у розмірі 5 000 грн.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки та встановив, що позивач допустив помилку при визначенні суми інфляційних втрат. За розрахунком, обчисленим судом, за визначений позивачем період з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 2 378,35 грн.

При цьому, здійснивши перерахунок штрафних санкцій та 3% річних, судом встановлено, що заявлені до стягнення суми відповідають нормам чинного законодавства та є арифметично правильними.

Отже, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Житній ринок» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регкет Лтд» 663 534,95 грн, з яких: 615 702,46 грн - основного боргу за договорами про надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі № 1тт/2А/2019 від 19.07.2019 та № 1тт/1А/2019 від 23.09.2019, 2 835,00 грн - 3% річних, 29 104,42 грн - пені, 10 000,00 грн - штрафу та 5 893,07 грн - інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Житній ринок» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регкет Лтд» (01024, місто Київ, вулиця Лютеранська, будинок 15-А, нежиле приміщення 15; ідентифікаційний код 42285221) на користь Комунального підприємства «Житній ринок» (04071, місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 16; ідентифікаційний код 05587843) заборгованість у розмірі 610 702 (шістсот десять тисяч сімсот дві) грн 43 коп, штраф у розмірі 10 000 (десять тисяч) 00 грн, пеню у розмірі 29 104 (двадцять дев`ять тисяч сто чотири) грн 42 коп, 3% річних в розмірі 2 835 (дві тисячі вісімсот тридцять п`ять) грн 00 коп, інфляційні втрати в розмірі 2 378 (дві тисячі триста сімдесят вісім) грн 35 коп та 9 751 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят одну) грн 26 коп - судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» та пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 21.04.2020.

Суддя В.В. Бондарчук