УХВАЛА

14 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 908/3402/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020

та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2019

у справі № 908/3402/16

за позовом Приватного підприємства "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА"

до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних мереж"

про визнання протиправним та скасування протоколу від 21.09.2016 № 23/16 засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією щодо застосування оперативно - господарської санкції,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" 23.03.2020 звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 (повний текст складено 24.02.2020) та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2019 у справі № 908/3402/16.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 01.04.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В., Волковицька Н.О.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст. 287 - 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020) (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) (п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абз. 1 п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України).

У касаційній скарзі підставою касаційного оскарження заявник вказав п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, посилаючись на те, що суди попередніх інстанцій не врахували приписів Верховного Суду, наведених у постанові від 17.05.2018, якою справу № 908/3402/16 було направлено на новий розгляд.

Однак, посилання скаржника на постанову Касаційного господарського суду від 17.05.2018 у справі № 908/3402/16 не приймаються, з огляду на те, що суд касаційної інстанції дійшов висновку про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з необхідністю: всебічної і повної перевірки доводів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, з`ясування обставин щодо того, чи є сам факт зняття розрахункового лічильника електроенергії без дозволу енергопостачальної організації діями споживача, які призвели до зміни приладів обліку (як зазначено акті № 000982), дослідження, чи підпадають зазначені дії під перелік порушень, визначених п.п. 3 п. 2.1 Методики, результатом вчинення яких є застосування п. 2.5 Методики для визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, для надання належної оцінки відповідним доводам відповідача, для аналізу доказів, що надані сторонами на підтвердження їх вимог та заперечень.

Отже постанова Касаційного господарського суду від 17.05.2018 у справі №908/3402/16 не може вважатися постановою Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Таким чином в касаційній скарзі не зазначено жодної з передбачених ч. 2 ст. 287 ГПК України підстав касаційного оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2019 у справі № 908/3402/16.

Оскільки скаргу подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху.

Крім того у тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 908/3402/16, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що текст постанови апеляційного господарського суду ним отримано 02.03.2020, тому він звернувся до суду в межах двадцятиденного строку від дня вручення йому судового рішення і має право на поновлення строку на касаційне оскарження на підставі ч. 2 ст. 288 ГПК України.

На підтвердження викладених доводів скаржником до касаційної скарги додано копію першої сторінки оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду, на якій міститься відтиск штемпеля реєстрації вхідної кореспонденції Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (№ 5355/001 від 02.03.2020).

Частинами 1, 2 ст. 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 17.02.2020 (повний текст складено 24.02.2020), а тому строк на її оскарження закінчився 16.03.2020, тоді як касаційну скаргу подано 23.03.2020, тобто скаржником пропущено строк, встановлений ст. 288 ГПК України для подання касаційної скарги.

Відповідно до п. 7 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 290 ГПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується та до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

При цьому, копію першої сторінки постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 908/3402/16, не можна вважати належним доказом отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, оскільки учасник справи має право на поновлення пропущеного строку саме з дня вручення судового рішення, а не з дня реєстрації на підприємстві.

Слід зауважити, що штемпель реєстрації вхідної кореспонденції Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на копії оскаржуваної постанови не є належним доказом вручення зазначеної ухвали саме 02.03.2020, таким доказом може бути, зокрема, поштовий конверт зі штрихкодовим ідентифікатором, у якому копія оскаржуваної постанови надійшла скаржникові.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Водночас, нормами ГПК України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з лише самим посиланням на дату отримання копії судового рішення. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

Отже, саме лише посилання на дату отримання копії судового рішення, за відсутності відповідних та належних доказів на підтвердження його отримання, не дає підстав Суду для визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, оскільки скаржником не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску двадцяти днів з дня отримання оскаржуваної постанови, підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку подання касаційної скарги у справі №908/3402/16 визнаються Судом неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно надати суду: 1) докази, що підтверджують подання касаційної скарги в межах двадцятиденного строку з моменту отримання копії оскаржуваної постанови або навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав; 2) зазначити передбачену (передбачені) ст. 287 ГПК України підставу (підстави) подання цієї скарги.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 287-291, 292 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2019 у справі №908/3402/16 залишити без руху.

2. Надати Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху у справі № 908/3402/16, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно надати суду: 1) докази, що підтверджують подання касаційної скарги в межах двадцятиденного строку з моменту отримання копії оскаржуваної постанови або навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав; 2) зазначити передбачену (передбачені) ст. 287 ГПК України підставу (підстави) подання цієї скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.