УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

17.04.2020Справа № 910/5199/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши

заявуОСОБА_1
прозабезпечення позову

до пред`явлення позову ОСОБА_1 (м. Київ)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Манзер" (м. Київ);

2) ОСОБА_2 (м. Київ)

про визнання недійсними рішення загальних зборів, іпотечного договору

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

15.04.2020 р. до Господарського суду міста Києва звернулась фізична особа ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявниця) із заявою про забезпечення позову до подачі такого позову.

Заява мотивована тим, що нерухоме майно, що є предметом іпотечного договору від 06.06.2019 р., укладеного між директором ТОВ «Манзер» ОСОБА_3 (що діяв на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Манзер», оформленого протоколом № 5 від 04.06.2019 р.) та фізичною особою ОСОБА_4 , у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_5 (який є громадянином Сирійської Арабської Республіки) за договором позики від 06.09.2019 р., може бути реалізоване іпотекодержателем на задоволення своїх вимог шляхом продажу третім особам за ціною нижчою, ніж риночна. На думку заявниці, таке відчуження нерухомого майна та внесення відповідних змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо особи власника призведуть до порушення майнових прав ОСОБА_1 , як учасника ТОВ «Манзер» (із часткою 50 %), що не давав своєї згоди на укладення будь-яких правочинів щодо цього майна, у тому числі і директору товариства ОСОБА_3 , на укладення договору іпотеки, не брав участі у загальних зборах ТОВ «Манзер», що відбулись 04.06.2019 р., та не підписував протокол цих зборів № 5 від 04.06.2019 р.

У своїй заяві ОСОБА_1 , до звернення до суду із позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Манзер», оформлених протоколом № 5 від 04.06.2019 р., та визнання недійсним іпотечного договору від 06.06.2019 р., укладеного між ТОВ «Манзер» та ОСОБА_4 , просить вжити заходів забезпечення цього позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інші речові права на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інші речові права та їх обтяження, зміни до таких записів щодо нежилих приміщень з № 1 по № 9 загальної площі 227,9 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши наявні у ній докази, прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (ст. 136, 137 ГПК України).

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як зазначає заявниця, вона має намір подати до суду позов про визнання недійсними іпотечного договору, а також рішення загальних зборів ТОВ «Манзер», на підставі якого був укладений іпотечний договір. При цьому у якості обставин, що можуть утруднити виконання рішення суду заявниця вказує на те, що іпотекодержатель ( ОСОБА_6 ) може реалізувати предмет іпотеки (нежитлові приміщення) на задоволення своїх вимог шляхом його відчуження третім особам у позасудовому порядку за ціною нижчою, ніж ринкова, що ускладнить чи зробить неможливим рішення суду за майбутнім позовом.

Однак, дослідивши подані матеріали, суд встановив, що будь-яких доказів, які б свідчили, що ОСОБА_4 вчиняються дії, направлені на реалізацію предмета іпотеки - нежитлових приміщень з № 1 по № 9 загальною площею 227,9 кв.м., розташованих за адресою : АДРЕСА_1 , з метою задоволення своїх вимог, а також доказів, що свідчать про вчинення дій щодо реєстрації прав на вказане нерухоме майно будь-якими реєстраторами заявниця суду не надала.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_1 не довела обставин, які б свідчили, що відповідачем-2 вчиняються дії з відчуження нерухомого майна та у зв`язку з цим вчиняються будь-які реєстраційні дії щодо цього нерухомого майна, а тому немає підстав та необхідності вживати заходи щодо заборони державним реєстраторам та іншим особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти дії, про які йдеться у заяві про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви покладається на заявника.

Також суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" та постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 20.03.2020 № 242, від 25.03.2020 № 239, від 29.03.2020 № 241 та від 02.04.2020 № 255) з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, у зв`язку з чим до ГПК України внесені зміни щодо продовження процесуальних строків.

Керуючись ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку у десятиденний строк, який не може бути меншим строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Головіна К. І.