УХВАЛА

23 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/1958/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Берднік І.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Заступника прокурора Харківської області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 (у складі колегії суддів: Білецька А.М. (головуючий), Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є.)

та рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 (суддя Чистякова І.О.)

у справі № 922/1958/19

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області

до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Фізичної особи-підприємця Одарюк Тетяни Миколаївни, Фізичної особи-підприємця Одарюка Максима Павловича

про визнання незаконним і скасування частини рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 Заступник прокурора Харківської області подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 у справі № 922/1958/19.

Касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, установлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; у редакції, чинній з 08.02.2020).

За змістом пункту 1 частини 1 статті 287 ГПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі Заступника прокурора Харківської області викладено мотиви, з яких виходили суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи оскаржені судові рішення у справі № 922/1958/19, обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржених судових рішень.

Водночас підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК підстави (підстав), у касаційній скарзі Заступника прокурора Харківської області не зазначено, що порушує правило, встановлене пунктом 5 частини 2 статті 290 ГПК.

Відповідно до частини 2 статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи зазначене, касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області необхідно залишити без руху із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 ГПК (у редакції, чинній з 08.02.2020),

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 у справі №922/1958/19 залишити без руху.

2. Надати Заступникові прокурора Харківської області строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків до 15.05.2020.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. С. Берднік