ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2687/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Кулаковій С.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», м. Вишневе Києво-Святошинського району,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація розвитку Київської області», м. Обухів

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: приватного акціонерного товариства «Київобленерго», м. Вишневе

Києво-Святошинського району

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-

Житлосервіс», м. Київ,

про стягнення 620 868,45 грн.

за участю представників:

від позивача: Гончар М.С., адвокат, довіреність від 05.07.2019 №235;

від відповідача: Шевченко Є.В., адвокат, ордер серії КС №250643 від 25.11.2019;

від третіх осіб: не з`явились;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія, м. Вишневе Києво-Святошинського району (далі по тексту (ТОВ «Київська обласна ЕК») звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 28.10.2019 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація розвитку Київської області, м. Обухів (далі по тексту ТОВ «КРКО»), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 20.12.2018 в розмірі 620 868,45 грн., з яких: 542 036,88 грн. основний борг за період з 01.01.2019 по 30.06.2019, 65 689,65 грн. пені за період з 08.02.2019 по 31.08.2019, 5 832,73 грн. 3% річних за період з 08.02.2019 по 31.08.2019, 7 309,19 грн. інфляційні втрати за період з 08.02.2019 по 31.05.2019, та покласти на відповідача витрати на сплату судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2018 між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії (шляхом підписання заяви-приєднання. Позивач здійснював поставку відповідачу електроенергії у період січень-червень 2019. Відповідач розрахунки за електроенергію не здійснював, акти прийняття-передавання електричної енергії не підписав. Обсяг споживання електроенергії позивач визначив за даними ліцензіата з розподілу електричної енергії ПрАТ «Київобленерго», та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену електроенергію за січень-червень 2019.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача нараховану у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання передбачену договором пеню за період з 08.02.2019 по 31.08.2019 в сумі 65 689,65 грн., та згідно із ст. 625 ЦК України 5 832,73 грн. 3% річних за період з 08.02.2019 по 31.08.2019 та 7 309,19 грн. інфляційних втрат за період з 08.02.2019 по 31.05.2019.

Ухвалою суду від 30.10.2019 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2687/19. Постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін, розгляд справи призначено на 25.11.2019.

18.11.2019 від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали від 30.10.2019.

21.11.2019 від відповідача ТОВ «КРКО» надійшов відзив від 20.11.2019 №56 на позовну заяву, у якому відповідач в повному обсязі не визнає факт споживання ТОВ «КРКО» заявлених позивачем обсягів електроенергії та вказує, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідач як забудовник забезпечив організацію спорудження на належній йому на праві оренди земельній ділянці 252 одноквартирних будинків, а також інженерних споруд та будівель, які разом входять до І черги будівництва містечка малоповерхової забудови «Нова Богданівка» , щодо якого 31.02.2009 видано свідоцтво про відповідність об`єкта будівельним нормам та готовність до експлуатації.

Відтак, власниками 252 будинків є фізичні особи, власником об`єктів інженерного забезпечення є ТОВ «Аркада-Житлосервіс», а власником двох побудованих ТП з електромережами є ТОВ «КРКО».

Відповідач твердить, що станом на час введення житлового масиву в експлуатацію між ПАТ «АЕС Київобленерго» та ТОВ «КРКО» не було врегульовано питання спільного використання електричних мереж, у зв`язку з чим з метою забезпечення побудованих об`єктів електроенергією між відповідачем та ПАТ «АЕС Київобленерго» у 2013 році було укладено договір про постачання електроенергії із додатками, зокрема №1 «Загальна однолінійна схема електропостачання», №7 «Розрахункові засоби обліку та порядок їх експлуатації», однак кінцевими споживачами електроенергії за вказаним договором були власники 252 житлових будинків та ТОВ «Аркада-Житлосервіс».

В наступному сторонами було змінено Додаток №7, та встановлено, що розрахунковими засобами обліку є три лічильники, встановлені відповідно ПС 35/10 Нова Богданівка, в ТП-1 №1288 та в ТП-1 №1289, на підставі яких проводяться загальні щомісячні нарахування за спожиту електроенергію.

За змістом підписаної із позивачем заяви-приєднання, позивач встановив для ТОВ «КРКО» чотири точки комерційного обліку та присвоїв чотири персональних ЕІС-коди, однак вся електрична енергія, яка постачається на житловий масив «Нова Богданівка» та споживається власниками 252 житлових будинків та ТОВ «Аркада-Житлосервіс», розподіляється через належні ТОВ «КРКО» електромережі, обліковується через вказані чотири точки комерційного обліку, при цьому договір щодо спільного використання електричних мереж між позивачем та відповідачем не укладено, а більшість кінцевих споживачів облікованої електроенергії уклали власні договори на постачання електроенергії.

Таким чином, відповідач твердить, що обсяги електроенергії, які позивач вимагає оплатити у позові, фактично спожиті іншими особами, а обсяг власного споживання відповідача позивачем належним чином не доведено.

Відповідач твердить, що згідно Кодексу комерційного обліку електроенергії учасники ринку та адміністратор розрахунків використовують для розрахунків виключно сертифіковані дані щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електроенергії, що отримані від адміністратора комерційного обліку.

Разом із тим, обсяг спожитої відповідачем електроенергії позивач не довів, оскільки розрахунки позовних вимог базуються на довідці ПрАТ «Київобленерго», у якій зазначено не спожитий відповідачем обсяг, а фактичний обсяг розподіленої електроенергії через точки комерційного обліку по ЕІС-кодам.

Відповідач твердить, що рахунки-фактури не є документами бухгалтерського обліку та не можуть підтверджувати факт здійснення господарської операції, відтак посилання позивача на вказані рахунки як на доказ споживання відповідачем вказаних у рахунках обсягів електроенергії є безпідставними.

Відповідач твердить, що до позову не подано обґрунтованого розрахунку позовних вимог, покази лічильників щодо кожної точки комерційного обліку не наведено, належними доказами не підтверджено.

25.11.2019 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання від 22.11.2019 №62, про зобов`язання ТОВ «Київська обласна ЕК» надати суду повний, чіткий докладний розрахунок суми основного боргу.

У підготовчому судовому засіданні 25.11.2019 судом оголошено перерву до 09.12.2019, про що присутні представники обох сторін були повідомлені особисто під розписку.

28.11.2019 до господарського суду від позивача ТОВ «Київська обласна ЕК» надійшла відповідь від 27.11.2019 на відзив, у якому позивач спростовує аргументи відповідача, наведені у відзиву.

Позивач твердить, що відповідно до пункту 9 Постанови НКПЕКП №312 від 14.03.2018, оператор системи розподілу, а не постачальник, присвоює всім точкам розподілу електричної енергії за об`єктами існуючих споживачів ЕІС-коди. Також відповідно до пункту 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії паспорт точки розподілу акт, складений оператором системи, у якому зазначаються технічні параметри, ЕІС-коди та інша інформація, необхідна для електрозабезпечення об`єкта споживача.

Позивач спростовує посилання відповідача на те, що заявлена позивачем до оплати електроенергія фактично спожита та має бути оплачена кінцевими споживачами.

Відповідно до пункту 7.1 Розділу ІІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії стороною, відповідальною за точку комерційного обліку (ВТКО) є учасник ринку, в якого на законних підставах у власності чи користуванні знаходиться лічильник.

Пунктами 6.17-6.18 Розділу ХІІ Кодексу передбачено, що обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем, визначається залежно від порядку (схеми) приєднання вузлів вимірювання з урахуванням втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача.

У разі послідовного приєднання лічильників електроенергії споживача та субспоживача для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електроенергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача та обсягом електроенергії, відданої в електричні мережі субспоживача. При цьому обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем, визначається відповідно до показів лічильника субспоживача.

Відповідно до пункту 5 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам.

Підпунктами 6.1, 6.8 пункту 6 розділу ХІІІ Кодексу комерційного обліку визначено, що обсяги спожитої електроенергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно із даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території ліцензованої діяльності, а саме на ПрАТ «Київобленерго».

Також пунктом 2.3 укладеного договору передбачено, що обсяг проданої споживачу електроенергії визначається оператором системи розподілу.

Підсумовуючи викладене, позивач твердить, що стороною договору про постачання електроенергії є саме ТОВ «КРКО», постачання відбувається саме в ті точки комерційного обліку, які були зазначені відповідачем у заяві-приєднанні від 20.12.2018, саме в цих точках відбувається перехід права власності на електроенергію. При цьому обсяг спожитої відповідачем електроенергії визначається оператором системи розподілу, на підставі даних, отриманих від оператора системи розподілу, позивач здійснює розрахунок оплати. При цьому, якщо через точку комерційного обліку проходить електроенергія для інших споживачів, то саме оператор системи розподілу здійснює відмінусування цих обсягів і надає електропостачальнику готові дані.

Щодо розрахунку позовних вимог позивач твердить, що розрахунки із відповідачем як споживачем здійснюються за обсяги, повідомлені оператором системи розподілу за роздрібними тарифами для побутових споживачів, встановленими регулятором у постанові НКРЕКП від 26.02.2015 №220 (140 коп за 1 кВт*год без ПДВ) за методикою, затвердженою регулятором, згідно із обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №3 до укладеного договору.

05.12.2019 від відповідача до господарського суду надійшла заява про залучення документів до матеріалів справи, зокрема було надано копію договору на постачання електроенергії від 05.02.2014, укладеного між ПАТ «Київобленерго» та ТОВ «Аркада-Житлосервіс» з додатками.

09.12.2019 від відповідача ТОВ «КРКО» надійшли заперечення від 06.12.2019 №60 на відповідь на відзив з додатковими документами, зокрема із копією рішення Богданівської сільської ради від 07.04.2009 №72 про присвоєння поштових адрес приватним будинкам, будівлям громадської забудови, інженерним спорудам та проект договору про спільне використання технологічних електричних мереж між ТОВ «КРКО» (основний споживач) та ПрАТ «Київобленерго» (користувач).

Ухвалою від 09.12.2019 суд постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 13.01.2020, залучив до участі у справі в якості третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство «Київобленерго», м. Вишневе Києво-Святошинського району (далі по тексту ПрАТ «Київобленерго»)та в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс», м. Київ (далі по тексту ТОВ «Аркада-Житлосервіс»).

28.12.2019 від позивача надійшла заява про виконання ухвали суду, до якої було додано докази направлення третім особам копії позову з додатками.

13.01.2020 від відповідача надійшла заява від 11.01.2020 №2, до якої було додано докази направлення третім особам копії відзиву з додатками.

В підготовче судове засідання 13.01.2020 представники третіх осіб не з`явились, пояснень щодо позову та відзиву не надали. Ухвалою від 13.01.2020 підготовче судове засідання було відкладено на 21.01.2020, про що присутні представники позивача та відповідача були повідомлені особисто під розпис, а відсутні треті особи шляхом надіслання відповідної копії ухвали.

27.01.2020 від відповідача ТОВ «КРКО» до господарського суду надійшло клопотання від 24.01.2020 №6 про витребування доказів, у якому представник відповідача просить суд витребувати у позивача:

- інформацію чи уклали побутові споживачі з товариством з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія договори, на підставі яких можливе постачання електричної енергії споживачам електричної енергії для забезпечення електричною енергією приватних (одноквартирних) будинків, якщо такі договори укладені то витребувати у позивача копії таких документів;

- інформацію чи постачало товариство з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія в період з 01.01.2019 по 30.06.2019 електричну енергію побутовим споживачам електричної енергії для забезпечення електричною енергією приватних (одноквартирних) будинків;

- інформацію про обсяг спожитої за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, з 01.02.2019 по 28.02.2019, з 01.03.2019 по 31.03.2019, з 01.04.2019 по 30.04.2019, з 01.05.2019 по 31.05.2019, з 01.06.2019 по 30.06.2019 електричної енергії, поставленої товариством з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія в кожен окремий приватний (одноквартирний) будинок, з посиланням на конкретні номери засобів комерційного обліку електричної енергії;

- інформацію про обсяг оплаченої електричної енергії згідно показників засобів обліку, яка була спожита за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, з 01.02.2019 по 28.02.2019, з 01.03.2019 по 31.03.2019, з 01.04.2019 по 30.04.2019, з 01.05.2019 по 31.05.2019, з 01.06.2019 по 30.06.2019, яку товариством з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія було поставлено в кожен окремий приватний (одноквартирний) будинок;

- інформацію про показники засобів обліку щодо споживання електричної енергії за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, з 01.02.2019 по 28.02.2019, з 01.03.2019 по 31.03.2019, з 01.04.2019 по 30.04.2019, з 01.05.2019 по 31.05.2019, з 01.06.2019 по 30.06.2019, яку товариством з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія було поставлено в кожен окремий приватний (одноквартирний) будинок;

- інформацію, по якій схемі/маршруту здійснювалось постачання електричної енергії електричними мережами в період з 01.01.2019 по 30.06.2019 споживачам електричної енергії для забезпечення електричною енергією приватних (одноквартирних) будинків;

- інформацію чи здійснювалось постачання електричної енергії споживачам електричної енергії для забезпечення електричною енергією приватних (одноквартирних) будинків, в період з 01.01.2019 по 30.06.2019 через ПС 35/10кВ "Новобогданівка" до приватних (одноквартирних) будинків або ж в обхід ПС 35/10кВ "Новобогданівка" напряму до приватних (одноквартирних) будинків.

Також 27.01.2020 від третьої особи 2 ТОВ «Аркада-Житлосервіс» до господарського суду надійшли пояснення від 27.01.2020 №26, у яких третя особа підтримує позиції, викладені у відзиві і не погоджується із правовою оцінкою обставин, наведених позивачем. Третя особа 2 твердить, що у період з 01.01.2019 по 30.06.2019 об`єкти ТОВ «Аркада-Житлосервіс» (каналізаційні очисні споруди, каналізаційно-насосні станції №1, №2, №3, водозабірні свердловини №1, №2, водонапірні башти №1, №2 з насосними станціями) споживали електроенергію, постачальником якої був відповідач, оскільки за рахунок господарсько-побутових споруд забезпечується комунальними послугами мешканці всіх житлових будинків на житловому масиві «Нова Богданівка», отже ТОВ «Аркада-Житлосервіс» є споживачем електроенергії. Документальних доказів викладеного до пояснень третьої особи 2 не додано.

У підготовче засідання 27.01.2020 з`явились представник позивача та відповідача. Представник третіх осіб 1 та 2 в судове засідання не з`явились, залучені до матеріалів справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення свідчать про те, що треті особи 1 та 2 копію ухвали суду від 13.01.2020 отримали 23.01.2020 та 24.01.2020, відтак були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні 27.01.2020 суд розглянув клопотання відповідача про витребування доказів та відмовив у його задоволенні з мотивів наведених в ухвалі. Ухвалою від 27.01.2020 відкладено підготовче судове засідання на 07.02.2020.

06.02.2020 від відповідача до господарського суду надійшла заява від 06.02.2020 №5, у якій відповідач зазначає, що в ході розгляду господарського суду Київської області №911/2343/19 встновлено, що у ПАТ «Київобленерго» існують прямі договірні відносини із споживачами житлового масиву «Нова Богданівка» від електромережі ТОВ «КРКО» через підстанцію ПС «Новобогданівка №1». Додатки до договору №1755, укладеного між ТОВ «КРКО» та ПАТ «АЕС Київобленерго», свідчать про те, що не існує окремого обліку електричної енергії, спожитої як ТОВ «КРКО», так і субспоживачами електроенергії, які живляться від електричної мережі ТОВ «КРКО», у зв`язку з чим відповідач повністю не визнає заявлені до оплати обсяги електроенергії.

07.02.2020 від третьої особи 1 ПрАТ «Київобленерго» до господарського суду надійшли пояснення від 05.02.2020, у яких третя особа пояснює, що ПрАТ «Київобленерго» отримало ліцензію НКРЕКП на право здійснення діяльності з розподілу електроенергії місцевими (локальниим) мережами на території Київської області.

Пунктом 6 Постанови «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» №312 від 14.03.2018, до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії відносини із споживачем послуг з розподілу урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії, у зв`язку з чим у відносинах із споживачем ТОВ «КРКО» ПрАТ «Київобленерго» як оператор системи розподілу керується умовами договору про постачання електроенергії №220022177, укладеного між ними 21.02.2013.

Облік електричної енергії, що споживається відповідачем, здійснюється трьома засобами обліку, усі три лічильника знаходяться на балансі відповідача, що підтверджується додатком 1-1 «Загальна однолінійна схема електропостачання» та додатком 7-1 «Розрахункові засоби обліку та порядок їх експлуатації» до договору №220022177 від 21.02.2013.

Споживачі електроенергії житлового масиву «Нова Богданівка», з якими у ПрАТ «Київобленерго» існують прямі договірні відносини, живляться від електричної мережі відповідача, зокрема через підстанцію ПС «Новобогданівка-1», споживання електроенергії з якої обліковується приладом обліку SL-7000 №53095094.

Кожного разу при внесенні фактичних показників засобів обліку згідно наданих відповідачем звітів по використаній електричній енергії, ПрАТ «Київобленерго» віднімає від загального обсягу споживання відповідача кількість кВт/год, спожитих субспоживачами, в результаті чого позивачу ТОВ «Київська обласна ЕК» передаються дані щодо обсягу електроенергії, яка фактично спожита відповідачем.

Підсумовуючи викладене, третя особа 1 твердить, що дані щодо обсягу фактично спожитої електричної енергії відповідачем ПрАТ «Київобленерго» передає позивачу, саме на підставі цих даних позивач здійснює розрахунок плати. У разі, якщо через точку комерційного обліку проходить електрична енергія для інших споживачів, то ПрАТ «Київобленерго» здійснює мінусування цих обсягів і надає електропостачальнику готові дані. Це відповідає завданню ринку електроенергії, адже субспоживачі можуть мати прямі договори з іншими електропостачальниками і дані про обсяги їх споживання оператором системи розподілу не можуть передаватися особам, які не є стороною діючих договорів.

Ухвалою від 07.02.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2020.

В судовому засіданні 02.03.2020 розпочато розгляд справи по суті та за клопотанням представника відповідача, проти якого не заперечували інші учасники справи, оголошено перерву до 10.03.2020, про що присутні представники позивача, відповідача та третьої особи 1 були повідомлені особисто під розписку, а відсутня третя особа 2 шляхом надіслання ухвали про повідомлення в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України.

Розглянувши позов ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ТОВ «Корпорація розвитку Київської області», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ПрАТ «Київобленерго», на стороні відповідача ТОВ «Аркада-Житлосервіс» про стягнення 620 868,45 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

21.02.2013 між ПАТ «АЕС Київобленерго» (постачальник) та ТОВ «КРКО» (споживач), було укладено договір 1755 про постачання електричної енергії №220022188, Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, а також додатки до договору: «Загальна однолінійна схема електропостачання», «Перелік точок продажу електроенергії споживачу», «Режими постачання електричної енергії», «Розрахункові засоби обліку та порядок їх експлуатації» (три засоби обліку, встановлені у ПС 35/10 «Нова Богданівка», ТП-1 №1288, ТП-1 №1289) тощо.

У 2017 році набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії», відповідно до ст. 45 якого розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу (ОСР). Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Третя особа 1 ПрАТ «Київобленерго» є ліцензіатом з розподілу електричної енергії.

Відповідно до пунктів 4, 5 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018, № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" оператора системи розподілу було зобов`язано:

у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР.

протягом двох років з дати набрання чинності Правилами оформити за всіма об`єктами споживачів універсальної послуги паспорт точки розподілу за формою, встановленою Правилами. Оформлені паспорти точок розподілу є невід`ємною частиною договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та згодою споживача універсальної послуги на надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах, визначених у паспорті точки розподілу.

З дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.

Відповідно до пункту 6 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018, № 312 до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики.

У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Пунктом 13 розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

Враховуючи, що об`єктом споживання є житловий масив «Нова Богданівка», під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу ТОВ «КРКО» було віднесено до категорії споживачів, які мають право на універсальну послугу, що було зокрема зазначено у довідці ПрАТ «Київобленерго» від 24.10.2019 №20-1-681.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 6, 9 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції від 23.11.2018) постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника "останньої надії" ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються відповідно до цього Закону.

Покладення зобов`язань з надання універсальних послуг та/або постачання "останньої надії" не обмежує права електропостачальника здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Загальні положення та умови договору мають бути справедливими і прозорими, викладеними чітко і ясно, не містити процедурних перешкод, що ускладнюють здійснення прав споживача.

Регулятор затверджує примірний договір постачання електричної енергії споживачу, типовий договір постачання електричної енергії споживачу на умовах надання універсальної послуги та типовий договір постачання електричної енергії споживачу постачальником "останньої надії".

Відповідно до пункту 13 розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Упродовж строку виконання електропостачальником, створеним у результаті здійснення заходів з відокремлення, функцій постачальника універсальних послуг:

тариф на послуги постачальника універсальних послуг встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним методики;

надання універсальних послуг здійснюється з дотриманням умов щодо виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів, передбачених статтею 62 цього Закону.

20.12.2018 ТОВ «КРКО» підписало заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником ТОВ «Київська обласна ЕК». У заяві вказано ЕІС-коди точок комерційного обліку за об`єктом споживача.

Відповідно до умов договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг:

- за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електроенергії та здійснює інші платежі згідно із умовами договору (пункт 2.1);

- обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (пункт 2.2);

- точки комерційного обліку, в яких відбувається зміна власника електричної енергії, визначаються в договорі споживача з ОСР, а присвоєні для них ЕІС-коди вказуються в заяві-приєднання (пункт 2.4);

- споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно із обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком №3 до цього договору (пункт 5.1);

- ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (пункт 5.7);

- розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 5.8);

- оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції (пункт 5.10);

- у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує пеню, що зазначається у комерційній пропозиції (пункт 5.11);

- споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, із зазначенням обраного способу оплати у комерційній пропозиції (пункт 5.13);

Відповідно до Комерційної пропозиції «Універсал»: споживач здійснює плату за послугу з розподілу у складі тарифу, що встановлюється Регулятором; порядок оплати: 100% вартості до дати початку розрахункового періоду; обсяги попередньої оплати визначаються шляхом множення відповідного договірного обсягу на ціну та підлягають оплаті незалежно від отримання рахунку постачальника; розмір пені подвійна облікова ставка НБУ; споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення; рахунок за фактично спожиту електроенергію надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду; надані постачальником рахунки підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач протягом січня-червня 2019 споживав електроенергію за договором із постачальником ліцензіатом ТОВ «Київська обласна ЕК» на умовах універсальної послуги.

Послуги з розподілу електроенергії та послуги комерційного обліку відповідачу надавались ПрАТ «Київобленерго» на умовах договору 1755 про постачання електричної енергії №220022188 від 21.02.2013 та пунктів 5, 6 Постанови НКРЕКП 14.03.2018, № 312; в частині, не врегульованій вказаним договором щодо порядку розподілу та комерційного обліку сторони керувались чинним законодавством.

За змістом додатків до договору 1755 про постачання електричної енергії №220022188 від 21.02.2013, а також додатків до договору про постачання електроенергії №220041225 від 05.02.2014, укладеного між ПАТ «Київобленерго» та ТОВ «Аркада-Житлосервіс», судом встановлено, що через точку комерційного обліку відповідача у ПС 35/10 «Нова Богданівка» здійснюється постачання електроенергії на житловий масив «Нова Богданівка», у зв`язку з чим має місце послідовне приєднання споживачів до електричних мереж ТОВ «КРКО».

Відповідно до пунктів 4.1, 4.12 ПРРЕЕ, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 9 (в редакції від 21.12.2018, чинній у спірний період), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується:

протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем;

протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем;

в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

ПрАТ «Київобленерго» надавав позивачу ТОВ «Київська обласна ЕК» дані про фактичний обсяг розподіленої електроенергії для потреб споживача ТОВ «КРКО» із розбивкою по кодам ЕІС, які зокрема, відображені у залучених до матеріалів справи довідках ПрАТ «Київобленерго» від 09.09.2019 №7127 та від 11.10.2019 №03/100/250/8290, на підставі яких постачальник сформував Акти прийняття-передавання електричної енергії за січень-червень 2019 (копії залучені до матеріалів справи) та відповідні ним рахунки на оплату:

№ за січень 2019 на суму 92615,04 грн. (строк оплати до 07.02.2019);

№ за лютий 2019 на суму 91413,84 грн. (строк оплати до 07.03.2019);

№ за березень 2019 на суму 85 570,80 грн. (строк оплати до 05.04.2019);

№ за квітень 2019 на суму 86 664,48 грн. (строк оплати до 08.05.2019);

№ за травень 2019 на суму 88920,72 грн. (строк оплати до 06.06.2019);

№ за червень 2019 на суму 96852,00 грн. (строк оплати до 05.07.2019), всього на суму 542 036,88 грн.

Суд перевірив обсяги споживання, вказані у довідках оператора системи розподілу та встановив, що вони відповідають обсягам, вказаним в актах приймання-передачі та рахунках постачальника.

При цьому суд відхиляє твердження відповідача про те, що у довідках ПрАТ «Київобленерго» зазначені обсяги розподіленої через точки комерційного обліку електроенергії, а не обсяги спожитої електроенергії саме споживачем ТОВ «КРКО».

Так, відповідно до вищенаведених норм закону, постачальник здійснює постачання, споживач споживання, а оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електроенергії та послуги комерційного обліку, відповідно і у довідках зазначено не обсяги поставленої або спожитої електроенергії, а обсяги розподіленої електроенергії оператором системи розподілу для потреб споживача, між тим, зазначене жодним чином не змінює правового змісту господарської операції.

Судом встановлено, що акти прийняття-передавання електричної енергії за січень-червень 2019 між постачальником ТОВ «Київська обласна ЕК» та споживачем ТОВ «КРКО» не були підписані з боку споживача, разом із тим, за змістом відносин сторін обов`язок оплати спожитої електроенергії не поставлений у залежність від підписання або не підписання вказаних актів.

Учасниками справи не заперечується, що споживачем кошти за електроенергію за січень-червень оплачені не були.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що основна частина облікованої у точках комерційного обліку електроенергії була спожита іншими споживачами ТОВ «Аркада-Житлосервіс» та власниками житлової забудови масиву «Нова Богданівка».

Пунктом 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Кодексу комерційного обліку електричної енергії (в редакції від 14.03.2018, яка була чинна у спірний період), було передбачено порядок обліку електричної енергії у споживачів у перехідний період.

Підпунктом 6.1 розділу ХІІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії було встановлено, що обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Покази лічильників мають фіксуватись з указанням фактичної дати та, за необхідності, часу зчитування.

Відповідно до підпунктів 6.17, 6.18 розділу ХІІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем та субспоживачем (субспоживачами), визначається залежно від порядку (схеми) приєднання вузлів вимірювання з урахуванням втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача.

У разі послідовного приєднання лічильників електричної енергії споживача та субспоживача, якщо точка розподілу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та субспоживачу:

1) для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів);

2) обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем, визначається відповідно до показів лічильника субспоживача.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що у точці комерційного обліку відповідача ПС 35/10 «Нова Богданівка» відсутній окремий облік для споживачів житлового масиву «Нова Богданівка» та ТОВ «Аркада-Житлосервіс», тобто має місце послідовне приєднання субспоживачів. Однак зазначене жодним чином не підтверджує відсутність лічильників та відсутність обліку безпосередньо у субспоживачів.

З огляду на викладене, оператор системи розподілу відповідно до наведених норм закону, відмінусовує обсяги споживання електроенергії субспоживачами та передає постачальнику дані щодо обсягу електроенергії, яка фактично спожита ТОВ «КРКО». При цьому не має значення, чи здійснюють споживач та субспоживачі споживання електроенергії від одного, чи від різних постачальників.

Зазначені обставини відповідачем жодними доказами не спростовано.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи наведене, суд встановив, що строк оплати за поставлену електроенергію у січні-червні 2019 є таким, що настав, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 542 036,88 грн. підтверджені належними та достатніми доказами, є обґрунтованими та такими, які належить задовольнити повністю.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 65 689,65 грн., розраховану окремо за кожним рахунком загалом за період з 08.02.2019 по 31.08.2019. Щодо зазначених вимог суд зазначає таке.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 ЦК України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Інше договором між сторонами не встановлено.

За таких обставин, здійснивши перевірку розрахунку пені в межах заявленого позивачем періоду окремо за кожним з рахунків, суд встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 65775,92 грн., при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (частина 2 ст. 237 ГПК України), а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 65689,65 грн. пені належить до задоволення повністю в заявленому розмірі.

Крім того, у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 5 832,73 грн. 3% річних за період 08.02.2019 31.08.2019, також розрахованих по кожному рахунку окремо, та 7 309,19 грн. інфляційних втрат по кожному з рахунків окремо загалом за період 08.02.2019 31.05.2019). Щодо зазначених вимог суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних, не виходячи при цьому за межі заявленого позивачем періоду, суд встановив, що належні до стягнення з відповідача 3% річних становлять 5832,74 грн., у зв`язку з чим вказану вимогу слід задовольнити повністю.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат за лютий-травень 2019 року, суд встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат становить 7 368,46 грн. Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, відтак вимогу позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 7 309,19 грн. слід задовольнити повністю у заявленій сумі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» повністю, ухвалює рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація розвитку Київської області» 542 036,88 грн. основного боргу, 65689,65 грн. пені, 5832,73 грн. 3% річних та 7 309,19 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку із задоволенням позову судовий збір у розмірі 9313,03 грн., покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 46, 73-92, 118, 129, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація розвитку Київської області» (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Калинова, буд. 57, офіс 2/6-2, ідентифікаційний код 33123854)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8 В, ідентифікаційний код 42094646)

542 036,88 грн. (п`ятсот сорок дві тисячі тридцять шість гривень вісімдесят вісім копійок) основного боргу;

65 689,65 грн. (шістдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять гривень шістдесят п`ять копійок) пені;

5832,73 грн. (п`ять тисяч вісімсот тридцять дві гривні сімдесят три копійки) 3% річних,

7309,19 грн. (сім тисяч триста дев`ять гривень дев`ятнадцять копійок) інфляційних втрат,

9313,03 грн. (девять тисяч триста тринадцять гривень три копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 №540-ІХ, який набрав чинності 02.04.2020, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину.

Повний текст рішення підписано 17.04.2020.

Суддя О.В. Конюх