ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21.04.2020 Справа № 905/176/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Добропільське АТП" про забезпечення позову б/н від 15.04.2020

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Добропільське АТП" (85323, Донецька область, місто Мирноград, вулиця Центральна, будинок 56; )

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок 1А; )

про стягнення заборгованості в сумі 1 476 700, 94 грн., -

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю "Добропільське АТП" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" про стягнення заборгованості в сумі 1 476 700,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договорами № 473 від 30.10.2018, № 485 від 31.10.2018, № 445 від 10.09.208, № 10625-ДС від 02.05.2019, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 1 413 972,08 грн., що стало підставою для нарахування позивачем 3% річних, пені та інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/176/20.

16.04.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах суми позову у розмірі 1 934 482,50 (один мільйон дев`ятсот тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят дві грн. 50 коп.) грн. на належні товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» грошові кошти, які знаходяться (обліковуються) на банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, зокрема, але не виключно:

- АТ «ПУМБ», МФО 334851: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ;

- Філія ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ;

- АТ «АЛЬФА-БАНК», м. Київ, МФО 300346: НОМЕР_17 , НОМЕР_18 ;

- АТ «СБЕРБАНК», МФО 320627: НОМЕР_19 .

Також у заяві про забезпечення позову позивач просив у разі недостатності коштів, що знаходяться (обліковуються) на банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, накласти арешт на належне товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на праві приватної власності рухоме та нерухоме майно у межах суми позову у розмірі 1 934 482,5 (один мільйон дев`ятсот тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят дві грн. 50 коп.) гривень.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що у засобах масової інформації з`явились наступні офіційні повідомлення:

1) про припинення роботи відповідача - шахти ДТЕК «Добропіллявугілля» з 01.04.2020 у зв`язку з системною кризою;

2) призупинення з 20.04.2020 діяльності 10 шахт і допоміжних підприємств об`єднання ДТЕК Павлоградвугілля, збагачувальні фабрики Павлоградська, Добропільська, Курахівська, а також Першотравенський ремонтно-механічний завод і Науково-виробничий центр ДТЕК;

3) прогноз міжнародного рейтингового агентства Fitch Ratings, яке у період з 31.03.2020 по 02.04.2020 знизило довгостроковий рейтинг дефолту емітента компанії DTEK Energy B. V з «В-» до «RD».

Позивач зазначає, що ТОВ «ДТЕК ЕНЕРГО», DTEK Energy B. V., ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» належать до групи компаній Систем Кепітал Менеджмент, до складу якої входять підприємства гірничого, металургійного, енергетичного, машинобудівного, фінансового, медіа та інших секторів економіки (загалом понад 100 підприємств в Україні та світі). Основні активи - підприємства важкої промисловості, зокрема холдинг «Метінвест» і ДТЕК. На своєму сайті бізнес-група також сповістила про системну кризу підприємств гірничої промисловості та зупинення їх діяльності.

На думку позивача, відповідачем було прийнято рішення не виконувати свої зобов`язання за укладеними правочинами, адже неодноразово ним пропонувалось укласти з АТ «ПУМБ» договір факторингу на умовах останнього, про що свідчать листи ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.10.2019, від 03.12.2019 за вих. №887 та № 991 відповідно, надісланими у відповідь на вимогу ТОВ «Добропільське АТП» погасити заборгованість аби уникнути судового врегулювання спору.

Крім того, господарським судом Донецької області з початку квітня 2020 видано накази про примусове виконання судових рішень на загальну суму 761 216,96 грн. у справах № 905/1915/19 та № 905/597/20, відкрито провадження у справах № 905/619/20 та №905/374/20 про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 299 019,96 грн., а також розглядається заява про звернення стягнення на грошові кошти, що розміщені на рахунках ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» в порядку ст. 336 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення 1 402 923 831,69 грн. в межах справи № 905/707/16.

Наведені обставини, на думку заявника, свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання прийнятих договірних зобов`язань після пред`явлення позивачем відповідної вимоги, а з іншого - обґрунтовують адекватність застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на поточні рахунки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» в межах заявленої до стягнення суми заборгованості з метою забезпечення виконання рішення суду у майбутньому у випадку задоволення позовних вимог ТОВ «Добропільське АТП».

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно приписів ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний таких захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, серед іншого, позов забезпечується: накладанням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; встановленням обв`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до абз.2 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Тобто, саме лише посилання в заяві на недобросовісність та потенційну неможливість виплати відповідачем грошових коштів у розмірі суми боргу не свідчить про утруднення та/або неможливість виконання рішення у справі в разі задоволення позову.

Одночасно, суд критично оцінює в якості наданих позивачем доказів ухилення відповідача від сплати боргу, які на його думку полягають у пропозиції укласти договір факторингу з банком АТ «ПУМБ» у зв`язку із складним фінансовим становищем, оскільки дана обставина також не свідчить про можливе утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а свідчить про намагання відповідача зменшити період відстрочення платежів.

Зі змісту заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Добропільське АТП" про забезпечення позову не вбачається, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду. Позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем заходів на відчуження майна. Заява про забезпечення доказів не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Доводи заявника, якими мотивовано забезпечення позову, ґрунтуються лише на його припущеннях, доказів, на підтвердження викладеного у заяві про забезпечення позову, на даний час заявником не надано.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може, також, зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви, покладається на заявника.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 129, 136, 137, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Добропільське АТП" про забезпечення позову б/н від 15.04.2020 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання - 21.04.2020.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.В. Бокова