ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р о з г л я д у

16 квітня 2020 року Справа № 926/295/20

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Байталюка В. Д., при секретарі судового засідання Чиборак У. Г., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕМІКС»

до товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОДНІСТРОВСЬКИЙ БЕТОННО-РОЗЧИННИЙ ЗАВОД»

про стягнення оплачених коштів та штрафних санкцій у сумі 88648,15 грн

Представники сторін не з`явились.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемікс» звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Новодністровський бетонно-розчинний завод», про стягнення оплачених коштів та штрафних санкцій у сумі 88648,15 грн, в тому числі: основний борг в сумі 80000,04 грн та проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 6546,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору купівлі-продажу від 16.07.2019 № 16-07/1615.

Ухвалою суду від 14.02.2020, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 11.03.2020.

У судове засідання, 11.03.2020, представники сторін не з`явилися про причини такої неявки суд не повідомили.

Одночасно після судового засідання від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 542) про участь у судовому засіданні 11.03.2020 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 11.03.2020 відмовлено у задоволенні поданого позивачем клопотання, відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 27.03.2020 та повторно зобов`язано позивача надати суду оригінали договору купівлі-продажу від 16.07.2019 № 16-07/1615 (підписаного уповноваженими представниками сторін) та платіжних доручень від 16.07.2019 № 535 на суму 56000,00 грн та від 18.07.2019 № 552 на суму 24000,04 грн.

У зв`язку з відсутністю в матеріалах справи відомостей про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи ухвалою суду від 27.03.2020 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 16.04.2020 та попереджено позивача, що у випадку неподання витребуваних судом доказів, позов буде залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання 16.04.2020 представники сторін не з`явилися, а надіслані на їхні адреси ухвали суду про відкладення розгляду справи повернулися до суду із відміткою потового оператора про відсутність адресата.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною одинадцятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У Перехідних положеннях Господарського процесуального кодексу України, а саме у пункті 17 та підпункті 17.1 передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Згідно з положеннями частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 Господарського процесуального кодексу України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання позивачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Господарського суду Чернівецької області від 27.03.2020 у справі № 926/295/20 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 30.03.2020.

Також, відповідно до пункту 1 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, зокрема, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Суд враховує наявність у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17 правової позиції про те, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування сторони про час і місце розгляду справи. Проте, така правова позиція не може бути застосована при розгляді цієї справи, оскільки у вказаній справі мали місце інші фактичні обставини, відмінні від обставин у цій справі. У справі № 752/11896/17 були відсутні докази отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судових повісток, тобто відповідач не був повідомлений про існування судового провадження щодо нього, про час та місце розгляду справи.

На відміну від обставин справи № 752/11896/17, у цій справі позивач безумовно був обізнаний про існування судового провадження, тому що ним отримано ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі від 14.02.2020, саме він подавав клопотання про участь у судовому засіданні, призначене на 11.03.2020 у режимі відеоконференції та причиною повернення ухвали суду від 27.03.2020 зазначено відсутність адресата за адресою, вказаною ним у позовній заяві.

Повідомивши суду як засіб зв`язку виключно поштову адресу, вказавши про відсутність офіційної електронної адреси, електронної пошти та номера засобу зв`язку, чим позбавив суд можливості надіслати йому ухвалу про відкладення розгляду справі від 27.03.2020 за допомогою інших засобів зв`язку, позивач мав вживати заходів, щоб дізнатися про стан провадження за його позовною заявою, стан надходження поштових відправлень.

Відповідно, позивач не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним позовної заяви безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатись наданими йому процесуальними правами, проте такими можливостями не скористався, вимог суду не виконав.

В судовому засіданні 16.04.2020, розглянувши наявні матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до частини четвертої статті 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду слід мати на увазі, що застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України можливо лише за наявності таких умов:

- документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або в разі оголошення перерви в судовому засіданні, в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто, за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач без поважних причин не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

У розумінні наведених положень залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, позов залишається без розгляду, коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.11.2018 у справі № 904/10074/17.

Таким чином, залишення позову без розгляду це закінчення розгляду справи без вирішення по суті заявлених позовних вимог про захист порушеного або оспорюваного права.

У тексті позовної заяви позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на укладений сторонами договір купівлі-продажу від 16.07.2019 № 16-07/1615 та платіжні доручення від 16.07.2019 № 535 на суму 56000,00 грн та від 18.07.2019 № 552 на суму 24000,04 грн. Всі докази подані позивачем у засвідчених ним копіях, однак, на копії договору купівлі-продажу від 16.07.2019 № 16-07/1615 з боку відповідача відсутній підпис генерального директора та відбиток печатки товариства. Також, в порушення норм частини п`ятої статті 91 Господарського процесуального кодексу України позивач не зазначив про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів. У зв`язку з цим та у відповідності до частини шостої статті 91 Господарського процесуального кодексу Укарїни судом ухвалами суду від 14.02.2020, 11.03.2020, 27.03.2020 з метою з`ясування правової позиції щодо позову, яка б узгоджувалася з приписами Господарського процесуального кодексу України, зобов`язано позивача надати оригінали договору купівлі-продажу від 16.07.2019 № 16-07/1615 (підписаного уповноваженими представниками сторін) та платіжних доручень від 16.07.2019 № 535 на суму 56000,00 грн та від 18.07.2019 № 552 на суму 24000,04 грн. При цьому, суд зауважує, що інші докази які б підтверджували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи відсутні. Тобто, позивач обгрунтовує свої позовні вимоги тільки трьома письмовими доказами договором купівлі-продажу та двома платіжними дорученнями, копія одного з яких (договір купівлі-продажу) суперечить змісту позовної заяви.

Враховуючи те, що протягом 2 місяців з дня відкриття провадження у справі позивач не надав витребувані судом документи та не повідомив суд причин їх неподання, які б узгоджувалася з приписами Господарського процесуального кодексу України, суд позбавлений можливості надати відповідну правову оцінку позовній заяві позивача вих. № 03/02/20 від 03.02.2020, з огляду на її суперечливий зміст. При цьому, відсутність таких документів перешкоджає вирішенню справи по суті.

Отже, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази.

У відповідності до частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до частини другої статті 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, судом враховуються положення статті 7 Закону України «Про судовий збір», якою врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним та відповідно до якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи те, що позов залишено без розгляду у зв`язку з неподанням позивачем витребуваних судом матеріалів, витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

Також суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 226 Господарського процесуального кодексу Україна, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись статтями 18, 42, пунктом 4 частини першої статті 226, статтями 232-235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕМІКС» до товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОДНІСТРОВСЬКИЙ БЕТОННО-РОЗЧИННИЙ ЗАВОД» про стягнення оплачених коштів та штрафних санкцій у сумі 88648,15 грн залишити без розгляду.

2. Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви залишити за позивачем.

3. Згідно з приписами статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. За приписами пункту 14 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено окремо від рішення суду до Західного апеляційного господарського суду.

5. Згідно з положеннями частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.04.2020.

Суддя В. Байталюк

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/