Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/182/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Вороненко Р.М. - адвокат, ордер №1002533 від 11.02.2020;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свіда" (м.Суми)

до ОСОБА_1 (с.Васьковичі, Коростенський район, Житомирська область)

про стягнення 109907,31грн.

Судове засідання проводилось в режимі відеоконференції з Господарським судом Сумської області.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Свіда" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 109907,31грн, з яких: 107616,41грн основного боргу та 2290,90грн 3% річних, а також судові витрати пов`язані з розглядом справи: 2102,00грн судового збору, 15000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ТОВ "Свіда" заявлено до фізичної особи ОСОБА_1 , які обґрунтовані неналежним виконанням ФОП Пироженком М.В. зобов`язань за договором купівлі-продажу №040618/1-с від 04.06.2018.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24.03.2020.

Ухвалою від 24.03.2020 розгляд справи по суті відкладено на 21.04.2020.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просив стягнути з відповідача на користь позивача 107616,41грн основного боргу, 2290,90грн 3% річних, а також судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідач повноважного представника в судові засідання 24.03.2020 та 21.04.2020 не направив, відзиву на позов не подав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення №065, №320 про вручення поштових відправлень (а.с.65,67), що направлялись на адресу: АДРЕСА_1 яка, відповідно до довідки сільської ради №258 від 23.03.2020 (а.с.58), є адресою реєстрації Пироженка Максима Володимировича.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З огляду на те, що неявка в засідання суду відповідача та неподання ним письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши подані документи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать про те, що 04.06.2018 між Фізичною особою-підприємцем Пироженком Максимом Володимировичем (продавець/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Свіда" (покупець/позивач) укладено договір купівлі-продажу №040618/1-с (далі - договір) (а.с.8).

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п.1.1 договору, продавець зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити пиломатеріали соснові згідно Специфікації - надалі "товар".

Відповідно до пункту 1.2 договору найменування, кількість та ціна товару, що включає вартість пакування, вказуються в накладній.

Пунктами 3.1, 3.2 договору сторони погодили, що оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця згідно рахунку-фактури. У випадку невиконання покупцем п.3.1 продавець припиняє поставку товару до повного розрахунку.

Згідно з пунктом 4.1 договору, поставка товару здійснюється на умовах FСА- склад продавця: Україна, Житомирська область, Коростенський район, м. Коростень за рахунок та силами покупця. Завантаження на транспорт проводиться за рахунок та силами продавця.

Обсяг партії товару, що відвантажується, визначається в Специфікації (пункт 4.3 договору).

Відповідно до пункту 4.5 договору, датою поставки товару та датою прийому товару на склад покупця вважається дата підписання покупцем товарно-транспортної накладної та (або) видаткової накладної.

Згідно пункту 4.6 договору, сторони погодили, що товар повинен супроводжуватися наступними документами: рахунок-фактура; видаткова накладна; товаротранспортна накладна на лісоматеріали.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2018 року. Якщо до цього часу сторони не виконали свої зобов`язання, то термін дії договору продовжується до повного виконання зобов`язань сторонами. Якщо жодна з сторін не виявила бажання розірвати договір, дія його продовжується на наступний календарний рік (пункт 9.1 договору).

До договору купівлі-продажу №040618/1-с від 04.06.2018 між сторонами 04.06.2018 було підписано Специфікацію №1 (додаток №1) (а.с.9).

Пунктами 4 та 5 Специфікації №1, сторони визначили, що орієнтовний обсяг поставки 75 м3, а ціна: 119 дол. США за куб. м. товару за безготівковим курсом купівлі валюти ПАТ "КБ "Приватбанк" (нижнім курсом на день розрахунку), 60 дол. США за куб. м. товару за безготівковим курсом купівлі валюти ПАТ "КБ "Приватбанк" (нижнім курсом на день розрахунку) для розмірів з довжиною 1980 мм.

Пунктом 10 Специфікації №1 сторони погодили умови оплати: 100% при відвантаженні товару зі складу продавця.

Договір та Специфікація №1 підписані представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств.

Позивач посилаючись на неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу №040618/1-с від 04.06.2018 просить стягнути з відповідача 107616,41грн основного боргу, 2290,90грн та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язань по поставці товару.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу №040618/1-с від 04.06.2018 та в період його дії, відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру б/н від 01.10.2018 на суму 107616,40грн (а.с.10).

На підставі вказаного рахунку-фактури позивачем 01.10.2018 здійснено попередню оплату на суму 107616,41грн, що підтверджується платіжним дорученням №506 від 01.10.2018 (а.с.11).

В подальшому позивач направляв на адресу відповідача претензію-вимогу №03-11 від 15.05.2019, в якій вимагав повернути суму попередньої оплати за договором купівлі-продажу №040618/1-с від 04.06.2018 в розмірі 107616,41грн в семиденний термін з дня отримання даної вимоги (а.с.12, докази надіслання та отримання - а.с.13). Однак, відповідач відповіді на зазначену претензію позивача не надав, розрахунки з позивачем не провів.

За ст. 626, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.526 ЦК України, яка кореспондуються зі ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця поставити товар (п.1 ч.1 ст.664 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.693 ЦК України попередньою оплатою визначається встановлений договором обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем.

При цьому, ч.2 ст.693 ЦК України встановлено: якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Тобто, у даному випадку, позивачем було обрано такий варіант правової поведінки боржника, як повернення суми попередньої оплати у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо передачі товару, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України.

Норма ч.2 ст.693 ЦК України й стала правовою підставою для звернення ТОВ "Свіда" з позовом до суду у даній справі.

Слід зазначити, що строк поставки (передачі) товару чітко не визначено сторонами ні в договорі, ні в специфікації до договору, як і чітко не обумовлено здійснення попередньої оплати за товар.

Разом з тим, суд оцінює в сукупності наступні умови договору та фактичні обставини справи:

- в п.10 специфікації №1, що є додатком №1 до договору №040618/1-с від 04.06.2018 вказано умови оплати: 100% при відвантаженні товару зі складу продавця;

- в п.3.1. договору передбачено оплату за товар шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця згідно рахунку-фактури;

- в п.3.2. зазначено, що у випадку невиконання покупцем п.3.1. продавець припиняє подальшу поставку товару, до повного розрахунку;

- при цьому, за п.4.1. договору поставка товару здійснюється на складі продавця, а за п.4.6. договору, рахунок-фактура є одним із документів, які повинні супроводжувати товар - лісоматеріали;

- рахунок-фактура №б/н від 01.10.2018 виставлено ФОП Пироженко М.В. до оплати ТОВ "Свіда" за пиломатеріали соснові в кількості 34,28м.куб. загальною вартістю 107616,40грн (а.с.10);

- платіжне доручення №506 від 01.10.2018 про сплату ТОВ "Свіда" ФОП Пироженку М.В. 107616,41грн має призначення платежу "оплата згідно договору №040618/1-с від 04.06.2018. Без ПДВ" (а.с.11).

Таким чином, перелічені вище умови договору щодо здійснення оплати товару при відвантаженні зі складу продавця і водночас на підставі рахунку-фактури, що супроводжує відвантаження товару (при цьому, поставка товару припиняється у випадку неоплати виставленого рахунку-фактури) дають суду підстави тлумачити умови п.10 специфікації №1 (додатку №1 до договору купівлі-продажу №040618/1-с від 04.06.2018), п.3.1, 3.2., 4.1., 4.6. як такі, що в сукупності передбачають здійснення на підставі виставленого продавцем рахунку-фактури попередньої оплати (тобто, оплати до моменту відвантаження товару) покупцем лісоматеріалів безпосередньо у день відвантаження останніх покупцю зі складу продавця.

Про тлумачення аналогічним чином умов договору самими сторонами опосередковано свідчить і факт видачі рахунку-фактури і проведення його оплати в один день - 01.10.2018, відповідно, того ж дня повинно було здійснитися відвантаження товару зі складу продавця. Проте, поставку товару 01.10.2018 відповідачем здійснено не було, як і не здійснено її станом на зараз. Більше того, припинення підприємницької діяльності відповідачем унеможливлює виконання поставки лісоматеріалів за договором з позивачем.

Відтак, з матеріалів справи вбачається як факт перерахування позивачем відповідачу 107616,40грн попередньої оплати за товар 01.10.2018, так і факт непоставки товару в цей день відповідно до умов договору, а також невиконання відповідачем вимоги (за вих.№03-11 від 15.05.2019) про повернення сплачених коштів та неможливість виконання свого господарського зобов`язання за договором купівлі-продажу №040618/1-с від 04.06.2018 відповідачем у майбутньому внаслідок припинення останнім підприємницької діяльності.

За таких обставин, у даному випадку наявні підстави для застосування приписів ч.2 ст.693 ЦК України та стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 на користь ТОВ "Свіда" 107616,41грн сплаченої суми попередньої оплати за непоставлений на виконання договору товар.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 107616,41грн, яка фактично є поверненням попередньої оплати, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи питання про правомірність та обґрунтованості вимог позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 2290,90грн, господарський суд враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що статтю 625 Цивільного кодексу України включено до розділу 1 книги 5 цього Кодексу "Загальні положення про зобов`язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язань.

Відтак, для застосування статті 625 Цивільного кодексу України суду необхідно правильно визначити характер спірних правовідносин сторін та встановити існування між сторонами саме грошового зобов`язання.

Таким чином, статтею 625 ЦК України передбачено можливість стягнення 3% річних за прострочення саме грошового зобов`язання.

Разом із тим, стягнення з відповідача суми попередньої оплати не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченої попередньої оплати за непоставлений товар. За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 ЦК України (Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.10.2018 по справі №910/1775/18).

Отже, у даному випадку правові підстави для стягнення трьох процентів річних відсутні. У задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 2290,90грн 3% річних суд відмовляє.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 107616,41грн боргу є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні позову в частині стягнення 2290,90грн 3% річних суд відмовляє.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Що стосується витрат на надання правової допомоги у розмірі 15000,00грн, суд зазначає наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст.16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №224 від 30.09.2002, видане Вороненку Р.М. (а.с.6).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

14.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Свіда" (замовник) та адвокатом Вороненко Романом Миколайовичем (виконавець) було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №3 (далі - договір №3 від 14.05.2019)(а.с.33).

Згідно з п.1.1 договору №3 від 14.05.2019, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Виконавець бере на себе зобов`язання надавати наступну правову (правничу) допомогу:

а) вивчає та аналізує матеріали надані замовником щодо виконання зобов`язань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) (надалі іменується боржник) зобов`язання за договором купівлі-продажу №040618/1-с від 04 червня 2018 року;

б) готує за матеріалами наданими замовником документи на відновлення та захист прав замовника в тому числі позовну заяву до суду про стягнення боргу, судових витрат, готує інші документи на захист прав та інтересів замовника;

в) приймає участь та виступає в якості представника замовника при розгляді справи в суді (пункт 2.1 договору №3 від 14.05.2019).

Відповідно до пункту 4.1 договору №3 від 14.05.2019, за роботу, зазначену в пункті договору замовник сплачує виконавцю попередньо, до моменту порушення судом провадження по справі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Договір укладено на строк до закінчення розгляду справи судом першої інстанції, за умови виконання замовником п.4.1 договору (пункт 6.1 договору №3 від 14.05.2019).

До вказаного договору 03.02.2020 між ТОВ "Свіда" (замовник) та адвокатом Вороненко Романом Миколайовичем (виконавець) було укладено додаткову угоду №2, якою змінено обсяг прав виконавця (а.с.34).

Вказаний договір та додаткова угода підписані уповноваженими особами.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, останній надав також до матеріалів справи розрахунки витрат на правничу допомогу наданих послуг адвокатом Вороненком Р.М. Товариству з обмеженою відповідальністю "Свіда" згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №3 від 14.05.2019, акт приймання-передачі виконаних робіт (журнал реєстрації робочого часу), квитанцію серія 02АААР №957688 від 14.05.2019, платіжне доручення №1647 від 10.06.2019, №1876 від 05.08.2019 (а.с.35-38).

Для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В акті приймання-передачі виконаних робіт (журнал реєстрації робочого часу) міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а саме: 14.05.2019 - юридичний аналіз документів, юридична консультація замовнику (4 год.); 15.05.2019 - 16.05.2019 підготовка претензії-вимоги про повернення попередньої оплати. Надіслання претензії-вимоги ОСОБА_2 Максиму Володимировичу (4 год.); 03.02.2020-12.02.2020 підготовка позовної заяви: правове обґрунтування позовних вимог, розрахунок суми позову, підготовка клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, консультація замовнику щодо реквізитів та суми до сплати судового збору, направлення позовної заяви та доданих документів ОСОБА_2 Максиму Володимировичу та до Господарського суду Житомирської області (6 год.); 17.02.2020, 19.02.2020, 21.02.2020, 24.02.2020, 28.02.2020 - моніторинг надходження позовної заяви до Господарського суду Житомирської області, автоматично розподілених судових справ, списку судових справ призначених до розгляду в Господарському суді Житомирської області, моніторинг єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуальних рішень по справі. Інформування Замовника щодо перебігу відкриття провадження та призначення поданої позовної заяви до розгляду (2 год.); 16.03.2020 - підготовка обґрунтування витрат на надання правової (правничої) допомоги, складання акту приймання-передачі виконаних робіт, направлення копії обґрунтування та акту приймання-передачі відповідачу, подача обґрунтування витрат на надання правової (правничої) допомоги та акту приймання-передачі виконаних робіт до Господарського суду Житомирської області (4 год.); 24.03.2020 - підготовка та участь в судовому засіданні 24.03.2020 в режимі відеоконференції в Господарському суді Сумської області (2 год.).

Відповідно до ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Отже, керуючись приписами ст.129 ГПК України, враховуючи, що позивачем підтверджено правовий статус представника - адвоката, надано докази оплати послуг прийнятих згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт (журналу реєстрації робочого часу) за договором про надання правової (правничої) допомоги №3 від 14.05.2019, оцінивши заявлені до стягнення витрати, юридичну кваліфікацію правовідносин у справі, з урахуванням всіх аспектів цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, суд встановив, що сума витрат на професійну правничу допомогу, яка заявлена до стягнення, погоджена сторонами, узгоджена з предметом позову, наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та обсягом таких послуг.

Факт понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00грн підтверджується квитанцією серія 02АААР №957688 від 14.05.2019 на суму 2000,00грн, платіжними дорученнями: №1647 від 10.06.2019 на суму 3000,00грн, №1876 від 05.08.2019 на суму 10000,00грн(а.с.35-38).

Відповідач заперечень стосовно заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу не подав, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявив.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги у даній справі задоволені частково, суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 14687,34грн. Витрати на оплату послуг адвоката в частині стягнення 312,66грн господарським судом покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свіда" (40009, Сумська область, м.Суми, вулиця Пушкіна, буд. 11; ідентифікаційний код 41812305):

- 107616,41грн основного боргу,

- 14687,34грн витрат на оплату послуг адвоката,

- 2058,19грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.04.20

Суддя Кравець С.Г.

Віддрукувати:

1 - до справи,

2,3 - сторонам (рек. з пов.).