ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
21.04.2020 Справа № 905/3136/16
Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Новікової К.Ю., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА», Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 1 237 109,88 грн., -
За участю представників сторін:
від заявника (відповідача) не з`явились;
від позивача не з`явились.
В провадженні судді Господарського суду Донецької області Бойко І.А. перебували матеріали справи №905/3136/16 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» про стягнення заборгованості у розмірі 1 237 109,88 грн.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.05.2017 у справі №905/3136/16 позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» про стягнення заборгованості у розмірі 1 237 109,88 грн., а саме: 1 062 929,21 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 15 077,57 грн., пені у розмірі 159 103,10 грн. задоволені повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» заборгованість у розмірі 1 062 929,21 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 15 077,57 грн., пені у розмірі 159 103,10 грн., судовий збір у розмірі 18 556,65 грн.

На виконання вказаного рішення був виданий наказ Господарського суду Донецької області від 22.05.2017 року.

В подальшому, рішення Господарського суду Донецької області від 10.05.2017 було оскаржено ТОВ «ЛІГОС УА» в апеляційному порядку.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.06.2017 року по справі № 905/3136/16 апеляційну скаргу ТОВ «ЛІГОС УА» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 10.05.2017 у справі № 905/3136/16 залишено без змін.

24.03.2020 на виконання наказу Господарського суду Донецької області від 22.05.2017 по справі № 905/3136/16 державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чермашем Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61625664 від 24.03.2020 року.

08.04.2020 на адресу Господарського суду Донецької області від відповідача надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить суд:

- Визнати наказ Господарського суду Донецької області № 905/3136/16 від 22.05.2017 року, виданий на примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 10.05.2017 року, таким, що не підлягає виконанню.

- Зупинити виконавче провадження № 61625664 від 24.03.2020 року по виконанню наказу № 905/3136/16 від 22.05.2017, виданого Господарським судом Донецької області, до розгляду даної заяви.

Заявник обґрунтовує заяву тим, що наказ від 22.05.2017 по справі №905/3136/16 виданий Господарським судом Донецької області до моменту набрання рішенням законної сили, у зв`язку із оскарженням ТОВ «ЛІГОС УА» рішення по справі від 10.05.2017.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку відрахуванням зі штату суддів Господарського суду Донецької області судді Бойко І.А. справу №905/3136/16 передано на розгляд судді Господарського суду Донецької області Зекунову Е.В.

Ухвалою суду від 09.04.2020 було призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА», Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 1 237 109,88 грн. на 21.04.2020.

21.04.2020 на адресу Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшли заперечення на заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. В своїх запереченнях представник позивача зазначив, що станом на дату видачі наказу 22.05.2017 рішення суду від 10.05.2017 не було оскаржене відповідачем, а отже у суду були відсутні підстави для невидачі відповідного наказу на виконання рішення суду. Крім того, постановою Донецького апеляційного господарського суду рішення першої інстанції залишено без змін, тобто зміст судового рішення, що підлягає примусовому виконанню не змінився і воно набрало законної сили без зміни резолютивної частини. Крім того, позивач зазначив, що незважаючи на обізнаність відповідача щодо рішення суду, останнім дотепер вказане рішення не виконане, а подання заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню має на меті лише подальше невиконання судового рішення та уникнення відповідальності за його невиконання.

Представники позивача та заявника (відповідача) у судове засідання призначене на 21.04.2020 не з`явилися.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

У відповідності до ч.1-3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд, дійшов до висновку про наступне.

Згідно зі ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Положеннями ч.2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а саме: якщо його (наказ) видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Вищезазначені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); тощо.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/54-ц та від 12.10.2018 року по справі №910/9026/13.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що рішення по справі №905/3136/16 було винесено Господарським судом Донецької області 10.05.2017 року.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Донецької області 22.05.2017 року було видано відповідний наказ, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» заборгованість у розмірі 1 062 929,21 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 15 077,57 грн., пені у розмірі 159 103,10 грн., судовий збір у розмірі 18 556,65 грн.

Станом на дату видачі наказу 22.05.2017 на адресу суду по справі №905/3136/16 апеляційних скарг від сторін по справі не надходило.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, апеляційна скарга ТОВ «ЛІГОС УА» надійшла на адресу Господарського суду Донецької області поштовим відправленням 23.05.2017, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду за Вх.№14456/17 від 23.05.2017, тобто після видачі наказу по справі.

В подальшому, матеріали справи № 905/3136/16 разом із апеляційною скаргою ТОВ «ЛІГОС УА» були надіслані на адресу Донецького апеляційного господарського суду 25.05.2017 року.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.06.2017 року по справі № 905/3136/16 апеляційну скаргу ТОВ «ЛІГОС УА» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 10.05.2017 у справі №905/3136/16 залишено без змін.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши матеріали поданої ТОВ «ЛІГОС УА» заяви, судом встановлено, що заявником не надано доказів на підтвердження зазначених у ч.2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України визначено підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме: що виконавчий документ видано судом помилково, або повної чи часткової відсутності у боржника обов`язку перед стягувачем у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Щодо доводів заявника відносно допущення помилки в наказі Господарського суду Донецької області від 22.05.2017 по справі №905/3136/16 в даті набрання рішенням законної сили, суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, однак станом на 21.04.2020 ані стягувач, ані боржник не зверталися до суду із вказаною заявою.

Крім того, одночасно у своїй заяві, ТОВ «ЛІГОС УА» просить суд на час розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню зупинити виконавче провадження № 61625664 від 24.03.2020 року по виконанню наказу № 905/3136/16 від 22.05.2017, виданого Господарським судом Донецької області.

У відповідності до ч. 3 ст. 328 ГПК України, до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

При цьому слід зазначити, що приписами вказаної норми передбачено право, а не обов`язок суду щодо зупинення виконання за виконавчим документом. Також встановлений пересічний строк розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Заявником у своїй заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не наведено обґрунтування необхідності зупинення виконавчого провадження № 61625664 від 24.03.2020 року на час розгляду вказаної заяви, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для зупинення виконання за виконавчим документом.

З огляду на викладене суд вважає вимогу заявника про зупинення виконавчого провадження № 61625664 від 24.03.2020 року на час розгляду зави про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню необґрунтованою, а тому відмовляє у її задоволенні.

Згідно до ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частини 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч.4, 5 ст.328 ГПК України, Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГОС УА», Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 1 237 109,88 грн. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Е.В. Зекунов