ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

17 квітня 2020 року Справа № 923/265/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., за участю секретаря судових засідань Бурдюг Т.М., у відкритому судовому засіданні розглянув скаргу Фізичної особи-підприємця Оралової Олени Володимирівни на дії Корабельного районного відділу ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни (м. Київ),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Оралової Олени Володимирівни (м. Херсон),

про стягнення 25672,47 грн. та повернення майна,

за участю представників:

позивача - не прибув,

відповідача - не прибув,

ДВС - не прибув.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.07.2019 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни задоволено повністю.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Оралової Олени Володимирівни на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни 22715,68 грн. заборгованості з орендної плати за час фактичного користування майном, 2956,79 грн. пені, 3842 грн. судового збору.

Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Оралову Олену Володимирівну передати (повернути) Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни за актом приймання-передачі орендоване майно у кількості 22 одиниці, переданого в тимчасове користування згідно з договором оренди майна від 01.08.2016, а саме: кондиціонер ФUХ 07, інв.номер 7588; шафа ШК-1, інв.номер 70100341; сейф БС-1-01/1кл.з, інв.номер 70100379; 4 (чотири) столи офісні, інв.номери: 70100401, 70100402, 70100403, 70100404; кондиціонер АUХ12 ЕV, інв.номер 70100635; 3 (три) шафи архівні ШК 720-21, інв.номери: 70220034, 70220036, 70220038; шафа архівна, інв.номер 70220037; стіл 1-к.42,22, інв.номер 70100056; тумба приставна 1к.80.22, інв.номер 70100098; шафа 1к.01.14, інв.номер 70100135; шафа 1U.01.23 мод., інв.номер 70100138; шафа 1К.01.07 зі склом, інв.номер 70100301; шафа для одягу, інв.номер 70100409; 4 (чотири) монітори 18,5" LG, інв.номери: 30412-1, 30413-1, 30419-1,30420-1.

На виконання рішення суду, 14.08.2019 року видано відповідні накази.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду 28.11.2019 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Оралової Олени Володимирівни залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2019 року у справі № 923/265/19 без змін.

06.04.2020 року відповідач у справі звернувся до суду із скаргою у якій просить:

визнати неправомірними дії Корабельного районного відділу ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 31.01.2020 ВП № 16104606;

скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 31.01.2020 ВП № 16104606;

зупинити виконавче провадження ВП № 16104606 у зв`язку із оскарженням дій державного виконавця при винесені постанови про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування скарги відповідач (боржник за виконавчим провадженням) посилається на те, що 26.03.2020 відповідачем отримано постанову Корабельного районного відділу ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення виконавчого збору у ВП № 16104606. Як стверджує відповідач органом ДВС не було дотримано вимог п. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» та порушено строки направлення виконавчого документа, а також державним виконавцем направлено на адресу боржника оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору без дотримання обов`язкових умов для стягнення виконавчого збору (фактичного виконання судового рішення та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішення).

Крім того, скаржник вважає, що ним не був пропущений встановлений законом десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою, оскільки оскаржувана постанова ДВС отримана ним 26.03.20, а скарга подана 02.04.20 на підприємство поштового зв`язку.

Учасники справи не скористались своїм правом на участь у розгляді скарги на дії ДВС, на засідання суду не прибули, що не перешкоджає розгляду скарги, відповідно до приписів ч. 2 ст. 342 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ГПК України «Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.»

Відповідачем подано до суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням з 12 березня до 24 квітня 2020 року на усій території України карантину (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 р. № 211, постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 25.03.2020 р. № 239).

Щодо вказаного клопотання відповідача суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з встановленого ч. 1 ст. 342 ГПК України десятиденного строку для розгляду скарги, а також ч. 4 Прикінцевих положень ГПК України, якими зазначений процесуальний строк не продовжено під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Також судом приймаються до уваги положення ч. 2 ст. 342 ГПК України, відповідно до якої неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Корабельним районним відділом ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано до суду відзив на скаргу у якому зазначений орган ДВС проти скарги заперечує, посилаючись на пропущення відповідачем (скаржником, боржником за виконавчим провадженням) десятиденного процесуального строку, встановленого у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та у статті 341 ГПК України.

З`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 339 ГПК України: «Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.»

Відповідно до п.п. «а» ч. 1 ст. 341 ГПК України: «Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права».

Відповідно до ст. 118 ГПК України: «Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.»

До відзиву на скаргу Корабельним районним відділом ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) додано копія заяви представника відповідача про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження з розпискою представника відповідача про ознайомлення з вказаними матеріалами 21.02.2020 р., тобто після ухвалення оскарженої постанови про стягнення виконавчого збору від 31.01.20. Тому, саме зі вказаної дати розпочався перебіг встановленого п.п. «а» ч. 1 ст. 341 ГПК України десятиденного строку для звернення зі скаргою, який сплинув 03.03.20 - до запровадження з 12 березня 2020 р. на усій території України карантину (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 р. № 211, постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 25.03.2020 р. № 239).

Відповідно до правових позицій, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18:

«Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено частинами першою, п`ятою статті 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Згідно із цими нормами рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом «а» частини першої (у редакції, чинній з 15.12.2017) визначено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

У Рішенні Конституційного Суду України від 07.07.1998 № 11-рп/98 у справі щодо офіційного тлумачення частин другої, третьої статті 84 та частин другої, четвертої статті 94 Конституції України (справа щодо порядку голосування та повторного розгляду законів Верховною Радою України) зазначено, що: «Термін «дні», якщо він вживається у зазначених правових актах без застережень, означає лише календарні дні».

З огляду на встановлений статтею 115 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017) порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ГПК України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

Отже, існують два законодавчі акти однакової юридичної сили, які встановлюють неоднаковий строк для оскарження дій державного виконавця щодо виконання судового рішення.

Разом з тим стаття 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» є загальною нормою щодо до статей 339-341 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017), адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів державної виконавчої служби.

Хоча частина п`ята статті 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІII «Про виконавче провадження» і створює більш сприятливі умови для скаржника, але з огляду на передбачену частиною другою статті 341 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017) можливість поновлення судом пропущеного строку для подання такої скарги, скаржника позбавлено права на захист його інтересів, оскільки відмовлено у задоволенні його скарги саме з підстав пропуску ним десятиденного строку для її подання.

Господарські суди попередніх інстанцій, відмовивши у задоволенні скарги на рішення і дії державного виконавця, допустили порушення норм процесуального права, оскільки за приписами частини другої статті 118 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017) скарги, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, що не позбавляє скаржника в майбутньому права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

Отже, ВП ВС дійшла висновку про те, що під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України (який набрав чинності з 15.12.2017), вміщених у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема, щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу.»

За вказаних обставин, у зв`язку з поданням скарги після закінчення процесуального строку встановленого п.п. «а» ч. 1 ст. 341 та без клопотання про його поновлення, на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України скарга Фізичної особи-підприємця Оралової Олени Володимирівни на дії Корабельного районного відділу ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 118, 234, 235, 339 - 345 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без розгляду скаргу Фізичної особи-підприємця Оралової Олени Володимирівни на дії Корабельного районного відділу ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

2. Відповідно до приписів ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (підписання) та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення, або підписання повного тексту ухвали (якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи), відповідно до приписів ст. 255 - 257 та п. 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата підписання (складання) повного тексту ухвали: 17.04.2020 р.

Суддя Ю.В. Гридасов