ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020м. ДніпроСправа № 904/745/20

Суддя Ярошенко В.І. , розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕНЬ КТД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 158 423, 31 грн

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ПРОЦЕДУРА

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕНЬ КТД" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 158 423, 31 грн, з яких: 146 423, 53 грн основна заборгованість за спожиту активну енергію, 4 898, 10 грн 3% річних, 7 028, 12 грн інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 12.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Разом з тим, ухвалою від 12.02.2020 судом для подання відповідачем відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання (вручення) ухвали про відкриття провадження у справі.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального суду України, передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», місцезнаходження юридичної особи фіксується в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР).

Згідно з частиною 6 статті 242 Господарського процесуального суду України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.02.2020 була надіслана відповідачу на його юридичну адресу вказану в ЄДР, а саме: 49000, м. Дніпро, вул. Глинки, 2 з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 12.02.2020 повернувся з поштовою відміткою «за закінченням строку зберігання» (арк. с. 238-240).

За таких обставин суд має достатньо підстав вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь його представника у судовому засіданні та на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 43173 від 28.10.2015 в частині здійснення оплати за фактично спожиту електричну енергію через он-лайн сервіс за листопад-грудень 2018 року.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

28.10.2015 між Публічним акціонерним товариством «КИЇВЕНЕРГО» (правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», далі - позивач, постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕНЬ КТД» (далі - відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 43173 (особовий рахунок 43173013) (далі - договір).

Відповідно до пункту 1 договору, позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача за об`єктами відповідача гідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно пункту 9.4 договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2015. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно пункту 1 Додатку 2 до договору, розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 23 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Пункт 2 Додатку 2 до договору передбачає обов`язок відповідача здійснювати повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Відповідно до пункту 2.2 Додатку 2 до договору, відповідач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії на підставі виставлених позивачем рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Пунктом 5 Додатку 2 до договору передбачено, що за даними акта про використану електричну енергію та з урахуванням розрахунку величини втрат, визначається обсяг фактично спожитої електричної енергії та перетікання реактивної електроенергії. Цей обсяг сторони фіксують в «Акті про приймання-передавання товарної продукції», «Акті надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії», два примірники яких постачальник надає споживачу. Останній має повернути погодженими по одному примірнику зазначених документів в наступному розрахунковому періоді.

Як зазначає позивач, за період з листопада 2015 по грудень 2018 року відповідач, керуючись додатком 13 до Договору, передавав акти використаної електричної енергії, отримував рахунки та здійснював оплати через Сервіс.

19.11.2018 представник відповідача вийшов на об`єкт споживання електричної енергії для зняття контрольних показників розрахункового засобу обліку. Відповідно до акту використаної електричної енергії від 23.10.2018 показання розрахункового засобу обліку № 1109975 становили - 41401,0 кВт (арк. с. 84), однак, на момент зняття контрольних показників 19.11.2018 показники лічильника № 1109975 становили - 101857,0 кВт (арк. с. 39).

У зв`язку із значним зростанням споживання за місяць електричної енергії 19.11.2018, представником позивача у присутності представника відповідача складено Акт-повідомлення № 3176 про направлення на експертизу лічильника електроенергії, у зв`язку з виникненням сумнівів щодо правильності роботи лічильного механізму. Лічильник відповідача знято з показами 101857,0 кВт та встановлено інший.

Відповідно до акту № 3176/1 технічної перевірки та/або опломбування засобів обліку електричної енергії до 1000 В від 19.11.2018, встановлено, що засіб обліку № 1109975 придатний до експлуатації в якості розрахункового (для комерційних розрахунків) (арк. с. 40-41).

27.11.2018 комісією ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» складено акт № 1026 проведення експертизи лічильників електроенергії за участі представника відповідача, відповідно до якого лічильник № 1109975 типу НІК 2301 АП1МВ визнано придатним (арк. с. 42-44).

Оскільки лічильник визнано придатним для користування, підстави для направлення на експертизу відсутні.

Відповідно до актів про використану електричну енергію, з урахуванням контрольного зняття показань лічильника № 1109975, відповідачу виставлено рахунки за фактично спожиту електричну енергію через он-лайн Сервіс за листопад-грудень 2018 року на суму 146423, 31 грн (арк. с. 47-49), а саме рахунок на оплату вартості спожитої електричної енергії у листопаді 2018 року на суму 146398, 71 грн, який виставлено відповідачеві - 28.11.2018 та рахунок на оплату вартості спожитої електричної енергії у грудні 2018 на суму 24, 98 грн, який виставлено 26.12.2018.

Відповідач, у строк встановлений пунктом 2.2 Додатку 2 до договору «Порядок розрахунків», вартість спожитої електроенергії не сплатив, у зв`язку із чим позивач надіслав на його адресу вимогу про сплату заборгованості за електричну енергію у розмірі 146423, 31 грн (арк. с. 20-23).

Відповідач вимогу відповідач залишив без задоволення, вказану суму заборгованості не платив, що й стало причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки електричної енергії.

Щодо суми заборгованості

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, строк оплати поставленої позивачем відповідачу електричної енергії за період листопад-грудень 2018 на суму 146423, 31 грн є таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів оплати відповідачем вартості поставленої електричної енергії у розмірі 146423, 31 грн суду не надано, а тому, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 146423, 31 грн підлягає задоволенню.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4898, 10 грн за період з 05.12.2018 по 15.01.2020 та інфляційних втрат у розмірі 7028, 12 грн за листопад 2018 - жовтень 2019.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки 3% річних та інфляційних втрат є вірними.

А тому, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 4898, 10 грн та інфляційних втрат у сумі 7028, 12 грн підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі 2375, 24 грн.

30.03.2020 прийнято Закон України № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)", який набрав чинності 02.04.2020. Вказаним Законом у Господарському процесуальному кодексі України розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поршень КТД» (49000, м. Дніпро, вул. Глинки, 2, ідентифікаційний код 33491982) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20, ідентифікаційний код 41946011) 146423, 31 грн боргу за спожиту активну енергію, інфляційні втрати у розмірі 7028, 12 грн, 3% річних у розмірі 4898, 10 грн та 2375, 24 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) і може бути оскаржено протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України та Закону України № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)".

Суддя В.І. Ярошенко