СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2020 р. Справа № 905/2149/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, Донецька область, м.Маріуполь, (вх. №610 Д/2) на ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19 постановлену за результатами розгляду заяви Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь про винесення додаткового рішення (№09-2/80 від 27.01.2020р.) (суддя Кротінова О.В., постановлену в м.Харків, час постановлення ухвали не зазначено, дата складення повного тексту 30.01.2020р.)

за позовом: Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, Донецька область, м.Маріуполь,

до відповідача: Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, Донецька область, м.Лиман,

про стягнення 23681,76грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №09-2/80 від 18.11.2019р. до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця про стягнення збитків у розмірі 23681,76грн., що виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні на підставі положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, ЗУ Про залізничний транспорт.

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.01.2020р. у справі №905/2149/19 задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця про стягнення збитків у розмірі 23681,76грн., що виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні на підставі положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, ЗУ Про залізничний транспорт; стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь 23681,76грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1921,00грн.

27.01.2020р. позивачем подано до господарського суду Донецької області заяву №09-2/80 від 27.01.2020р., у якій просив суд ухвалити додаткове рішення у справі №905/2149/19, яким стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області, на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, витрати на правничу допомогу у сумі 2645,21грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі 905/2149/19 відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь №09-2/80 від 27.01.2020р. про ухвалення додаткового рішення у справі №905/2149/19.

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19 та направити справу №905/2149/19 для продовження розгляду заяви від 27.01.2020р. №09-2/80 до господарського суду Донецької області. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена судом в порушення норм процесуального права, не відповідає вимогам статті 129 Конституції України, та підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що оскільки справа слухалася в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, до оприлюднення рішення 27.01.2020р. в Єдиному державному реєстрі судових рішень позивач не знав та не міг знати про результати її розгляду. У зв`язку з цим посилаючись на пункт 3.1. додаткової угоди №48 від 08.11.2019р. до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 щодо строків оплати юридичних послуг та постанову Верховного Суду від 03.10.2019 по справі №922/445/19, просив суд ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Апелянт вважає, що документи в підтвердження витрат з правової допомоги ПрАТ "МК "Азовсталь" були подані в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у межах справи №905/2149/19. Враховуючи, що позивач не був присутній у судовому засіданні та під час розгляду справи, але своєчасно надав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а проведення судових дебатів не передбачено у спрощеному провадженні, тому у ПрАТ "МК "Азовсталь" не було обов`язку надавати документи в підтвердження правової допомоги до прийняття рішення по справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2020р. залишено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

13.02.2020р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: докази на підтвердження сплати судового збору (вх.№2479).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2020р. поновлено Приватному акціонерному товариству Металургійний комбінат Азовсталь строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь на ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19; встановлено відповідачу строк до 31.03.2020р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання.

Судова колегія зазначає, що вказана апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи, зважаючи на приписи частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2019р. Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №09-2/80 від 18.11.2019р. до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця про стягнення збитків у розмірі 23681,76грн., що виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні на підставі положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, Закону України Про залізничний транспорт (т.1 а.с.3-59).

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.01.2020р. у справі №905/2149/19 задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця про стягнення збитків у розмірі 23681,76грн., що виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні на підставі положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, ЗУ Про залізничний транспорт; стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь 23681,76грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1921,00грн. (т.1 а.с.107-111).

27.01.2020р. позивачем подано до господарського суду Донецької області заяву №09-2/80 від 27.01.2020р., у якій просив суд ухвалити додаткове рішення у справі №905/2149/19, яким стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області, на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, витрати на правничу допомогу у сумі 2645,21грн. (т.1 а.с.116-129).

Разом з вказаною заявою позивачем по справі надані наступні докази:

- копія договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018 про надання юридичних послуг (правової допомоги);

- копія додаткової угоди №48 від 08.11.2019 до Договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018 про надання юридичних послуг (правової допомоги);

- копія акту №1 приймання-передачі наданих послуг за Додатковою угодою №48 від 08.11.2019 до Договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018 про надання юридичних послуг (правової допомоги);

- копія розрахунок розміру винагороди приймання-передачі наданих послуг за Договором №180329/АЗСТ від 29.03.2018 про надання юридичних послуг (правової допомоги);

- копія рахунку №9 від 20.01.2020 на оплату за надані послуги з правової допомоги (юридичні послуги).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19 відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь №09-2/80 від 27.01.2020р. про ухвалення додаткового рішення у справі №905/2149/19 (т.1 а.с.131).

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що розподіл судових витрат між сторонами вже було вирішено господарським судом Донецької області у рішенні від 22.01.2020р.; позивачем не було ані подано докази до закінчення судового розгляду про понесені витрати на правову допомогу, ані подано заяву до закінчення судового розгляду про те, що такі докази будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення, а отже підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що за приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Згідно зі статтею 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві ПрАТ "МК "Азовсталь" позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ПрАТ "МК "Азовсталь" понесло і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи: 1921,00грн. судовий збір, та 3344,16грн. витрати на професійну правничу допомогу (в розрахунку 15% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" 301,05грн. за годину роботи адвоката):

-усна консультація клієнта, узгодження правової позиції 301,05грн.;

-збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) 301,05грн.;

-перевірка та підготовка документів 602,10грн.;

-підготовка та подання позовної заяви 301,05грн.;

-складання та подання заперечень, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, письмових пояснень 602,10грн;

-участь у судових засіданнях суду першої інстанції 1000,00грн.;

-гонорар за складність справи 236,81грн.

Позивачем в позовній заяві було заявлено вимогу в тому числі про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3344,16грн.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (відповідно до висновку викладеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19).

Верховний Суд дотримується позиції, що необхідною умовою для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують здійснення таких витрат учасником справи (постанови КГС ВС від 31.01.2019р. у справі №19/64/2012/5003, від 05.02.2019р. у справі №906/194/18).

Отже, на підтвердження здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, докази здійснення таких витрат, як уже сплачених стороною, так і тих, що тільки мають бути сплачені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Разом з цим, в порушення вимог абзацу 1 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, до ухвалення судового рішення у справі позивачем на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, не було надано жодного доказу на підтвердження таких витрат, не було надано договору про надання правової допомоги, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, не надано жодного фінансового документа.

Згідно з абзацом 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України докази на підтвердження розміру судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 28.11.2019р. про відкриття провадження у справі №905/2149/19, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 24.12.2019р. (т.1 а.с.1).

Копія вказаної ухвали була отримана позивачем 02.12.2019р., що підтверджується повернутими на адресу місцевого господарського суду рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.1 а.с.80-81).

Крім того, місцевий господарський суд ухвалою від 24.12.2019р. повідомляв позивача про розгляд справи в судовому засіданні призначеному на 22.01.2020р. (т.1 а.с.100,95).

Копії вказаної ухвали також була отримана позивачем 31.12.2019р., що підтверджується повернутими на адресу місцевого господарського суду рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.1 а.с.103-104).

Отже, позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та строки розгляду справи та відповідно проявивши розумну обізнаність і користуючись послугами адвоката мав пересвідчитись щодо передбаченого Господарським процесуальним кодексом України порядку подання доказів і звернення до суду із заявами і клопотаннями, у тому числі і щодо витрат адвоката при розгляді судом справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Отже, з аналізу положень частини 8 статті 129, частини 1 статті 221, частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що оскільки в спрощеному позовному провадженні судові дебати не проводяться, тому процесуальну дію - подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат позивач мав право вчинити або до закінчення розгляду справи по суті, або протягом 5ти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів (в даному випадку - до закінчення судового розгляду) у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що до закінчення розгляду справи по суті, тобто до ухвалення рішення у справі №905/2149/19 від 22.01.2020р., позивачем до господарського суду першої інстанції не було заявлено про те, що докази щодо розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані після ухвалення судового рішення.

Судовою колегією також встановлено, що у рішенні господарського суду Донецької області від 22.01.2020р. у справі №905/2149/19 господарським судом першої інстанції розглянуто вимогу про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3344,16грн. та зазначено, що позивачем не надано будь-яких доказів у підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, відповідної заяви у порядку абзацу 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України не подано, а тому відсутні підстави для стягнення судових витрат в сумі 3344,16грн.

Колегія суддів повторно наголошує, що згідно пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення є способом виправлення такого недоліку судового рішення, як його неповнота, яка робить неможливим виконання рішення та захист прав людини. В той же час, додаткове рішення виноситься у разі, якщо питання не вирішено в рішенні взагалі.

Проте, враховуючи те, що судом у мотивувальній частині рішення було вирішено питання стосовно судових витрат, на відповідача було покладено судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви, а позивачу відмовлено в стягненні витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що господарським судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено Приватному акціонерному товариству Металургійний комбінат Азовсталь в задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення.

При цьому, слід зазначити, що рішення господарського суду першої інстанції набрало законної сили і наразі не оскаржується та відповідно апеляційний суд позбавлений можливості надавати оцінку підставам не подання позивачем будь-яких доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи, а також причин неподання відповідної заяви в порядку абзацу 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 03.10.2019р. по справі №922/445/19, колегія суддів зазначає наступне.

У постанові по справі №922/445/19 Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на зміст пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

У даному випадку позивач подав докази на підтвердження розміру понесених судових витрат вже після винесення рішення у справі, при цьому позивачем не заявлялося про неможливість подання відповідних доказів до ухвалення у справі рішення по суті, а судом за результатами розгляду справи вже був здійснений розподіл судових витрат.

Отже, зазначені висновки Верховного Суду у справі №922/445/19 не підлягають застосуванню з огляду на відмінність у нормативно-правовому регулюванні та відмінність обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що господарським судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" задоволенню не підлягає, а ухвала господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19 підлягає залишенню без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2020р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна