ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2020 справа № 914/84/20

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Демчук А.П., розглянувши матеріали

за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства Будформат, м. Городок, Львівська область,

предмет спору: стягнення 136 000,00 грн.,

підстава позову: невиконання рішення адміністративної колегії від 31.05.2018 року № 63/9-р/к,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕС

11.01.2020 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Приватного підприємства Будформат про стягнення 136 000,00 грн.

Ухвалою суду від 15.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі отримана позивачем 20.01.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Конверт, адресований відповідачу, повернувся до суду з відміткою «відсутній». Підготовче засідання неодноразово відкладалося, зокрема, з метою належного повідомлення відповідача про дату та час наступного судового засідання. Зокрема, супровідним листом від 26.02.2020 року направлено відповідачу на юридичну адресу ухвали суду від 15.01.2020 року, від 05.02.020 року, від 26.02.2020 року.

У судовому засіданні 11.03.2020 року за участю представника позивача (відповідач не з`явився, конверт, адресований відповідачу на юридичну адресу - 81500, Львівська обл., Городоцький район, місто Городок, вул. Івасюка, будинок 15, повернувся до суду з відміткою «відсутній за адресою».) закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 01.4.2020 року.

У судове засідання 01.04.2020 року сторони явку представників не забезпечили, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, від відповідача повернувся конверт з ухвалою суду від 11.03.2020 року.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд зазначає, що адреса на яку супровідним листом від 26.02.2020 року направлено ухвали суду від 15.01.2020 року, від 05.02.2020 року, від 26.02.2020 року, а також на яку направлено ухвалу суду від 11.03.2020 року, відповідає місцезнаходженню відповідача згідно з відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклик і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 4 ст. 89 ЦК України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Інших адрес відповідача, крім юридичної, суду не повідомлено.

Днем вручення судового рішення, згідно п.п. 4,5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд даної справи та таким, що не забезпечив явку представника в судове засідання з незалежних від суду причин.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи наведене, беручи до уваги належне повідомлення сторін про дату та час судових, зважаючи на відсутність повідомлень відповідача про причини повторної неявки представника і клопотання позивача про розгляд справи без його участі, суд не вважає неявку представників у дане судове засідання перешкодою для вирішення справи по суті в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 01.04.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Спір між сторонами виник внаслідок невиконання відповідачем рішення Антимонопольного комітету. Так, позивач стверджує, що згідно з рішенням адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 31.05.2017 № 63/9-р/к визнано, що суб`єкт вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене 1 І статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» і на суб`єкта накладено штраф у розмірі 68 000 грн. Відповідач у встановлені законом строки не сплатив штраф та оскаржив рішення Антимонопольного комітету в судовому порядку. Згідно з судовими рішеннями рішення Антимонопольного комітету залишено без змін. Відтак, за невиконання відповідного рішення позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 68 000 грн. і пеню у розмірі 68 000 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування обставин, наведених у позовної заяві, не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

31.05.2018 року Адміністративна колегія Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі по тексту рішення позивач) постановила рішення № 63/9-р/к у справі № 2-01-53/2017 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу стосовно Приватного підприємства Будформат (надалі по тексту рішення відповідач) та ТОВ «БК Комплекс-Про», на підставі ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на Приватне підприємство Будформат накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн. Зокрема, Адміністративною колегією визнано дії ПП Будформат та ТОВ «БК Комплекс-Про» щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю «Капітальний ремонт парку пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Залізна Вода», порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів.

У відповідному рішенні роз`яснено, що штраф потрібно сплатити у двомісячний строк з дня отримання рішення про накладення штрафу, а у разі незгоди з даним рішенням суб`єкт господарювання має право оскаржити таке рішення до Господарського суду у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення.

01.06.2018 року відповідачу надіслано повідомлення вих. № 63-02/905 від 01.06.2018 року з копією рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яке згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення отримане адресатом 08.06.2018 року.

Приватне підприємство Будформат, не погоджуючись із рішенням Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, звернулося до Господарського суду Львівської області із позовом про визнання недійсним відповідного рішення від 31.05.2018 року. Як вбачається з рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2019 року у справі № 914/1444/18, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Відповідне рішення суду залишене без змін Західним апеляційним господарським судом згідно з постановою від 26.06.2019 року. Вказані судові рішення долучені до позовної заяви.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень також вбачається, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду 26.09.2019 року залишив без змін рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 у справі № 914/1444/18.

Проте, докази сплати відповідачем штрафу на виконання рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.05.2018 року у матеріалах справи відсутні.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовувались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Закону України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про Антимонопольний комітет України».

Відповідно до ст. 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Як встановлено вище, 31.05.2018 року Адміністративна колегія Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України постановила рішення № 63/9-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Приватним підприємством Будформат та про накладення штрафу стосовно відповідача у розмірі 68 000,00 грн. Відповідне рішення надіслано відповідачу 01.06.2018 року та отримане останнім 08.06.2018 року.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»). Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 257 ЦК України).

Відповідно, до 09.08.2018 року відповідач повинен був виконати рішення, сплатити штраф у розмірі 68 000,00 грн. та упродовж п`яти днів з дня оплати подати докази сплати позивачу. Однак, відповідних дій відповідачем не вчинено, доказів сплати штрафу позивачу не подано. Відсутні такі докази і на час розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не виконано у встановлений законом строк рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.05.2018 року. Водночас, матеріалами справи підтверджено, що 06.08.2018 року Господарським судом Львівської області відкрито провадження за позовною заявою Приватного підприємства Будформат про визнання недійсним рішення від 31.05.2018 року № 63-02/905, тобто відповідач оскаржив рішення позивача в судовому порядку.

Так, ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Вказаною нормою також передбачено, що прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Ч. 4 вказаної статті передбачено, що порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Відтак, оскарження рішення органу Антимонопольного комітету в судовому порядку не зупиняло його виконання. Враховуючи відсутність доказів сплати штрафу у розмірі 68 000,00 грн. у встановлений законом строк, відповідач вважається таким, що прострочив строк оплати, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення такого штрафу в судовому порядку є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення пені в розмірі 68 000,00 грн., суд зазначає таке.

Позивач за прострочення виконання зобов`язання по сплаті штрафу нарахував відповідачу пеню за періоди прострочення зобов`язання, а саме за періоди 22.02-27.03.2019 року, 27.06-29.07.2019 року на загальну суму 68 000,00 грн., враховуючи обмеження, встановлені ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Так, згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Як встановлено вище, розгляд справи № 914/1444/18 Господарським судом Львівської області здійснювався у період 06.08.2018 року 21.02.2019 року, а Західним апеляційним господарським судом 28.03.2019 року 26.06.2019 року. Відтак, позивачем правомірно визначено періоди нарахування пені за прострочення сплати штрафу: 22.02-27.03.2019 року та 27.06-29.07.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається (ч. 1 ст. 231 ГК України).

Як встановлено вище, нарахування пені у розмірі півтора відсотка від суми штрафу визначено ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Відтак, позивачем правильно пораховано пеню із застосуванням вказаної ставки. Здійснивши перерахунок пені за визначені періоди та із застосуванням визначеної ставки, суд зазначає, що розмір пені становить 68 340,00 грн., проте, стягненню з відповідача підлягає пеня у обмеженою законом розміру не більше розміру штрафу, тобто в розмірі 68 000,00 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Статтею 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог, неспростованість їх відповідачем, а відтак, про їх задоволення у повному обсязі.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, ч.9 ст.165, ст.ст. 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Будформат (81500, Львівська обл., Городоцький район, місто Городок, вул. Івасюка, будинок 15, код ЄДР 35898238) на користь Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (79000, Львівська обл., місто Львів, вул. Коперника, будинок 4, код ЄДР 20812013) 68 000,00 грн. штрафу, 68 000,00 грн. пені та 2 040,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13.04.2020 року.

Суддя Матвіїв Р.І.