УХВАЛА

16 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/7662/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий (доповідач), Кушнір І. В., Могил С. К.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Військової прокуратури Центрального регіону України

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 (суддя Літвінова М. Є.)

і постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 (головуючий суддя Коробенко Г. П., судді Кравчук Г. А., Козир Т. П.)

у справі № 910/7662/17

за позовом першого заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі: 1) Кабінету Міністрів України, 2) Міністерства оборони України і 3) Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України

до 1) Київської міської ради і 2) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - 1) Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) і 2) Державне підприємство «Управління капітального будівництва та інвестицій»

про визнання недійсною реєстрації права комунальної власності, визнання права власності та права користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

03.03.2020 скаржник надіслав безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 910/7662/17.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 04.03.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ О. В.- головуючий (доповідач), Кушнір І. В., Могил С. К.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2020 касаційну скаргу залишено без руху. Надано скаржникові строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме - вказано на необхідність приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог вказаної ухвали скаржник 27.03.2020 надіслав до суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги з дотриманням вимог зазначених в ухвалі Верховного Суду від 18.03.2020.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги (з урахуванням заяви про усунення недоліків) на відповідність вимогам статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020), колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга їм відповідає, у зв`язку з чим з огляду на положення частини першої статті 294 Господарського процесуального кодексу України, наявні підстави для відкриття касаційного провадження у даній справі.

За приписами частин першої, четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги. В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

За правилами пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був урахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У своїй касаційній скарзі (з урахуванням заяви про усунення недоліків) скаржник посилається на наявність підстав, визначених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення такого висновку.

Скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції при вирішенні спору застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права (зокрема, статті 116 Конституції України, статей 15, 16, 392 Цивільного кодексу України, статей 13, 20 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», статей 9, 14 Закону України «Про Збройні Сили України», Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, а також незастосування статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також не застосовано») у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 926/1017/14, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 № 916/3727/15, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 22.03.2018 у справі № 5017/2972/2012, від 02.05.2018 у справі № 914/904/17, від 24.04.2019 у справі № 5017/3706/012, від 22.01.2020 у справі № 916/2851/17.

Отже, приймаючи до уваги обґрунтування скаржником підстави касаційного оскарження, яка передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження на цій підставі.

Відповідно до частини третьої статті 294 Господарського процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною третьою статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду.

З огляду на те, що скаржник усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день її подання і такою, що відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

У тексті касаційної скарги скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020.

Частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Колегія суддів встановила, що оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/7662/17 прийнята 04.02.2020, повний текст складено 10.02.2020, а отримано скаржником 14.02.2020, скаржник надіслав касаційну скаргу 03.03.2020, тобто у двадцятиденний строк з дня вручення йому такого судового рішення у відповідності до вимог частини другої статті 288 Господарсько процесуального кодексу України, що підтверджено належними доказами, які скаржник долучив до матеріалів касаційної скарги, а тому, колегія суддів вважає за необхідне поновити пропущений процесуальний строк.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 119, 174, 234, 287-291, 294, 295 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про внесення

змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання Військової прокуратури Центрального регіону України про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Поновити Військовій прокуратурі Центрального регіону України процесуальний строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 і постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 910/7662/17.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Військової прокуратури Центрального регіону України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 910/7662/17.

4. Призначити касаційну скаргу до розгляду на 26 травня 2020 року о 12:00 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 332.

5. Надати учасникам строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 08.05.2020. Звернути увагу на те, що відповідно до частини четвертою статті 295 Господарського процесуального кодексу України до відзиву додаються докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання не є обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді І. В. Кушнір

С. К. Могил