УХВАЛА

09 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 907/223/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Малашенкової Т.М., Селіваненка В.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Варцаби Івана Івановича

на рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2019 та

постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Стрільчук Транс"

до фізичної особи-підприємця Варцаби Івана Івановича

про стягнення збитків у сумі 478 866 грн.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) фізична особа-підприємець Варцаба Іван Іванович (далі - ФОП Варцаба І.І., скаржник) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 (дата складення повного тексту постанови - 27.02.2020) зі справи № 907/223/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Крім того, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2019 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 у справі № 907/223/19.

Дослідивши матеріали касаційної скарги у справі № 907/223/19, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено й у частині першій статті 17 ГПК України, за яким учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Позов у зазначеній справі подано 19.04.2019.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 1 921 грн.

З пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України вбачається, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову в даній справі є стягнення збитків у порядку регресу у сумі 478 866 грн. Отже, ціна позову у справі № 907/223/19 не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ФОП Варцаба І.І., не погоджуючись з оскаржуваним рішенням місцевого суду, залишеним без змін постановою апеляційної інстанції, обґрунтовуючи звернення з касаційною скаргою, стверджує, що оспорювані судові акти прийняті з невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Також скаржник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з аналогічних спорів; має виняткове значення для учасника справи. На підтвердження вказаних доводів скаржник посилається на декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік, за змістом якої у 2018 році (рік виникнення регресних зобов`язань) ним одержано 2 699 352 грн., а спірна сума збитків за позовом у даній справі передбачає стягнення з відповідача 17% його річного доходу (478 866 грн.).

Проаналізувавши зміст касаційної скарги, Верховний Суд вирішив, що наведені ФОП Варцабою І.І. доводи касаційної скарги зводяться до власного викладення обставин стороною в справі та до переоцінки доказів, які вже були враховані судом апеляційної інстанції. А саме лише посилання в касаційній скарзі на фундаментальність значення спору для формування єдиної правозастосовчої практики та його винятковість для скаржника не дає підстав для відкриття провадження у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури в такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП Варцаби І.І. на рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 зі справи № 907/223/19, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зважаючи, що встановлено відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2019 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 зі справи № 907/223/19 Верховним Судом не розглядається.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Варцаби Івана Івановича на рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 зі справи № 907/223/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова

Суддя В. Селіваненко