РІШЕННЯ

м. Київ

15.04.2020Справа № 910/1688/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/1688/20

за позовом фізичної особи-підприємця Гнатів Романа Володимировича ( АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін НОМЕР_1 ; паспорт серія НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, корп.2, каб. 33; ідентифікаційний код 32650231)

про стягнення 198 717,11 грн.,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.02.2020 фізична особа-підприємець Гнатів Роман Володимирович (далі - Підприємець) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (далі - товариство) про стягнення 198 717,11грн., з яких: 170 059,06 грн. основного боргу, 24 308,36 грн. пені, 2 043,75 грн. інфляційних втрат, 2 305,94 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив строк виконання грошового зобов`язання згідно з договором поставки від 22.12.2018 № 221218-03/1Т (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/1688/20; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

24.02.2020 позивач подав суду заяву з оригіналами документів, доданих до позовної заяви, на виконання вимог ухвали суду.

Листом від 26.02.2020 суд, оглянувши оригінали та встановивши їх відповідність копіям документів доданих до позовної заяви, повернув їх позивачу.

10.03.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечував щодо суті позовних вимог лише заявив про необґрунтованість заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

13.03.2020 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач 02.04.20 подав заперечення на відзив в яких спростовував доводи щодо недоведеності судових витрат..

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.12.2018 Підприємцем (постачальник) та Товариством (покупець) укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах Договору (пункт 1.1 Договору);

- поставка товару здійснюється на підставах накладної (их) згідно із замовленнями покупця, яка (і) є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.2 Договору);

- загальна вартість Договору становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії Договору (пункт 1.3 Договору);

- постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у специфікації затвердженій сторонами (пункт 5.1 Договору);

- оплата за поставлений товар ТМ «Білоцерківський МК», сум у розмірах понад ліміт встановлений пунктом 5.5 Договору (ліміт сторонами не встановлено), здійснюється покупцем в українській валюті - гривні, в безготівковому порядку шляхом перерахунку коштів на банківський рахунок постачальника кожні 28 календарних днів з дати поставки даного товару (пункт 5.4 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання (пункт 9.1 Договору).

Сторонами були внесені зміни у Договір, а саме:

- договором про внесення змін № 1 до Договору доповнено пункт 5.4 Договору таким: здійснення оплати за поставлений товар ТМ «Ферма» (масло/сир) сум у розмірах, понад ліміт встановлений пунктом 5.5 Договору здійснюється покупцем в українській валюті - гривні, в безготівковому порядку шляхом перерахунку коштів на банківський рахунок постачальника кожні 40 (сорок) календарних днів з дати поставки даного товару;

- договором про внесення змін № 2 до Договору доповнено пункт 5.4 Договору таким: здійснення оплати за поставлений товар ТМ «Ферма» (молочка) сум у розмірах, понад ліміт встановлений пунктом 5.5 Договору здійснюється покупцем в українській валюті - гривні, в безготівковому порядку шляхом перерахунку коштів на банківський рахунок постачальника кожні 28 (двадцять вісім) календарних днів з дати поставки даного товару;

- договором про внесення змін №3 до Договору доповнено пункт 5.4 Договору таким, здійснення оплати за поставлений товар ТМ «Королівський смак» (майонез) сум у розмірах, понад ліміт встановлений пунктом 5.5 Договору здійснюється покупцем в українській валюті - гривні, в безготівковому порядку шляхом перерахунку коштів на банківський рахунок постачальника через 7 (сім) календарних днів після його реалізації.

Договір і договори про внесення змін до нього підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

За приписом статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки товару.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу протягом січня - березня 2019 року товар на загальну суму 266 264,24 грн.

Факт передачі товару Підприємцем Товариству підтверджується такими видатковими накладними:

- від 04.01.2019 №15658, №15659, №15660, №15663, №15664, №15665, №15689;

- від 11.01.2019 №15799, №15800, №15801;

- від 12.01.2019 №15838, №15839, №15840;

- від 16.01.2019 №15959, №15960, №15961, №15963, №15964, № 15965, №15987, №15988, №15989;

- 19.01.2019 №16097, №16098, №16099, №16100, №16101, №16102, №16104, №16110, №16111, №16112;

- від 23.01.2019 №16182, №16183, №16184, №16189, №16190, №16192;

- від 26.01.2019 №16323, №16324, №16325, №16326, №16327, №16328, №16329, №16330, №16331, №16332;

- від 30.01.2019 №16444, №16445, №16446, №16447, №16448, №16449, №16473, №16474, №16475;

- від 02.02.2019 №16563, №16564, №16565, №16573, №16574, №16575, №16578, №16579, №16580;

- від 06.02.2019 №16658, №16659, №16660, №16663, №16664, №16665, №16669, №16682, №16683;

- від 09.09.2019 №16776, №16777, №16778, №16779, №16779, №16780, №16781, №16785, №16786, №16787;

- від 13.02.2019 №16871, №16872, №16873, №16874, №16876, №16877, №16878, №16896, №16897, №16898;

-від 16.02.2019 №16997, №16998, №16999, №17005, №17006;

- від 20.02.2019 №17089, №17090, №17091, №17092, №17093, №17113, №17114;

- від 23.02.2019 №17224, №17225, №17226, №17227, №17238, №17239;

- від 27.02.2019 №17330, №17331, №17332, №17333, №17334, №17356, №17357;

- від 02.03.2019 №17457, №17458, №17459, №17460, №17465, №17466;

- від 06.03.2019 №17586, №17587, №17588, №17591, №17592;

- від 09.03.2019 №17734, №17735, №17736, №17737, №17745, №17746;

- від 13.03.2019 №17858, №17859, №17862, №17865, №17866, №17871, №17872;

- від 16.03.2019 №18001, №18002, №18003, №18006, №18007, №18015, №18016;

- від 20.03.2019 №18121, №18122, №18123, №18124, №18125, №18126, №18127;

- від 23.03.2019 №18263, №18264, №18265, №18266, №18267, №18275, №18276;

- від 27.03.2019 №18377, №18378, №18379, №18380, №18381, №18416, №-18417;

- від 30.03.2019 №18517, №18518, №18519, №18520, №18521.

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками без зауважень.

Відповідач здійснив часткову оплату, перерахувавши за товар 78 668,47 грн.

Таким чином, неоплаченим залишився товар на загальну суму 170 059,06 грн.

Сторонами було проведено звірку взаємних розрахунків і оформлено відповідний акт, згідно з яким відповідач підтвердив заборгованість у сумі 170 059,06 грн.

Обставини, які є предметом доказування у даній справі є такими: укладення Договору; передачі товару; неоплата товару відповідачем.

Докази, якими позивач підтверджує наявність обставин, які є предметом доказування: Договір; видаткові накладні.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджують обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, відповідач не спростував доводів позивача.

04.11.2019 позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою сплатити заборгованість за Договором, яка була залишена без відповіді та належного реагування.

У свою чергу, відповідач за отриманий товар не розрахувався; доказів протилежного суду не подано.

Таким чином, заборгованість у сумі 170 059,06 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення пеню у сумі 24 308,36 грн.; втрати від інфляції - 2 043,75 грн. та 3 % річних - 2 305,94 грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Підпунктом 8.2.1 пункту 8.2 Договору передбачено, що за порушення термінів розрахунків, передбачених пунктом 5.4 Договору, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Що ж до витрат на професійну правничу допомогу, то слід вказати, що Підприємець просив суд покласти на Товариство відшкодування 20 121,20 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої і третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин четвертої і п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

07.10.2019 Підприємцем і адвокатським об`єднанням «Поляк і Партнери» було укладено договір про надання юридичної (правничої) допомоги.

Суду подано доказ оплати наданої правничої допомоги у сумі 19 500 грн., а саме платіжні доручення: від 31.10.2019 № 627 на суму 7 500 грн.; від 22.01.2020 № 58 на суму 7 000 грн.; від 24.02.2020 № 1295 на суму 5 000 грн.

Отже, фактично позивач по даній справі поніс витрати щодо отримання професійної правничої допомоги у сумі 19 500 грн.

Відповідачем подані заперечення щодо розміру витрат, в яких висловлено позицію співмірності у розмірі 10000,00 грн.

Доводи відповідача документально спростовані, а тому відхилені судом

Враховуючи розмір понесених витрат позивачем, а також задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця Гнатів Романа Володимировича ( АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін НОМЕР_1 ; паспорт серія НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, корп.2, каб. 33; ідентифікаційний код 32650231) про стягнення 198 717,11 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, корп.2, каб. 33; ідентифікаційний код 32650231) на користь фізичної особи-підприємця Гнатів Романа Володимировича ( АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін НОМЕР_1 ; паспорт серія НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ): 170 059 (сто сімдесят тисяч п`ятдесят дев`ять) грн. 06 коп. заборгованості; 24 308 (двадцять чотири тисячі триста вісім) грн. 36 коп.; 2 043 (дві тисячі сорок три) грн. 75 коп. втрат від інфляції; 2 305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 94 коп. 3 % річних; 2 908 (дві тисячі дев`ятсот вісім) грн. 76 коп. судового збору та 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення (строк продовжений на строк дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Отже, зазначений 20-ти денний строк починає відлік з дня закінчення карантину.

Повне судове рішення складено 15.04.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук