ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2020 р. м. Київ Справа№ 910/11305/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Поляк О.І.

Кропивної Л.В.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 24.02.2020р.

розглянув апеляційну скаргу Приватного підприємства «Золота Нива 1»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019р. (повний текст складено 27.12.2019р.)

у справі №910/11305/19 (суддя - Котков О.В.)

за позовом Приватного підприємства «Золота нива 1»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про визнання неправомірними з моменту вчинення дії

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання неправомірними з моменту вчинення дії Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», по запровадженню послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлення за неї плати в розмірі 170,38 грн. без ПДВ та скасування з моменту прийняття рішення правління АТ «Укрзалізниця» №Ц-64/101 від 18.12.2018р. щодо встановлення послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та наказ АТ «Укрзалізниця» №22 від 09.01.2019р., яким зазначена послуга буда введена в дію.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач при запровадженні послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлення за неї плати в розмірі 170,38 грн. за 1 вагон/1 кілометр без ПДВ, перевищив свої повноваження, визначені чинним законодавством, що є безумовною підставою для скасування неправомірно прийнятих рішень.

1.3. Відповідач заперечив проти позову, посилаючись на те, що між ним та позивачем відсутні договірні відносини. Оскаржувані позивачем рішення правління АТ «Укрзалізниця» №Ц-65/101 від 18.12.2018р., наказ АТ «Укрзалізниця» №22 від 09.01.2019р. не встановлюють для позивача у справі обов`язків перед відповідачем.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами

2.1. 07.02.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», назву змінено на Акціонерне товариство «Українська залізниця» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-Транс» (замовник) укладено договір про надання послуг №07415/ЦТЛ-2018, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

2.2. Додатковою угодою №3/П3 від 01.03.2019р. до договору №07415/ЦТЛ-2018 доповнено додаток 1 до договору пунктом 13, відповідно до якого ціна за подачу й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням становить 170,38 грн. без ПДВ за 1 вагон/1 км. Розділ 2 договору доповнено підпунктом 2.1.20. за умовами якого, замовник зобов`язаний компенсувати перевізнику витрати, пов`язані з подачею й забиранням вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням на станції Закомельська/Савинці.

2.3. 18.01.2019р. між Приватним підприємством «Золота нива 1» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ-Транс» (експедитор) укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування №1801 (далі - договір), за умовами якого, експедитор зобов`язується за плату та за рахунок клієнта організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (зернові, зернобобові, олійні культури та продукти їх переробки) залізничним транспортом.

2.4. Згідно з п. 3.5. Договору розмір договірної ціни включає в себе: винагороду експедиторові, залізничний тариф, вартість виготовлення ЗПП, станційні збори, оформлення карантинних, ветеринарних сертифікатів, сертифікатів якості, сертифікатів ДІСХ, ТПП, ВТД, митних платежів, лабораторних досліджень продукції, послуги митного брокера, ПГВК.

2.5. Листом № 0103-2 від 01.03.2019р. ТОВ «ЕМ-Транс» повідомило позивача про запровадження АТ «Українська залізниця» нової послуги - подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлення за неї плати в розмірі 170,38 грн. без ПДВ за 1 вагон/1 кілометр, що становить 204,46 грн. з ПДВ за 1 вагон/1 кілометр.

2.6. Відповідно до інформації, розміщеної на сайті відповідача в розділі «Вільні тарифи», підрозділ «Перелік цін (єдині)», підпідрозділ «Перелік цін на виконання робіт (послуг), які надаються за вільними тарифами (єдині) вказані тарифи введені в дію наказом АТ «Українська залізниця» від 19.01.2019 року №22.

2.7. Позивач звернувся до відповідача зі скаргою б/н від 05.03.2019р., в якій просив вжити термінових заходів щодо скасування рішення, яким станцію Закомельська визнано малодіяльною.

2.8. Листом від 20.03.2019р. №ЦЦО-13/272 відповідач повідомив, що АТ «Укрзалізниця» розроблено та впроваджено публічний Порядок проведення рейтинг-аналізу діяльності вантажних станцій АТ «Укрзалізниця», затверджений та введений в дію протоколом від 18.12.2018р. №Ц-64/101 Ком.т. За підсумками роботи у ІІ півріччі 2018 року середньодобовий вагонообіг по станції Закомельська становить 1,7 вагона на добу, а збитки склали 629,3 тис. грн., що стало підставою для віднесення станції Закомельська до малодіяльних.

2.9. Листом б/н від 05.04.2019р. позивач просив виключити з 01.01.2019р. станцію Закомельська з переліку малодіяльних станцій, скасувати з дати їх прийняття рішення правління АТ «Укрзалізниця» № Ц-64/101 від 18.12.2018р. щодо встановлення послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, виданою, навантаженням і вивантаженням та наказ АТ «Укрзалізниця» № 22 від 09.01.2019р., яким зазначена послуга була введена в дію. Вказаний лист був направлений засобами поштового зв`язку 05.04.2019р., що підтверджується фіскальним чеком, накладною № 39 та описом вкладення у цінний лист.

Доказів реагування на лист матеріали справи не містять.

2.10. У період з 16.03.2019р. по 28.05.2019р. позивачем зі станції Закомельська відправлено 153 вагони: №№95781837, 95820049, 95784930, 95784864 (згідно додаткової угоди № 9 від 16.03.2019р. до договору № 1801 від 18.01.2019р.), №№ 95781878, 95781829, 95819983, 95819975, 95784724, 95784112 (згідно додаткової угоди № 10 від 17.03.2019р. до договору № 1801 від 18.01.2019р.), №№ 95784088, 95784773, 95784765, 95820031, 95784732, 95781811, 95785002, 95784807 (згідно додаткової угоди № 11 від 18.03.2019р. до договору №1801 від 18.01.2019р.), №№ 95784880, 95784955, 95784740, 95784906, 95820015, 95819942, 95784781, 95784138, 95784203 (згідно додаткової угоди № 12 від 19.03.2019р. до договору № 1801 від 18.01.2019р.), №№ 95783973, 95783981, 95819934, 95783940, 95783965, 95784161, 95781886, 95784153, 95784039, 95784187, 95781902, 95820023, 95784062, 95784179, 95784005, 95820007 (згідно додаткової угоди № 13 від 22.03.2019 року до договору № 1801 від 18.01.2019р.), №№ 95784070, 95781845, 95784856, 95784120, 95781803, 95784989, 95784104, 95819967, 95784963, 95784823, 95781852, 95784849, 95784047 (згідно додаткової угоди № 14 від 26.03.2019р. до договору № 1801 від 18.01.2019р.), №№ 95784203, 95784138, 95819942, 95820015, 95784765, 95784773, 95784088, 95784807, 95785002, 95784146 (згідно додаткової угоди № 15 від 29.03.2019р. до договору № 1801 від 18.01.2019р.), №№ 95819983, 95819975, 95784724, 95784112, 95784971, 95784948,95784013 (згідно додаткової угоди № 16 від 01.04.2019р. до договору №1801 від 18.01.2019р.), №№ 95784732, 95781811, 95784781, 95784930, 95784864 (згідно додаткової угоди № 19 від 25.04.2019р. до договору № 1801 від 18.01.2019р.), №№ 95784724, 95784088, 95784807, 95785002, 95784203, 95784773, 95784765, 95784138, 95783957, 95784872, 95819942, 95820015, 95784914, 95784757, 95781878, 95781829, 95781837, 95783932, 95784054, 95784187,95784971 (згідно додаткової угоди № 18 від 19.04.2019р. до договору № 1801 від 18.01.2019р.), №№ 95781902, 95784153, 95784906, 95784880, 95784005, 95820007, 95820031, 95784955 (згідно додаткової угоди № 20 від 01.05.2019р. до договору № 1801 від 18.01.2019р.), №№ 95781852, 95784849, 95784047, 95784989, 95784963, 95781803, 95781860, 95781886, 95784922, 95781545, 95784856, 95819934, 95783940, 95783965, 95784161, 95783981, 95784070, 95784104, 95819967 (згідно додаткової угоди №21 від 08.05.2019р. до договору №1801 від 18.01.2019р.), №№ 95784765, 95784138, 95783957, 95784872, 35781837, 95784914, 95784757, 95781878, 95781829, 95784187, 95784971, 95784930 (згідно додаткової угоди № 23 від 28.05.2019р. до договору № 1801 від 18.01.2019р.) за які позивачем сплачено кошти за послуги з подачі й забирання вищевказаних вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції в розмірі 592 300,23 грн. Зазначена сума сплачена у складі вартості транспортно-експедиційних послуг на рахунок ТОВ «ЕМ-Транс», яке в подальшому перерахувало їх відповідачу.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2019р. у справі №910/11305/19 в позові відмовлено повністю.

3.2. Приймаючи вказане рішення, місцевий суд дійшов висновку про те, що відповідач перебуває у договірних відносинах з ТОВ «Ем-Транс», тоді як доказів на підтвердження існування договірних відносин позивача з відповідачем матеріали справи не містять.

3.3. Також місцевий суд вказав, що прийняття правлінням АТ «Укрзалізниця» рішення від 18.12.2018р. №Ц-64/101 є абсолютним правом вільного ведення відповідачем господарської діяльності.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення місцевого суду від 17.12.2019р. по справі №910/11305/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву ПП «Золота нива 1» та визнати неправомірними з моменту вчинення дії Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», по запровадженню послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлення за неї плати в розмірі 170,38 грн. без ПДВ та скасування з моменту прийняття рішення правління АТ «Укрзалізниця» №Ц-64/101 від 18.12.2018р. щодо встановлення послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням та наказ АТ «Укрзалізниця» №22 від 09.01.2019р., яким зазначена послуга буда введена в дію.

4.2. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при винесені рішення місцевим судом порушено ч. 4 ст. 236 ГПК України, відповідно до якої обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, оскільки судом не було надано оцінки наданим позивачем доказам та оцінки аргументам.

Не було надано оцінки листа ТОВ «Ем-Транс» від 14.11.2019р. №1411/19/3, не було надано оцінки аргументу позивача щодо вичерпного переліку робіт й послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, та які проводяться за вільними тарифами, який наведено в таблиці 5 пункту 32 Тарифного керівництва №1 Збірнику тарифів.

Судом не надана оцінка неможливості застосування ст.ст. 57, 60, 61 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998р. №457.

4.3. Судом неправильно застосована ст. 5 ГПК України та ст. 20 ГК України, що призвело до неправильного висновку суду щодо невідповідності обраного позивачем способу захисту.

4.4. Апелянт зазначив, що має всі законні підстави вимагати визнання неправомірними дій Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», по скасуванню рішень правління АТ «Укрзалізниця» №Ц-64/101 від 18.12.2018р. та наказ АТ «Укрзалізниця» №22 від 09.01.2019р., оскільки він є кінцевим споживачем послуги відповідача з перевезення вантажів і саме на нього покладається весь тягар по сплаті вартості послуг відповідача.

4.5. У зв`язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення, яким введено послугу з подачі й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційний операцій, а також роботи пов`язані з прийняттям, видачею, навантаженням і вивантаженням та встановлено за неї плату в розмірі 170,38 грн. за 1 вагон / 1 кілометр без ПДВ, позивачем понесені неправомірні витрати в сумі 612 175,20 грн.

4.6. Судом надана невірна правова оцінка обставинам справи, що призвело до неправильного застосування (тлумачення) норм матеріального права - пункту 32 розділу ІІ Тарифного керівництва №1 Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджений наказом від 26.03.2009р. №317 Міністерства транспорту та зв`язку України, ст.ст. 6, 8, 9, 10 Закону України «Про природні монополії» та взагалі не застосовано норми Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998р. №457, що призвело до неправильного висновку, що перелік видів перевезень, робіт і послуг, які виконуються АТ «Укрзалізниця» за вільним тарифами не є вичерпним.

4.7. Апелянт в апеляційній скарзі просив апеляційний суд долучити до матеріалів справи копії адвокатського запиту від 29.11.2019р.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач згідно відзиву на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення, посилаючись на те, що ним не було порушено права позивача.

5.2. Відповідачем було проведено рейтинг-аналіз та сформовано перелік малодіяльних вантажних станцій за 1 півріччя 2019 року, де відсутня станція Закомельська, що відповідно свідчить про відступіть порушеного права позивача.

5.3. Рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 18.12.2018р. затверджено Порядок розробки, формування, перегляду, погодження та затвердження калькуляцій на виконання робіт (послуг) та реалізацію товарів, пов`язаних з перевезенням вантажів, які надаються за вільними тарифами та Перелік робіт (послуг), що виконуються АТ «Укрзалізниця» за вільним тарифами, та запроваджено, зокрема, послугу з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт пов`язаних з прийманням, видачею і вивантаженням.

5.4. Наразі існують договірні відносини з ТОВ «Ем-Транс», жодних суперечностей з цього приводу між сторонами не існує.

5.5. Оскаржувані позивачем рішення правління АТ «Укрзалізниця» №Ц-64/101 від 18.12.2018р., наказ АТ «Укрзалізниця» №22 від 09.01.2019р. щодо, зокрема, введення вищезазначеної додаткової послуги є абсолютним правом вільного ведення відповідачем господарської діяльності, тому оскарження лише факту приймання такого рішення, яке не встановлює для ПП «Золота Нива 1» обов`язків перед відповідачем свідчить про безпідставність та недоведеність позовних вимог.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 21.01.2020р. на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного підприємства «Золота Нива 1» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019р. у справі №910/11305/19.

6.2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Приватного підприємства «Золота Нива 1» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смірнова Л.Г., судді Кропивна Л.В., Поляк О.І.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Золота Нива 1» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019р. у справі №910/11305/19.

6.4. Щодо долучення адвокатського запиту, то апеляційний суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання відповідно до ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ним не наведено поважності причин неможливості їх подання до суду першої інстанції.

6.5. Представник позивача підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі та просив апеляційний суд задовольнити апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

6.6. Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив апеляційний суд відмовити у її задоволенні, а рішення місцевого суду у даній справі залишити без змін.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

7.2. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

7.3. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб`єкт господарювання - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб`єктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими. Суб`єктами господарювання визнаються також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю в частині їх діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності.

7.4. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про природні монополії» природна монополія - стан товарного ринку, при якому задоволення попиту на цьому ринку є більш ефективним за умови відсутності конкуренції внаслідок технологічних особливостей виробництва (у зв`язку з істотним зменшенням витрат виробництва на одиницю товару в міру збільшення обсягів виробництва), а товари (послуги), що виробляються суб`єктами природних монополій, не можуть бути замінені у споживанні іншими товарами (послугами), у зв`язку з чим попит на цьому товарному ринку менше залежить від зміни цін на ці товари (послуги), ніж попит на інші товари (послуги) (далі - товари). Суб`єкт природної монополії - суб`єкт господарювання (юридична особа) будь-якої форми власності, який виробляє (реалізує) товари на ринку, що перебуває у стані природної монополії.

7.5. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про природні монополії» відповідно до цього Закону регулюється діяльність суб`єктів природних монополій, зокрема, у сфері користування залізничними коліями, диспетчерськими службами, вокзалами та іншими об`єктами інфраструктури, що забезпечують рух залізничного транспорту загального користування.

7.6. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про залізничний транспорт» управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях здійснюється централізовано і належить до виключної компетенції АТ «Укрзалізниця».

7.7. Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організовується на договірних засадах (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про залізничний транспорт»).

7.8. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» розрахунки за роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу, пошти, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

7.9. Відповідно до ст.ст. 58, 101 Статуту залізниць України розрахунки за роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, вантажобагажу, пошти, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить антимонопольному законодавству. Ціни за послуги, пов`язані з перевезенням пасажирів, багажу та вантажобагажу, на які не поширюється державне регулювання, встановлюють надавачі послуг.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

8.2. Рішенням правління АТ «Укрзалізниця», оформленим протоколом № Ц-64/101 Ком.т. від 18.12.2018р. затверджено Порядок проведення рейтинг-аналізу діяльності вантажних станцій АТ «Укрзалізниця», відповідно до п. 1.2. якого, малодіяльна вантажна станція - станція, у якої середньодобове загальне навантаження та вивантаження вагонів нижче аналогічного середнього показника всіх вантажних станцій підприємства в цілому по АТ «Укрзалізниця» та становить менше 10% від нього (з урахуванням п. 4.5 цього Порядку).

8.3. Критерій включення станції до малодіяльних та проведення їх аналізу: якщо рівень середньодобового загального навантаження та вивантаження станції становить менше 10% у порівнянні з аналогічним середнім показником усіх вантажних станцій в цілому по АТ «Укрзалізниця». Департамент економіки, планування та бюджетування розраховує критерій включення та формує перелік малодіяльних станцій (п. 4.2. Порядку).

8.4. За умовами п. 4.3. Порядку сформований перелік малодіяльних станцій надається до Департаменту комерційної роботи та регіональних філій для проведення додаткового аналізу, розрахунку фінансового результату та для підписання додаткових угод до договорів про надання послуг на послугу «Подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням».

8.5. Відповідно до п. 7.1. Порядку визначення станцій, які підпадають під визначення малодіяльних, виконується 2 рази на рік, а саме за результатами роботи 1-го та 2-го півріччя.

8.6. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2019р. №628 «Про затвердження основних засад здійснення державної власності щодо акціонерного товариства «Українська залізниця» на АТ «Укрзалізниця» покладено обов`язок оптимізації інфраструктури залізничного транспорту загального користування.

8.7. 07.02.2018р. між відповідачем, як перевізником, та ТОВ «ЕМ-Транс», як замовником, укладено договір № 07415/ЦТЛ-2018 про надання послуг, відповідно до п. 3.5. якого, розмір плати за додаткові послуги, які виконуються за вільними тарифами, перелік яких наведений у додатках до цього договору, визначається перевізником.

8.8. Пунктами 9.1., 9.2. Договору передбачено, що у разі прийняття нормативних актів, які змінюють умови надання послуг з перевезення вантажів та порядок їх сплати і т.ін., сторони зобов`язані привести договір у відповідність до таких нормативних актів шляхом внесення необхідних доповнень і змін до цього договору. Зміни й доповнення до цього договору оформлюються у письмовій формі, підписуються сторонами і стають невід`ємною частиною договору після підписання, якщо інше не передбачено цим договором. В односторонньому порядку перевізник має право внести зміни до додатків 1, 2, 3 цього договору або в інших випадках передбачених договором.

8.9. Додатковою угодою №3/П3 від 01.03.2019р. до Договору доповнено розділ 2 договору новим підпунктом 2.1.20., яким встановлено обов`язок замовника, зокрема, компенсувати перевізнику витрати, пов`язані з подачею й забиранням вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням за ставкою встановленою у додатку 1 до цього договору та відповідно доповнено додаток 1 до цього договору пунктом 13, зокрема, введено додаткову послугу, пов`язану з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами: подача й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням.

8.10. Відповідно до п. 32 розділу II Збірника тарифів розрахунки за роботи й послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються суб`єктами господарювання за згодою сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

При цьому, перелік видів перевезень, робіт і послуг, які виконуються за вільними тарифами не є вичерпним.

8.11. В таблиці 5 пункту 32 розділу II Збірника тарифів визначено найменування видів перевезень, робіт і послуг, які виконуються залізничним транспортом за вільними (договірними) тарифами, зокрема, АТ «Укрзалізниця» за вільними (договірними) тарифами надаються роботи і послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на станції, не відкриті для виконання комерційних операцій, а також роботи, пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням на цих станціях та інші послуги на прохання вантажовласників, що пов`язані з перевезенням вантажів, для яких не наведено готової плати у цьому Збірнику та перелік яких визначається ПАТ «Укрзалізниця» (п. 8, 9 табл. 5 п. 32 розділу II Збірника тарифів).

8.12. Таким чином, відповідач оскаржуваним рішенням правління АТ «Укрзалізниця» №Ц-64/101 від 18.12.2018р., наказ АТ «Укрзалізниця» №22 від 09.01.2019р. щодо введення додаткової послуги є абсолютним правом вільного ведення відповідачем господарської діяльності.

8.13. Стосовно листа від 14.11.2019р. №1411/19/3, то даний лист підтверджує відправлення позивачем вагонів, та суми нарахованого, та сплаченого позивачем додаткового збору, за подачу й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням, окремо по кожному вагону за надання послуг по вагонах, які були відправлені позивачем.

Зазначене підтверджує сплачу позивачем вказаного збору, проте не наводить обставин, з якими Закон пов`язує неправомірність дій відповідача та прийнятого в межах наданих йому повноважень рішення.

8.14. Посилання апелянта на те, що він є кінцевим споживачем послуги відповідача з перевезення вантажів і саме на нього покладається весь тягар по сплаті вартості послуг відповідача, апеляційним судом до уваги не приймається, оскільки не доводить неправомірності запровадження плати за послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням.

8.15. Крім того, оплата за запроваджені послуги була здійснена у складі вартості транспортно-експертних послуг на рахунок ТОВ «Ем-Транс», яке здійснювало транспортні послуги для позивача.

8.16. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни.

8.17. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р. (заява № 38722/02).

8.18. У рішенні в справі «Каіч та інші проти Хорватії» ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

8.19. Отже, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

8.20. Посилання апелянта на те, що дії відповідача по запровадженню послуги з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажні станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийманням, видачею, навантаженням і вивантаженням є неправомірними і позивачем були понесені збитки, які полягають у сплаті вказаної послуги ТОВ «Ем-Транс» не можуть бути підставою для визнання таких дій неправомірними, оскільки як встановлено судом відповідачем вказана послуга запроваджена в межах наданих йому повноважень.

Крім того, сплата таких послуг відповідачу врегульована договором, укладеним між ТОВ «Ем-Транс» та АТ «Українська залізниця».

8.21. Європейський суд з прав людини також зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

8.22. Разом з цим, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

9. Висновки апеляційного суду

9.1. Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду в порядку ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

9.3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

9. Висновки апеляційного суду

9.1. Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду в порядку ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

9.3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Золота Нива 1» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019р. у справі №910/11305/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2019р. у справі №910/11305/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватне підприємство «Золота Нива 1»

4. Матеріали справи №910/11305/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 08.04.2020р.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді О.І. Поляк

Л.В. Кропивна