РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2020Справа № 910/1027/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло"

про стягнення 69908,11 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло" про стягнення 69908,11 грн. пені, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач порушив строки виконання робіт, згідно Договору №1044-18 від 29.10.2018. Також позивач просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

11.02.2020 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

17.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відзиві на позов відповідач проти задоволення позову заперечував, пославшись на те, що позивачем не доведено укладення договору від 29.10.2018 № 1044-18, оскільки для визначення такої істотної умови як предмет договору, необхідно було погодити склад та обсяг робіт у додатку 1 до договору, який серед матеріалів справи відсутній. Також відповідач послався на відсутність всіх умов для нарахування пені на підставі частини 2 статті 231 ГК України, так як сторони замінили в договорі нарахування пені на штраф за прострочення строків виконання робіт.

У відповіді на відзив позивач зауважив, що ненадання до матеріалів позовної заяви додатка 1 - договірної ціни до договору, не впливає на вирішення даного спору, предметом якого є порушення строків виконання робіт. Разом із цим, позивач до матеріалів відповіді на відзив надав відповідну копію додатка 1, оскільки відповідач заперечував щодо його наявності. Крім того, позивач зазначив про віднесення його до державних підприємств та наголосив на відмінності пені від штрафу, у зв`язку з чим один вид неустойки не може бути заміненим на інший.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018 між позивачем, як замовником, та відповідачем, як підрядником, укладено договір № 1044-18, предметом якого є виконання робіт з поточного ремонту по заміні вікон на металопластикові в «Технічному відділі» ін.№ 1192» (пункт 1.2 договору).

За умовами пунктів 1.3, 2.1 вказаного правочину підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи, а замовник - прийняти й оплатити такі роботи. Підрядник зобов`язується виконати передбачені предметом договору роботи, якість яких відповідає умовам даного договору, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам нормативних документів, що регламентують якість виконаних робіт, визначених у предметі даного договору, вимогам ДБН Б.2.6.-31:2016, СніП 3.03.01-87, ДБН А3.1-5-2016, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Ціна договору складає 459921,72 грн., у т.ч. ПДВ 76653,62 грн. Ціна договору визначається на підставі договірної ціни, яка узгоджується замовником та підрядником (додаток 1). Договірна ціна на весь обсяг робіт є твердою (пункти 3.1-3.3 договору).

Відповідно до пункту 4.2 договору розрахунок за цим договором здійснюється за 100 % фактично виконаних робіт згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат (форма КБ-3) протягом 10 робочих днів з дати підписання вищевказаних документів.

Пунктами 5.2, 5.3 договору передбачено, що строк виконання робіт становить 60 календарних днів з дати набрання чинності договором. Початком виконання робіт вважається день, наступний за днем набрання чинності договором.

Згідно з пунктом 10.1 договору в разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умовами цього договору.

У випадку порушення строків або обсягів виконання робіт, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 8 % від вартості невиконаних вчасно робіт. У випадку порушення строків виконання робіт більш ніж на 10 календарних днів, замовник має право відмовитися від подальшого приймання та оплати виконаних робіт, а також вимагати повернення раніше сплачених за роботи коштів, які підрядник зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання повідомлення замовника, яке вважається отриманим підрядником після закінчення трьох робочих днів з моменту його відправлення замовником на адресу підрядника, зазначену в розділі 14 даного договору, при цьому на весь період, починаючи з дати отримання авансового платежу до дати його повернення, на суму авансового платежу нараховується процент у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (пункт 10.5 договору).

Пунктом 12.1 договору встановлено, що останній набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє, з урахуванням змін та доповнень, зазначених у додаткових угодах, до 31.12.2018, а в частині виконання своїх зобов`язань та розрахунків - до повного його виконання.

Даний договір скріплений печатками та підписаний обома сторонами: від замовника - директором Марченко І.О., від підрядника - директором Плужніков С.В.

Із матеріалів справи слідує, що відповідач у передбачений договором строк до виконання робіт так і не приступив, чим порушив умови договору.

У зв`язку з цим позивач звертався до відповідача через електронну пошту з листами від 09.07.2019 № 1822е, від 29.08.2019 № 2384е, від 09.09.2019 № 2478е щодо надання інформації про терміни виконання робіт та наміру нарахувати відповідачу штрафні санкції. Разом із цим, відповіді на листи відповідач не надав та до виконання робіт не приступив.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України, статтею 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України унормовано, що за договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною 1 статті 843 ЦК України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 ЦК України).

Частина 1 статті 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 ГК України).

Із умов укладеного між сторонами договору вбачається, що останніми досягнуто згоди щодо всіх істотних умов господарського договору, а саме: предметом договору є виконання робіт з поточного ремонту по заміні вікон на металопластикові в «Технічному відділі» ін.№ 1192» (пункт 1.2); ціна договору є твердою та становить 459921,72 грн., у т.ч. ПДВ 76653,62 грн. (пункти 3.1, 3.3); строк дії договору - до 31.12.2018, а в частині виконання своїх зобов`язань та розрахунків - до повного його виконання (пункт 12.1).

Інших істотних умов законом до даного виду договору підряду не визначено та заяв будь-якої із сторін щодо необхідності досягнення згоди з якихось певних умов матеріали справи також не містять.

Таким чином посилання відповідача на неукладеність вказаного правочину з огляду на необхідність погодження сторонами складу та обсягу робіт за умовами пункту 5.1 договору в додатку 1 (договірної ціни) судом відхиляються, оскільки з указаного пункту договору не слідує визначення даного додатку як істотного саме для укладення договору. До того ж, ціна договору визначена в самому договорі та є твердою. У той же час, відповідний додаток 1 до договору є укладеним, та його копія, надана разом із відповіддю на відзив, міститься в матеріалах справи.

При цьому, суд зауважує, що згідно з частиною 3 статті 166 ГПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, зокрема, частини 3 статті 165 ГПК України, яка передбачає надання доказів до відзиву (відповіді на відзив). Отже, оскільки відповідна копія додатку 1 до договору надана позивачем до відповіді на відзив у зв`язку із викладенням відповіді на заперечення відповідача щодо відсутності вказаного додатку, судом відповідь на відзив долучена до справи разом із доданими до неї доказами.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, останній до виконання робіт за договором в установлений ним строк не приступив та наразі роботи за договором є відповідачем невиконаними.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частинами 2, 3 вказаної вище статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 статті 231 ГК України передбачено, що в разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 10.5 договору сторони передбачили у випадку порушення строків або обсягів виконання робіт, сплату підрядником замовнику штрафу в розмірі 8 % від вартості невиконаних вчасно робіт, а також нарахування на суму авансового платежу проценту в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Отже, сторонами в договорі передбачено, зокрема, нарахування штрафу в разі порушення строків та обсягів виконання робіт. Разом із цим, встановлення в договорі штрафу не виключає можливість нарахування також і пені за порушення строків виконання робіт, що в даному випадку прямо передбачено частиною 2 статті 231 ГК України.

У той же час, суд зауважує на помилковості тверджень відповідача щодо заміни сторонами в договорі пені в розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно виконаних робіт на штраф у розмірі 8 % вартості несвоєчасно виконаних робіт та незмінність при цьому в умовах договору штрафу за прострочення понад 30 днів.

Відмінність пені та штрафу, як форм неустойки, випливає з положень статтей 230 ГК України та 549 ЦК України, а отже відсутні підстави вважати заміну сторонами в пункті 10.5 договору пені за несвоєчасне виконання робіт на штраф, про що також відсутнє відповідне застереження в договорі.

Одночасне стягнення зі сторони, яка порушила господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки вони є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 917/194/18.

Щодо посилань відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18, то суд зауважує на її відмінності від даної справи фактичними обставинами справи та предметом спору, оскільки в указаній справі йшлося про нарахування пені за прострочення грошового зобов`язання.

Суд також зауважує, що віднесення позивача до державних підприємств підтверджується відомостями з вільним доступом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також слідує із статуту підприємства та наказу ДК «Укроборонпром» від 29.11.2017 № 188-к, про що зазначено в преамбулі укладеного між сторонами договору.

Таким чином, здійснивши перерахунок пені в розмірі 0,1 % від суми невиконаних вчасно робіт (повної суми робіт) за визначений позивачем період, суд дійшов висновку про задоволення відповідної вимоги частково, в розмірі 69908,10 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Тепло" (03148, м. Київ, вул. Гната Юри,9, оф.414; ідентифікаційний код 33640685) на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (41600, Сумська обл., м. Конотоп, вул. Рябошапка, 25; ідентифікаційний код 12602750) 69908 (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот вісім) грн. 10 коп. пені, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Полякова