ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 квітня 2020 року Справа № 903/99/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ» ПРОМ-ЮА ГРУП», м.Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬВУД», м.Луцьк

про стягнення 69 710 грн. 74 коп.

Суддя Шум М.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ» ПРОМ-ЮА ГРУП» в позовній заяві від 07.02.2020 просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬВУД» 69 710 грн. 74 коп. з них 55 600 грн. 78 коп. основного боргу, 724 грн. 64 коп. втрат від інфляції, 712 грн. 91 коп. 3% річних, 7 112 грн. 33 коп. пені, 5 560 грн. 08 коп. штрафу та судові витрати по справі.

Позовна заява обґрунтована невиконанням відповідачем зобов`язань по договору поставки №070519/1 від 07.05.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 07.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та право подати відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь позивача, заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 07.02.2020 року направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичні адреси сторін.

Листом від 13.02.2020р. за №01-57/1082/20 від позивача на адресу суду надійшло клопотання, а саме щодо долучення до матеріалів справи Акту звірки взаємних розрахунків між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ» ПРОМ-ЮА ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬВУД» станом на 02.09.2019р.

Відповідач ухвалу суду отримав 14.02.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень №495 .

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що 07.05.2019 року між позивачем та відповідачем укладений договір поставки №070519/1.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору поставки №070519/1 від 07.05.2019.

Згідно п.п. 1.1, договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ» ПРОМ-ЮА ГРУП» (Позивач, Постачальник) зобов`язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬВУД» (Відповідач, Покупець) товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар в асортименті і кількості, які визначені у замовлені Покупця (усному, птсьмовому, електронному, факсимільному тощо) та за цінами, зазначеними у видатковій накладній на товар, а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти відповідний товар.

Докази про припинення дії чи зміну умов Договору в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

На виконання умов договору Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на суму 60 600,78 грн, що підтверджується видатковими накладними: від 03.07.2019р. за №637 на суму 4 982,40 грн, від 05.08.2019р. за №743на суму 4 788,00 грн. та від 02.09.2019р. за №845 на суму 49 966,38грн.

Отриманий товар відповідач оплатив частково на суму 5 000,00 грн., в наслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість: 55 600,78грн.

Відповідні обставини сторонами не заперечуються.

Щодо стягнення з відповідача 5 560,08 грн. 10 % штрафу та 7 112.33 грн. пені за період з 05.09.2019 по 07.02.2020р. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996р. (зі змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що Покупець за цим Договором несе наступну відповідальність: за прострочення платежу виплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми платежу за кожен день

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що у випадку прострочення Покупцем платежу більш ніж на 30 календарних деів, останній зобовязується сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 10% від вартості товару.

Отже, сплата пені та 10% штрафу є договірним зобов`язанням відповідача.

Суд зауважує, що відповідно до п. 7.3 Договору сторони узгодили, що Покупець здійснює оплату вартості товару на підставі рахунку - фактури, виписаного на підставі замовлення Покупця шляхом перерахунку 100% оплати на поточний рахунок Постачальника протягом 3 -ох календарних днів з моменту виставлення рахунку, якщо інші умови оплати не визначені сторонами у Специфікаціях, додаткових угодах тощо.

Нараховані Позивачем пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 7 112,33 грн. за період 05.09.2019 по 07.02.2020р. та 10% штрафу в сумі 5 560,08 грн. від простроченої суми підлягають до стягнення з Відповідача згідно п. 9.2 та 9.3 Договору.

Щодо стягнення з відповідача 712,91 грн. 3% річних та 724,64 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Нараховані Позивачем 712,91 грн. 3% річних та 724,64 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання підставні та підлягають до стягнення.

При цьому судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, то витрати, повязані з оплатою судового збору, в розмірі 2 102,00 грн., слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

у х в а л и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬВУД» (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Степана Бандери, 13 кв. 25 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ» ПРОМ-ЮА ГРУП» (43006, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Вахтангова, 14 офіс 1-38, ) 69 710 грн. 74 коп., з них 55 600 грн. 78 коп. основного боргу, 724 грн. 64 коп. втрат від інфляції, 712 грн. 91 коп. 3% річних, 7 112 грн. 33 коп. пені, 5 560 грн. 08 коп. 10% штрафу та 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя М. С. Шум