ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2020 р. Справа№ 910/15816/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2020

у справі № 910/15816/19 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут"

до Державної установи "Центр Пробації"

про стягнення 19 853,03 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної установи "Центр Пробації" про стягнення 19 853,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не розрахувався за поставлений йому в січні, лютому та квітні 2019 природний газ на загальну суму 19097,27 грн. Крім того, позивачем на суму заборгованості в порядку ст. 625 ЦК України нараховано інфляційні втрати в розмірі 35360 грн та 3% річних - 402,16 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 року у справі № 910/15816/19 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, керуючись приписами ст. ст. 11, 526, 612 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. ст. 1, 12 Закону України «Про ринок природного газу» та з огляду на недоведення позивачем належними засобами доказування постачання відповідачу в договірному порядку спірних обсягів природного газу, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Львівгаз збут" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 року у справі № 910/15816/19 та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом при неповному з`ясуванні усіх обставин, що мають значення для справи та невірно застосовано норми матеріального права. Так, апелянт зазначає, що у відповідності до Закону України «Про ринок природного газу» основними функціями оператора ГРМ, зокрема, є забезпечення розподілу природного газу та формування показників фактичного об`єму і обсягу передачі природного газу. У зв`язку з цим, апелянт вважає, що оскільки факт прийняття відповідачем товару підтверджується листом оператора ГРМ (АТ «Львівгаз»), то у відповідності до приписів ст. 692 ЦК України відповідач зобов`язаний оплатити протранспортований йому газ.

Також скаржником до матеріалів апеляційної скарги було надано Лист № 1001вх-20-361 від 21.01.2020 АТ «Укртрансгаз».

Вказаний документ, з огляду на приписи ст. 269 ГПК України, не приймається до розгляду, оскільки позивачем жодними доводами не було обґрунтовано поважності причин неподання цього доказу в суді першої інстанції. При цьому, звернення сторони з адвокатським запитом до АТ «Укртрансгаз» вже після постановлення у даній справі оскаржуваного рішення не доводить поважності причин неподання цього доказу до суду першої інстанції, оскільки апелянт у відповідності до приписів чинного процесуального закону подає суду докази на підтвердження своєї позиції з першою заявою по суті. Доводів та/або доказів неможливості отримання відповідного доказу в межах встановлених законом строку позивачем не наведено та не надано.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2020, справа № 910/15816/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), судді Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Львівгаз збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 у справі № 910/15816/19 в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

В межах встановлених судом процесуальних строків від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 у справі № 910/15816/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач зазначає, що поставка природного газу у відповідності до приписів чинного законодавства України здійснюється на підставі договору, в якому відображаються усі його істотні умови, такі як предмет, ціна, строк дії, тощо. Однак між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини.

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки сторони письмово висловили свою правову позицію з даного спору, клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як стверджує позивач, у січні, лютому та квітні 2019 ТОВ "Львівгаз збут" здійснено поставку природного газу споживачу - Державній установі "Центр Пробації". В підтвердження вказаних обставин позивачем надано акти приймання-передачі природного газу за січень, лютий, квітень 2019.

Також на підтвердження виконання зобов`язань в частині поставки природного газу позивачем надіслано запит до АТ «Львівгаз», як оператора ГРМ, щодо підтвердження поданого обсягу номінації та обсягу розподіленого газу по споживачу Державна установа "Центр Пробації" за період 01.01.2019 по 30.04.2019.

У відповідності до листа № 790031-Сп-10184-0919 від 24.09.2019 АТ «Львівгаз» за споживачем - Державна установа "Центр Пробації" за вказаний період згідно даних Інформаційної платформи АТ «Укртрансгаз» здійснено розподіл природного газу в обсязі 2,095 тис.куб з ресурсу ТОВ «Львівгаз збут».

Оскільки, за доводами позивача, відповідач взявши на себе зобов`язання з оплати отриманого газу не виконав його, то ТОВ «Львівгаз збут» пред`явлено позов у даній справі про стягнення з Державної установи "Центр Пробації" заборгованості за поставлений газ в сумі 19097,27 грн за період з січня, лютого, квітня 2019. Також позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідно до ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Частиною 1 ст. 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1-3 ст. 181 ГК України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Обов`язковість укладення договору на постачання природного газу встановлена спеціальним законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначені Законом України "Про ринок природного газу".

У відповідності до ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Договір постачання повинен містити такі істотні умови:

1) обов`язок постачальника забезпечити споживача всією необхідною інформацією про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов`язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з таким постачальником шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті постачальника;

2) обов`язок постачальника забезпечити споживача інформацією про обсяги та інші показники споживання природного газу таким споживачем на безоплатній основі;

3) обов`язок постачальника повідомити споживачу про намір внесення змін до договору постачання природного газу в частині умов постачання до початку дії таких змін та гарантування права споживача на дострокове розірвання договору постачання, якщо нові умови постачання є для нього неприйнятними;

4) обов`язок постачальника забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації;

5) обов`язок постачальника забезпечити споживача прозорими, простими та доступними способами досудового вирішення спорів з таким постачальником;

6) порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, позивачем до матеріалів справи не було долучено належним чином засвідченої копії укладеного між сторонами у встановленому законом порядку відповідного договору постачання природного газу, що містить усі необхідні істотні умови, передбачені статтею 12 Закону, строк дії якого охоплює спірні періоди поставки газу, зазначені позивачем у його позовній заяві.

Також судом першої інстанції вірно було надано оцінку поданим позивачем актам приймання-передачі природного газу як неналежним та недопустимим доказам, оскільки вказані документи не містять підпису та відбитку печатки відповідача, а відтак не можуть бути підставою для стягнення з Державної установи "Центр Пробації" заявленого позивачем до стягнення основного боргу в розмірі 19 097,27 грн.

Апеляційна інстанція погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що лист оператора ГРМ - АТ "Львівгаз" від 24 вересня 2019 року № 79003.1-СЛ-10184-0919 щодо розподілу відповідачу в період з 1 січня по 30 квітня 2019 року природного газу обсягом 2,095 тис. куб. м. з ресурсу позивача також не може бути підставою для стягнення з відповідача спірної вартості природного газу, оскільки такий лист не є первинним документом, що підтверджує вчинення відповідних господарських операцій, а також не встановлює конкретних помісячних обсягів поставленого відповідачу природного газу, його ціни та порядку розрахунків між сторонами.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано особливості основних функцій оператора ГРМ відхиляються судовою колегією, оскільки не спростовують факту відсутності на акті приймання-передачі природного газу за спірний період підпису споживача про його отримання. При цьому, між сторонами не узгоджено умов та порядку визнання прийнятим споживачем вказаних в акті приймання-передачі об`ємів природного газу на підставі відомостей оператора ГРМ за умови відсутності підпису споживача на цьому акті.

Посилання апелянта на правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 23.10.2018 у справі № 910/17838/17, оцінюються судом апеляційної інстанції критично, оскільки стосуються інших правовідносин, пов`язаних із зберіганням зерна.

Таким чином, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд, надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, дійшов правильного висновку про те, що позивачем у встановленому законом порядку не було підтверджено факту постачання ним відповідачу в договірному порядку спірних обсягів природного газу протягом січня, лютого та квітня 2019 року, а також не доведено дійсних договірних цін, вартості та порядку розрахунків за цей газ, що в силу імперативних приписів чинного законодавства повинні погоджуватися сторонами в укладеному між ними письмовому договорі про постачання природного газу. Відтак, відмова в задоволенні позовних вимог у даній справі є законною та такою, що ґрунтується на вірному дослідженні усіх матеріалів справи та наданих сторонами доказів в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, та невірне застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 у справі № 910/15816/19 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 у справі №910/15816/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 у справі №910/15816/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут".

4. Справу №910/15816/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк