ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3812/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Ізмаїльської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" про розірвання договору оренди, скасування запису та стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 278973,93 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ізмаїльська міська рада звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" про:

- дострокове розірвання договору оренди землі від 16.04.2007 року, що зареєстрований в Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2008 р. за № 33 щодо земельної ділянки площею 1,2965 га із кадастровим номером :01:031:0036, що розташована у м. Ізмаїл по вул. Фанагорійська, б/н;

- скасування запису іншого речового права у державному реєстрі речового права нерухомого майна № 1695236 земельною ділянкою площею 1,2965 га, що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фанагорійська, б/н, для будівництва та експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія) із кадастровим номером - :01:031:0036 ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа";

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" заборгованості з орендної плати у розмірі 276717,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

На підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 492-V від 05.03.2007 р. між Ізмаїльською міською радою та ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" був укладений договір оренди землі від 16 квітня 2007 року, що зареєстрований в Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадаструˮ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2008 року № 33 щодо земельної ділянки площею 1,2965 га, що розташована адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вулиця Фанагорійська, б/н для будівництва експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія).

Так, позивач зазначає, що відповідно до умов укладеного договору оренди землі та з урахуванням додаткових угод до договору від 16.04.2008 р. та 08.02.2013 р. за користування земельними ділянками орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки за 1 кв.м в рік із щорічним збільшенням на 0,05%.

Відповідно до п. 12.2 договору оренди землі підставою для розірвання договорів є несплата орендарем орендної плати більш як за три місяці поспіль.

Наразі позивач зауважив, що відповідно до інформаційної довідки Ізмаїльського управління ГУ ДПС в Одеській області на протязі періоду з 01.01.2016 р. по 01.11.2019 р. суми орендної плати не перераховувались ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" до бюджету.

Посилаючись на ст.ст. 24, 32 Закону України "Про оренду земліˮ, п. 1 ст. 10, п. 34 ст. 26, ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україніˮ, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 629, 651 Цивільного кодексу України, ст. 12, 141 Земельного кодексу України, позивач зазначає, що за інформацією Ізмаїльського управління ГУ ДПС в Одеській області станом на 01.10.2019 р. у зв'язку із несплатою орендної плати згідно договору від 16 квітня 2007 року за ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" рахується заборгованість в сумі 276717,06 грн.

Водночас, як вказує позивач, 03.11.2017 р. Ізмаїльською міською радою на 27 сесії VII скликання у зв'язку із систематичною несплатою орендної плати було прийнято рішення № 2873-VII "Про дострокове розірвання договору оренди землі від 16 квітня 2007 року, що зареєстрований в Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадаструˮ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2008 р. за № 33, та укладений із Товариством з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" по земельній ділянці за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Фанагорійська для будівництва та експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія) (кадастровий номер земельної ділянки - :01:031:0036)ˮ?.

За ствердженнями позивача, 13.11.2017 р. на адресу ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" було направлено лист з пропозицією у добровільному порядку здійснити заходи щодо погашення боргу та направлено 2 екземпляри угод про дострокове розірвання договору оренди, однак відповіді на пропозицію отримано не було.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.12.2019 р. вказану позовну заяву Ізмаїльської міської ради (вх. № 3932/19) залишено без руху, оскільки позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку суми основного боргу, що заявлено до стягнення, а також попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

10.01.2020 р. Ізмаїльською міською радою подано до господарського суду заяву (вх. № 438/20), відповідно до якої позивачем наведений розрахунок суми основного боргу відповідно до інформації, отриманої від Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби в Україні за вих. № 5809/9/15-32-52-04-13 від 05.11.2019 р. на лист Ізмаїльської міської ради за вих. № 01/13-1238 від 03.10.2019 р. щодо надання розрахунку сум заборгованості помісячно по земельній ділянці за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фанагорійська, б/н. Крім того, позивачем зазначено, що Ізмаїльська міська рада не очікує понести судові витрати у зв'язку з розглядом даної справи, крім суми сплаченого судового збору у розмірі 7992,76 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.01.2020 р. позовну заяву Ізмаїльської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3812/19 за правилами загального позовного провадження, при цьому призначено підготовче засідання з викликом учасників справи.

Під час підготовчого провадження 02.03.2020 р. позивачем подано до господарського суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивачем збільшено розмір заявленої до стягнення суми заборгованості з орендної плати до 278973,93 грн. При цьому до заяви позивачем додано докази сплати судового збору у розмірі, пропорційно збільшеній сумі, що заявлена до стягнення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2020 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/3812/19 за позовом Ізмаїльської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" про розірвання договору оренди, скасування запису та стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 278973,93 грн. та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 16 березня 2020 р.

В судове засідання, призначене на 16.03.2020 р., відповідач не з'явився.

Так, у судовому засіданні господарського суду 16 березня 2020 року по справі № 916/3812/19 було протокольно оголошено перерву до 06 квітня 2020 року о 12 год. 30 хв., про що під розписку повідомлено представника позивача.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.03.2020 р. повідомлено відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" про те, що розгляд справи № 916/3812/19 відбудеться у судовому засіданні 06 квітня 2020 р.

03.04.2020 р. позивачем подано до господарського суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В засідання суду, призначене на 06.04.2020 р., представники сторін не з'явились.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані поштові повідомлення про вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі від 13.01.2020 р. (а.с. 44), ухвали суду про повідомлення сторін про розгляд справи від 03.02.2020 р. (а.с. 67), ухвали суду про відкладення підготовчого засідання від 13.02.2020 р. (а.с. 69), ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 02.03.2020 р. (а.с. 81).

Разом з тим, з урахуванням положень ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Також з огляду на відсутність відзиву на позов відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Ізмаїльської міської ради № 492-V від 05.03.2007 р. "Про надання земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 (сорок дев'ять) років Товариству з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" для будівництва і експлуатації берегового комплексу автомобільної паромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія) по вул. Фанагорійська, б/нˮ відповідачу надано в довгострокову оренду терміном на 49 років земельну ділянку загальною площею 1,2965 га в тому числі: за рахунок земель ЗАТ "Ізмаїльський суднобудівельно-судноремонтний заводˮ 0,0899 га забудованих земель (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення); за рахунок земель ВАТ "Українсько-Дунайське пароплавствоˮ - 0,0783 га забудованих земель (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення); за рахунок земель Державного підприємства "Ізмаїльське лісове господарствоˮ - 0,9892 га вкритих лісовою рослинністю (землі лісового фонду), для будівництва і експлуатації берегового комплексу автомобільної поромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія) по вул. Фанагорійська, б/н.

Так, 16 квітня 2007 року між Ізмаїльською міською радою (орендодавець) та ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" (орендар) був укладений договір оренди землі, згідно п. 1.1. якого орендодавець на підставі ст.ст. 2, 12 Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду земліˮ, рішення Ізмаїльської міської ради № 492-V від 05 березня 2007р. та відповідно до умов цього договору надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 1,2965 га, що знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, місто Ізмаїл, вул. Фанагорійська, б/№ (надалі - "об'єкт оренди" або "земельна ділянка" у відповідних відмінках) згідно з планом земельної ділянки, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.2 договору земельна ділянка, яка є об'єктом оренди за цим договором належить до категорії земель за основним цільовим призначенням - іншої комерційної діяльності (код українського класифікатора цільового використання землі 1.11.6.), надається в оренду землі орендарю для будівництва і експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія).

Відповідно до п. 2.1 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,2965 га.

В п. 2.2 договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент підписання цього договору складає 1990675 грн.

За умовами п. 2.3 договору орендодавець підтверджує, що на момент підписання цього договору відсутні будь-які обмеження та/або обтяження у використанні земельної ділянки площею 0,9774 га, що надається в оренду, а на частину земельної ділянки площею 0,1391 га у відповідності зі ст. 99 Земельного кодексу України встановлено сервітут, право покладання та експлуатації лінії електропередачі, зв'язку, трубопроводів та інших лінійних комунікацій.

Пунктом 2.4 договору визначено, що на земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна.

Положеннями п. 3.1 договору сторонами погоджено, що його укладено на терміном на 49 років з дати його державної реєстрації.

Згідно п. 3.2 договору після закінчення строку цього договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 100 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Умовами п. 4.1 договору вказано, що орендна плата за передану в оренду земельну ділянку встановлюється виходячи з оплати за рік.

Відповідно до п. 4.2 договору за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 2,45% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік із щорічним збільшенням на 0,05%.

В п. 4.3 договору визначено, що податок на додану вартість оплачується орендарем у відповідності з чинним законодавством України.

За умовами п. 4.4 договору орендна плата вноситься щомісяця орендарем не пізніше 20 числа кожного місяця наступного за звітним.

Пунктом 4.5 договору визначено, що всі розрахунки за договором здійснюються в грошовій формі (безготівковій) шляхом перерахування орендарем суми орендної плати на наступний рахунок за нижче вказаними реквізитами: п/р 0014, МФО 828011, , банк УДК в Одеській області, отримувач ВДК в Ізмаїльському районі.

В п. 4.6 договору сторонами погоджено, що зміна отримувача орендної плати та його банківських реквізитів може здійснюватися орендодавцем в односторонньому порядку і не потребує внесення змін до цього договору. Орендодавець в якомога коротший строк зобов'язаний повідомити орендаря про зміну банківських реквізитів отримувача. У разі письмового неповідомлення орендодавцем орендаря про зміну банківських реквізитів отримувача, орендар вважається таким, що виконав свої обов'язки належним чином у разі перерахування коштів за реквізитами, вказаними в п. 4.5 цього договору.

Згідно п. 4.7 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції, який офіційно обнародується у засобах масової інформації.

Умовами п. 4.8 договору вказано, що орендар сплачує орендну плату, зазначену в цьому договорі, з моменту набрання договором чинності згідно п. 15.2 договору. Умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін шляхом внесення змін в договір у вигляді додаткової угоди (договору про внесення змін), яка після підписання стає невід'ємною частиною цього договору в наступних випадках: зміни умов господарювання для орендаря; зміни розмірів земельного податку, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря; в інших випадках, прямо передбачених законом.

Відповідно до п. 4.10 договору зміна розміру орендної платив односторонньому порядку відповідно до діючого законодавства не дозволяється. За несвоєчасне внесення орендної плати, передбаченої цим договором, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочення.

В п. 5.1 договору визначено, що земельна ділянка, яка є об'єктом оренди за цим договором, належить до категорії земель за основним цільовим призначенням іншої комерційної діяльності (код українського класифікатора цільового використання землі 1.11.6.).

За умовами п. 5.2 договору земельна ділянка надається у користування орендаря для будівництва і експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл - Тульча (Румунія).

Пунктом 5.3 договору визначено, що зміна цільового призначення та використання зазначеної земельної ділянки можлива тільки на підставі відповідного рішення Ізмаїльської міської ради у встановленому законом порядку на підставі розробленого проекту землеустрою відведення земельної ділянки.

Положеннями п. 6.4 договору сторонами погоджено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом приймання-передачі, який орендодавець зобов'язаний підписати протягом 2-х днів з моменту підписання цього договору.

Згідно п. 6.5 договору право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього договору.

Умовами п. 7.1 договору вказано, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду протягом 30 календарних днів.

Відповідно до п.п. 9.1.2 п. 9.1 договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати згідно з умовами цього договору.

В п.п. 9.2.1 п. 9.2 договору визначено, що орендодавець зобов'язаний передати за актом приймання-передачі в користування земельну ділянку у стані, який відповідає умовам цього договору та придатну для використання за цільовим призначенням.

За умовами п.п. 9.3.1 п. 9.3 договору орендар має право приступити до використання земельної ділянки після державної реєстрації цього договору.

Положеннями п.п. 9.4.1, 9.4.2, 9.4.5 п. 9.4 договору сторонами погоджено, що орендар зобов'язаний виконувати встановлені щодо об'єкта оренди зобов'язання, додержуватися вимог, встановлених Законом України "Про оренду земліˮ, виконувати обов'язки відповідно до умов цього договору і Земельного кодексу України; використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, зазначеного в п. 1.2 договору, забезпечити належний санітарний, протипожежний, екологічний стан земельної ділянки; у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендовану земельну ділянку у належному стані у строк не пізніше 30 календарних днів після припинення або розірвання договору.

Пунктом 12.1 договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом 20 днів з дати їх подання до розгляду іншій стороні. Зміни та доповнення до договору оформлюються у тій самій формі, в якій оформлено цей договір.

Згідно п. 12.2 договору останній не може бути розірваний орендодавцем в односторонньому порядку. Договір може бути розірваний орендодавцем достроково в судовому порядку виключно у наступних випадках:

- порушення орендарем умов цільового використання земельної ділянки;

- порушення орендарем порядку зміни цільового використання земельної ділянки;

- не сплата орендарем орендної плати більш як за три місяці поспіль.

Умовами п. 16.1 договору вказано, що останній підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до п. 16.2 договору останній набуває чинності після підписання сторонами та і державній реєстрації.

В п. 16.6 договору визначено, що невід'ємними частинами цього договору є план земельної ділянки, яка передається в оренду.

Так, за положеннями ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду земліˮ (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ст. 18 вказаного Закону є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Як вбачається зі змісту вказаного договору оренди землі від 16.04.2007 р., останній був зареєстрований в Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадаструˮ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2007 р. за № 33.

Відтак, вказаний договір оренди землі 16.04.2007 р. набув чинності після державної реєстрації 22.08.2007 р.

В подальшому 16 квітня 2008 року між Ізмаїльською міською радою (орендодавець) та ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" (орендар) була укладена угода про внесення змін у договір оренди земельної ділянки, згідно п. 1 якої викладено п. 4.2 договору у наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 4,5% від грошової оцінки землі за 1 кв.м в рік із щорічним збільшенням на 0,05%. Грошова плата вноситься щомісячно на поточний рахунок власника землі - розрахунковий рахунок № 0014, МФО 828011, ОКПО 0014, банк УДК в Одеській області, отримувач ВДК в Ізмаїльському районі. Орендна плата справляється також і у випадках, якщо орендар з поважних причин тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами договору. У разі визнання договору оренди недійсним, одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається. Розмір орендної плати щорічно переглядається в односторонньому порядку на протязі 2-х місяців з моменту прийняття відповідного рішення з моменту прийняття відповідного рішення, з письмовим попередженням орендаря у випадках: підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; збільшення розміру ставки земельного податку; в інших випадках, передбачених законодавством України. За несвоєчасну сплату оренди справляється пеня у відповідності із чинним законодавством України; пунктом 2 зазначено, що нормативна грошова оцінка землі становить 2046384 грн.; згідно п. 3 всі витрати по складанню та посвідченню цієї угоди платить орендарˮ.

Угода про внесення змін від 16.04.2008 р. у договір оренди земельної ділянки від 16.04.2007 р. була зареєстрована в Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадаструˮ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.06.2008 р. за № 33/А.

В подальшому 08 лютого 2013 року між Ізмаїльською міською радою (орендодавець) та ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" (орендар) була укладена угода про внесення змін до договору оренди землі від 16.04.2007 р., пунктом 1 якої внесено зміни до договору оренди землі від 16.04.2007 року, а саме:

1.1) викладено абзаци 1 та 2 п. 4.2 в наступній редакції: "За користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за 1 кв.м. в рік із щорічним збільшенням на 0,05%. Плата вноситься щомісячно на поточний рахунок власника землі - розрахунковий рахунок № 0014, МФО 828011, ОКПО 37977316, банк УДКСУ в Ізмаїльському районі Одеської області, отримувач УДКСУ в Ізмаїльському районі Одеської областіˮ?;

1.2) викладено пункт 1.2 договору в наступній редакції: "1.2 Земельна ділянка, яка є об'єктом оренди за цим договором належить до категорії земель за основним цільовим призначенням згідно Українського класифікатора цільового видів цільового призначення земель, затвердженого Наказом Держкомзему № 548 від 23.07.2010 р. - землі транспорту (секція 9, розділ 12), код КВЦПЗ - 12.03 для розміщення та експлуатації будівель і споруд річкового транспорту, для будівництва і експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія)ˮ;

1.3) викладено пункт 5.1 договору в наступній редакції: "5.1 Земельна ділянка, яка є об'єктом оренди за цим договором, належить до категорії земель за основним цільовим призначенням згідно Українського класифікатора цільового видів цільового призначення земель, затвердженого Наказом Держкомзему № 548 від 23.07.2010 р. - землі транспорту (секція 9, розділ 12), код КВЦПЗ - 12.03 для розміщення та експлуатації будівель і споруд річкового транспорту.

Згідно п. 2 угоди про внесення змін від 08.02.2013 р. до договору оренди землі від 16.04.2007 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент підписання даної угоди складає 2166063,00 грн.

Відповідно до п. 4 угоди про внесення змін від 08.02.2013 р. до договору оренди землі від 16.04.2007 р. дана угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 16.04.2007 р., зареєстрованого в Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадаструˮ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2007 р. за № 33.

11 липня 2013 р. між Ізмаїльською міською радою (орендодавець) та ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" (орендар) було складено та підписано акт приймання-передачі земельних ділянок, згідно якого вказаному Товариству було передано земельну ділянку несільськогосподарського призначення: місце розташування земельної ділянки, площею 1,2965 га за адресою: м. Ізмаїл, вул. Фаногорійська, б/н, кадастровий номер земельної ділянки - :01:031:0036.

До того ж, як з'ясовано судом, відомості про право оренди ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" на вказану земельну ділянку були внесені до Державного земельного кадастру про земельну ділянку згідно Закону України „Про Державний земельний кадастр", про що свідчить доданий до позову витяг з Державного земельного кадастру № НВ-017 від 06.10.2017 р. З вказаного витягу вбачається, що 12.07.2013 р. Реєстраційна служба Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області здійснила державну реєстрацію речового права щодо оренди відповідачем спірної земельної ділянки.

Між тим, як з'ясовано судом, в порушення вимог чинного земельного законодавства та умов вказаного договору ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" не здійснювалась оплата з орендної плати за користування земельною ділянкою, починаючи з 01.01.2016 р.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ізмаїльської міської ради № 2873-VІІ від 03.11.2017 р. розірвано достроково договір оренди землі від 16 квітня 2007 року, що зареєстрований в Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадаструˮ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2008 року за № 33, та укладений із Товариством з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" по земельній ділянці площею 1,2965 га, що розташована за адресою: Одеська область місто Ізмаїл, вулиця Фанагорійська, б/н, для будівництва та експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія) із кадастровим номером - :01:031:0036 в зв'язку із систематичною несплатою орендної плати, а саме: більш як за три місяці поспіль (п. 12.2. договору оренди землі); припинено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" право користування земельною ділянкою площею 1,2965 га, що розташована за адресою: Одеська область місто Ізмаїл, вулиця Фанагорійська, б/н, для будівництва та експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл- Тульча (Румунія) із кадастровим номером - :01:031:0036.

Наразі 13.11.2017 р. Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради направлено ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" лист-пропозицію за вих. № 01/13-1829 про дострокове розірвання договорів оренди землі, в якому виконком запропонував боржнику у добровільному порядку здійснити заходи щодо погашення заборгованості по орендній платі та розірвати достроково договори оренди землі від 16 квітня 2007 року, зареєстровані в Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадаструˮ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2008 р. за № 32 та № 33 щодо земельних ділянок площею 1,2955 га із кадастровим номером - :01:031:0036 та 0,5793 га із кадастровим номером - :01:031:0037, що розташовані у м. Ізмаїл по вул. Фанагорійська, б/н, для будівництва та експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія), після погашення заборгованості, за взаємною згодою сторін.

Як свідчать матеріали справи, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов п.п. 4.2, 4.4 договору оренди щодо внесення орендної плати у останнього утворилась заборгованість по орендній платі за період з січня 2016 р. по грудень 2017 р. включно в розмірі 278973,93 грн., що заявлена позивачем до стягнення.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про оренду земліˮ оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Законом України "Про оренду земліˮ.

Положеннями ст. 13 Закону України "Про оренду земліˮ передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст. 21 вказаного Закону визначає, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Так, пунктом 288.1. ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктом 288.4. ст. 288 вказаного Кодексу передбачено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до п. 288.5. ст. 288 того ж Кодексу розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до підпункту "вˮ ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Ч. 3 ст. 285 ГК України визначено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Так, несплата орендарем відповідної плати за орендовану земельну ділянку по договору оренди є порушенням вимог чинного законодавства та умов цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. У такому випадку орендодавець має право на захист своїх порушених прав.

В свою чергу невиконання зобов'язання або виконання зобов'язання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (невнесення відповідачем орендної плати) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов'язання, зокрема з боку відповідача. Адже згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду земліˮ основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність або відсутність заборгованості за земельним податком та орендною платою (п. 2.23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. N 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносинˮ).

Так, як вбачається з наданого позивачем до суду листа Головного Управління ДПС в Одеській області (а.с. 58-59), ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" була подана декларація за 2016 рік, в якій задекларовано дві земельні ділянки: площею 0,5793 га - річна сума податку 60020,52 грн. та площею 1,2965 га - річна сума податку 134328,67 грн. Також згідно декларації з орендної плати за 2017 рік задекларовано дві земельні ділянки: площею 0,5793 га - річна сума податку 63621,75 грн. та площею 1,2965 га - річна сума податку 142388,39 грн. Відтак, протягом періоду з 01.01.2016 р. по 01.11.2019 р. ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" до бюджету не перераховувалась сума орендної плати за спірну земельну ділянку площею 1,2955 га з кадастровим номером :01:031:0036. При цьому за 2018 і 2019 роки декларації по орендній платі відповідачем не подавались. Відтак, із вказаного листа Головного Управління ДПС в Одеській області вбачається, що станом на 01.11.2019 р. загальна сума недоїмки за договором оренди землі від 16.04.2007 р. згідно даних інтегрованої картки платника (ІКП) становить 276717,06 грн.

Однак, під час підготовчого провадження позивачем разом із заявою про збільшення розміру позовних вимог від 02.03.2020 р. було надано розрахунок орендної плати за спірним договором оренди землі від 16.04.2007 р., здійснений фінансовим управлінням Ізмаїльської міської ради, згідно якого заборгованість ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" по орендній платі за 2016-2017 роки становить у розмірі 278973,93 грн., у т.ч. за 2016 рік - 134326,02 грн., за 2017 рік - 144647,91 грн.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору щодо сплати орендної плати, що не спростовано відповідачем, та перевіривши розрахунок орендної плати, наданий позивачем до заяви про збільшення позовних вимог, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у розмірі 278973,93 грн. Адже, як визначено умовами п. 4.4 договору оренди орендна плата повинна була вноситися щомісяця орендарем не пізніше 20 числа кожного місяця, наступного за звітним. Однак, вказані умови договору були порушені відповідачем, а саме у період з січня 2016 р. по грудень 2017 р. включно не вносилась передбачена договором орендна плата. Більш того, на підтвердження протилежного відповідачем до суду надано належних та допустимих доказів. Адже, частиною першою, третьою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, якими в силу ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Щодо вимог позивача про розірвання спірного договору оренди та скасування запису іншого речового права суд зазначає наступне.

Як вказує позивач, з огляду на несплату відповідачем орендної плати у встановлені договором строк і розмірі, а саме більше трьох місяців поспіль, відповідно п. 12.2 договору орендодавець має право ставити питання про дострокове розірвання договору оренди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ч. 1, 3 ст. 291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 651 ЦК України, чинним законодавством України під істотним розуміється таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Ч. 3, 4 ст. 31 Закону України "Про оренду земліˮ передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду земліˮ на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до статей 24 та 25 вказаного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення останнім орендної плати, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно п. 12.2 договору останній не може бути розірваний орендодавцем в односторонньому порядку. Договір може бути розірваний орендодавцем достроково в судовому порядку виключно у наступних випадках:

- порушення орендарем умов цільового використання земельної ділянки;

- порушення орендарем порядку зміни цільового використання земельної ділянки;

- несплата орендарем орендної плати більш як за три місяці поспіль.

Згідно ст. 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Виходячи за наведеного, чинним законодавством передбачена можливість розірвання договору саме у разі систематичної несплати орендних платежів. Між тим за умовами спірного договору такою систематичною несплатою орендних платежів вважається саме несплата орендарем орендної плати більш як за три місяці поспіль.

Отже, підставою для розірвання спірного договору оренди землі від 16.04.2007 р. є невиконання відповідачем зобов'язання щодо внесення орендної плати більше 2 років, що свідчить саме про систематичну несплату відповідачем орендних платежів за спірним договором. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для розірвання спірного договору оренди землі в судовому порядку внаслідок систематичної несплати відповідачем орендної плати, що є істотним порушенням умов цього договору.

Щодо прийнятого позивачем рішення № 2873-VІІ від 03.11.2017 р. "Про дострокове розірвання договору оренди землі від 16 квітня 2007 року, що зареєстрований в Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадаструˮ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2007 р. за № 33, та укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" по земельній ділянці за адресою: Одеська область місто Ізмаїл, вулиця Фанагорійська, б/н, для будівництва та експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія) (кадастровий номер земельної ділянки - :01:031:0036)ˮ суд зазначає, що за загальним правилом ст. 782 ЦК України розірвання договору можливе шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена статтею 782 ЦК України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року N 15-рп/2002 (справа N 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Тому норми статті 188 ГК України та статті 11 ГПК України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору. Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України в постанові № 3-26гс12 від 8 травня 2012 року.

Отже, право позивача як орендодавця (наймодавця) на відмову від договору оренди (найму), передбачене ч. 1 ст. 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати орендарем (наймачем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про розірвання спірного договору оренди землі від 16.04.2007 р., укладеного між сторонами по справі.

Стосовно позовної вимоги про скасування запису іншого речового права у державному реєстрі речового права нерухомого майна № 1695236 земельною ділянкою площею 1,2965 га, із кадастровим номером - :01:031:0036, суд зазначає наступне.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 182 Цивільного кодексу України передбачено державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, що здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до повноважень органу державної реєстрації прав належить: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень чи відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; надання інформації про зареєстровані права та їх обтяження у порядку, встановленому цим Законом; забезпечення обліку безхазяйного нерухомого майна, здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 9 Закону визначено також повноваження Державного реєстратора.

З наведених вище положень законодавства вбачається, що здійснення державної реєстрації прав (їх обтяжень) на нерухоме майно за загальним правилом означає підтвердження державою фактів набуття, припинення чи переходу відповідних речових прав, що надає право управненій особі посилатися на відомості з Державного реєстру прав у спорах з третіми особами для підтвердження відповідних фактів у встановленому порядку.

Так, за ствердженнями позивача, відповідне речове право щодо оренди спірної земельної ділянки площею 1,2965 га, що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фанагорійська, б/н, для будівництва та експлуатації берегового комплексу паромної переправи Ізмаїл-Тульча (Румунія) із кадастровим номером - :01:031:0036, було зареєстровано за ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1695236. Проте, на підтвердження факту наявності вказаного запису про реєстрацію права оренди № 1695236 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачем не надано до матеріалів справи відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де, зокрема, було би зазначено про реєстрацію права оренди ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" за № 1695236 на земельну ділянку, площею 1,2965 га, кадастровий номер :01:031:0036.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

За приписами ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовна вимога про скасування запису іншого речового права у державному реєстрі речового права нерухомого майна № 1695236 земельною ділянкою площею 1,2965 га, із кадастровим номером - :01:031:0036 про реєстрацію права оренди за ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа", є недоведеною належними та допустимими доказами. Ті обставини, що відповідний запис про реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТОВ "Ізмаїльська паромна переправа" міститься в Державному земельному кадастрі, не впливають на суть позовної вимоги про скасування запису іншого речового права у державному реєстрі речового права нерухомого майна за № 1695236.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Ізмаїльської міської ради частково обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось частково на користь позивача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, що складають 6105,61 грн. (4184,61 грн. за майнову вимогу + 1921 грн. за одну немайнову вимогу).

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Ізмаїльської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" про розірвання договору оренди, скасування запису та стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 278973,93 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Артема, буд. 1; ) на користь Ізмаїльської міської ради (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Суворова, 62; ) заборгованість з орендної плати в сумі 278973/двісті сімдесят вісім тисяч дев'ятсот сімдесят три/грн. 93 коп.

3. Розірвати договір оренди землі від 16.04.2007 р., укладений між Ізмаїльською міською радою (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Суворова, 62; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Артема, буд. 1; ) та зареєстрований в Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадаструˮ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2007 р. за № 33, щодо земельної ділянки площею 1,2965 га кадастровий номер - :01:031:0036, що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фанагорійська, б/№.

4. В задоволені вимоги Ізмаїльської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" про скасування запису у державному реєстрі речового права відмовити.

5. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізмаїльська паромна переправа" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Артема, буд. 1; ) на користь Ізмаїльської міської ради (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Суворова, 62; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 6105/шість тисяч сто п'ять/грн. 61 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 квітня 2020 р.

Суддя В.С. Петров