ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.04.2020 м. Ужгород Справа № 907/63/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород

до відповідача Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації, м. Виноградів

про стягнення 198229,58 грн.

секретар судового засідання Штундер Д.Л.

сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Товариство звернулося з позовом до відповідача про стягнення 192701,27 грн. боргу за розподілений на виконання Договору №42АВ880-134-19 від 11.01.2019 природний газ, посилаючись на ст. ст. 11, 530, 526, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 193 ГК України. Крім суми боргу на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення 600,22 грн. трьох відсотків річних та 4982,09 грн. пені, нарахованої на підставі п. 8.2 Договору та ст. 549 Цивільного кодексу України, ст. ст. 230-232 Господарського кодексу України.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 22973,44 грн. який складається зі сплаченого судового збору в розмірі 2973,44 грн та 20000 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу, та отримана ним 24.02.2020, про що зроблено відмітку на повідомленні про вручення рекомендованого відправлення), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТІ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч взятих на себе зобов`язань за договором, у встановлений строк не здійснив у повному обсязі оплату вартості послуги розподілу у грудня 2019 року природного газу, внаслідок чого в нього виникла та рахується заборгованість перед ТОВ «Закарпатгаз», яка станом на момент звернення до суду з даним позовом складає суму 192701,27грн., що також підтверджується узгодженим сторонами та скріпленим печатками та підписами останніх Актом звіряння взаємних розрахунків від 07.02.2020.

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11 січня 2019 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації « 3акарпатгаз» (тепер - Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз») та Управлінням освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації (споживач) укладено Договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), шляхом підписання споживачем заяви-приєднання №42АВ880-134-19 до умов Договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Відповідно до п.2.1. Договору Позивач взяв на себе обов`язок надати Відповідачу послуги з розподілу природного газу, а Відповідач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором.

Пунктом 6.3 Договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п. 6.4 Договору).

У відповідності до п. 6.6. Договору, надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

З матеріалів справи встановлено, що в грудні 2019 року Оператор ГРМ розподілив, а Споживач прийняв 226317,44 тис.куб.м. природного газу. Вартість послуги з розподілу зазначених обсягів природного газу складає 193229,83 грн., що підтверджується двостороннім актом наданих послуг з розподілу природного газу № 3КЯ89040102 від 31 грудня 2019 року.

Однак, в порушення умов Договору, Відповідач не виконав своє зобов`язання щодо оплати вартості послуги з розподілу природного газу, внаслідок чого в нього виникла та рахується заборгованість перед позивачем, яка складає 192701,27 грн. Вказана заборгованість визнана відповідачем укладеним сторонами 07.02.2020 Актом звіряння взаємних розрахунків (в матеріалах справи).

Окрім того, відповідно до п. 8.2. Договору у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.

З огляду на вказаний пункт Договору, позивачем нараховано відповідачу пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 11.01.2020 до 17.02.2020 на суму 4982,09 грн, а також заявлено вимогу про стягнення нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України за аналогічний період 600,22 грн. трьох відсотків річних.

ОЦІНКА СУДУ

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі «НКРЕКП») від 30.09.2015 № 2494, відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі «Кодекс ГРС»), який визначає взаємовідносини Оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Пункт 1 глави 1 Розділу VI Кодексу ГРС визначає, що суб`єкти ринку природного газу, у тому числі споживачі, які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу ГРС та укладення договору розподілу природного газу.

На виконання вимог статей 12 та 40 Закону постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

Відповідно до п.1.1.Договору, цей Типовий договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктами 1.2, 1.3 Договору визначено, що його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону і Кодексу ГРС; такий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк.

Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовим) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплати рахунка Оператора ГРМ, та/бо документально підтверджене споживання природного газу.

11 січня 2019 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації « 3акарпатгаз» (тепер - Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз») та Управлінням освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації (споживач) укладено Договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), шляхом підписання споживачем заяви-приєднання №42АВ880-134-19 до умов Договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт надання позивачем послуг належним чином підтверджується актом наданих послуг з розподілу природного газу № 3КЯ89040102 від 31 грудня 2019 року. Доказів повної оплати відповідачем наданих йому позивачем послуг матеріали справи не містять.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Тому суд констатує, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми 192701,27 грн. заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу є правомірною, обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Щодо трьох відсотків річних та пені

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 8.2. Договору у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобов`язання в загальній сумі 4928,09 грн. та 3 % річних в загальній сумі 600,22 грн.

Перевіривши проведені позивачем розрахунки, суд дійшов до висновку про їх обґрунтованість, правомірність та правильність, а тому заявлені до стягнення суми підлягають до стягнення в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом позивачем подано орієнтовний розрахунок судових витрат, який складався з витрат на оплату судового збору в розмірі 2973,44 грн. та витрат на професійну правничу допомогу на суму 20000 грн. Поряд з цим, вимога про відшкодування судових витрат заявлена ним лише в частині судового збору. Саме тому, а також з огляду на відсутність будь-яких доказів, якими би підтверджувався вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу (як от Договору про надання правничої допомоги, детальний опис робіт, виконаних адвокатом тощо), який сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, суд не розподіляє судові витрати в цій частині.

Відтак, на відповідача покладається 2973,44 грн. витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240, 241, 247, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації (90300, Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Копанська, буд. 10, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (, 88015, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2) заборгованість у розмірі 198229,58 (сто дев`яносто вісім тисяч двісті двадцять дев`ять гривень 58 коп.), в т. ч. 192701,27 грн. боргу, 4928,09 грн пені, 600,22 грн. трьох відсотків річних, а також 2973,44 грн. (Дві тисячі дев`ятсот сімдесят три гривні 44 коп.) на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Встановлені процесуальні строки обчислюються з врахуванням п. 3 ч. 11 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», тобто продовжуються на строк дії такого карантину.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук