ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" квітня 2020 р. м ХарківСправа № 922/1143/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Харківський національний технічний університет сільського господарства імені Петра Василенко, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Васищевський завод рослинних олій», смт. Васищеве,

про стягнення 211 478,39 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківський національний технічний університет сільського господарства імені Петра Василенко, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Васищевський завод рослинних олій», про стягнення суми боргу у розмірі 211 478,39 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Так, відповідно до частини 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підпиємців та громадських формувань від 16 квітня 2020 року (дата постановлення даної ухали суду) керівником та підписантом Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенко є Нанка О.В. з 28 жовтня 2016 року, із заначенням, що вказана особа діє з обмеженнями згідно статуту. Статут Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенко до позовної заяви не доданий, що унеможливлює встановлення судом обсягу обмежень керівника та підписанта Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенко.

За таких обставин, з метою усунення наявності будь-яких сумнівів щодо обсягу повноважень у особи, яка підписала означену позовну заяву, позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом надання належним чином завіреної копії статуту Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенко.

Крім того, приписами пункту 5 та 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують обставини обґрунтування позовних вимог з переліком документів та інших доказів, які додаються до заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (частина 2 статті 164 ГПК України).

Суд звертає увагу заявника на те, що стаття 91 Господарського процесуального кодексу України містить загальні вимоги щодо оформлення письмових доказів, зокрема, письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Судом встановлено, при огляді додатків до позовної заяви, що представлений до матеріалів позовної заяви пакет документів засвідчений Заїка О.В. (без зазначення посади) при цьому, доказів на підтвердження повноважень зазначеної особи до позовної заяви не надано.

За Порядоком засвідчення копій документів визначеним пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07 квітня 2003 року "ДСТУ 4163-2003", відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч зазначеним приписам, документи, які додані до позовної заяви в копіях, містять словосполучення «З оригіналом вірно», замістять словосполучення «Згідно з оригіналом».

Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (про що зазначено у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 липня 2018 року у справі №904/8549/17).

Також, згідно з пункту 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

За практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що станом на 07 квітня 2020 року (дата формування матеріалів позовної заяви) за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 211 478,39 грн. Втім, для суду є незрозумілим алгоритм розрахунку даної позовної вимоги, а позивачем не представлено до матеріалів позовної заяви її детального математичного підрахунку, за первинною документацією на підставі якої було проведено господарську операцію між позивачем і відповідачем.

За імперативними приписами процесуального законодавства України, саме на позивача, як ініціатора позову, покладається довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а суд, в свою чергу, керуючись принципом (засадою) диспозитивності, здійснює розгляд справи в межах заявлених нею вимог.

Отже, позивач, формуючи матеріали позовної заяви, зверхньо сформував позов, оскільки дана заява по суті справи не містить обґрунтованого розрахунку розміру основної заборгованості, у зв`язку з чим суд не має можливості достеменно встановити дійсні обставини справи.

Поміж зазначеного, подана позивачем позовна заява також не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви, що чітко передбачено (таке застереження) приписами пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Також, позивач не додержався однією з обов`язкових вимог, які висуваються при оформленні позовної заяви, а саме не зазначив у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (пункт 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 162 Господарського процесуального кодексу України щодо форми та змісту заяви по суті справи (позовної заяви).

Якщо подана позовна заява не відповідає приписами статті 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду (частина 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статі 162 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

З метою усунення вище вказаних недоліків позовної заяви, позивачу необхідно надати суду належним чином завірену копію статуту Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенко, докази на підтвердження повноважень Заїка О.В. (без зазначення посади); відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; детальний розрахунок розміру позовних вимог та належним чином здійснити оформлення додатків до позовної заяви, шляхом зазначення на копії письмових документів всіх необхідних відміток, а саме: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Дані вимоги встановлені, як зазначено вище, у статі 91 Господарського процесуального кодексу України та Вимозі до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01 вересня 2003 року.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статі 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Водночас, 02 квітня 2020 року набули чинності зміни до розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції від 30 березня 2020 року, які визначають, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відтак, на підставі викладеного, з урахуванням того, що строк на здійснення позивачем процесуальної дії, обумовленої статтею 174 Господарського процесуального кодексу України (як-то подання до суду заяви про усунення недоліків), не може бути меншим ніж строк дії карантину, суд встановлює позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня закінчення події, яка повинна неминуче настати (закінчення карантину).

На підставі викладеного, керуючись статтями 91, 116, 162, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенко без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня закінчення події, яка повинна неминуче настати (закінчення карантину), шляхом надання до суду:

належним чином завірену копію статуту Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенко;

докази на підтвердження повноважень Заїка О.В. (без зазначення посади);

відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

детальний розрахунок розміру позовних вимог;

та належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви.

Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 21 квітня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/1143/20