ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2020 р. Справа № 920/1128/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Стара аптека»

на рішення Господарського суду Сумської області від 19.12.2019

у справі № 920/1128/19 (суддя Джепа Ю.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аметрін ФК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Стара аптека»

про стягнення 68898,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 19.12.2019 у справі №920/1128/19 задоволений позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аметрін ФК» (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Стара аптека» (надалі відповідач/скаржник) про стягнення 52998,74 грн. заборгованості за поставлений товар, а також 15899,62 грн. штрафу.

Відповідач, не погоджуючись із прийнятим у даній справі судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не згоден із заявленою сумою заборгованості, яка за його обліком складає 50936,20 грн. На підтвердження цієї обставини відповідачем залучено акт звірки. Посилаючись на умови п. 4.5 договору купівлі-продажу від 01.01.2018 зауважує на завищенні розміру штрафу. При цьому відповідач наголошує на тому, що він має претензії щодо якості та переліку поставлених лікарських засобів.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №920/1128/19. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Стара аптека» на рішення Господарського суду Сумської області від 19.12.2019р. у справі №920/1128/19 вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Надано учасникам справи строк на подання відзиву та відповіді на відзив.

Згідно з ч. 1 статті 12, ч. 1 статті 250 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами загального або спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 3 статті 12, ч. 1 статті 247 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому товариство просить залишити без змін оскаржуване судове рішення з мотивів, у ньому викладених. При цьому позивач наголошує на тому, що акт звірки, залучений відповідачем, не був йому направлений протягом розгляду справи.

06.04.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про укладання мирової угоди між сторонами у даній справі. Колегія суддів дослідивши зміст і форму даної заяви дійшла висновку про відмову у її задоволенні враховуючи таке:

У суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 ГПК України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закриває провадження у справі (стаття 274 ГПК України).

У відповідності до приписів статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Дослідивши подану на затвердження суду мирову угоду, колегія суддів встановила, що мирова угода та заява про укладання мирової угоди підписані з боку ТОВ Фірма «Стара аптека» директором Ковтуненко О.О. (скріплена печаткою), а з боку ТОВ «Аметрін ФК» Генеральним директором Пилипчук К.П., однак не скріплена відбитком печаті даного товариства. Разом з тим, наявні у справі документи, подані відповідачем - ТОВ Фірма «Стара аптека», як то відзив на позов, апеляційна скарга, підписані директором Кучменко Ю.М. За наведених обставин суд апеляційної інстанції позбавлений можливості достеменно встановити, що згадані документи підписані уповноваженими особами.

Відповідно до ч.7 статті 46 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аметрін ФК» звернулось до Господарського суду Сумської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Стара аптека» про стягнення 52998,74 грн. заборгованості за поставлений товар, а також 15899,62 грн. штрафу. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача обов`язку щодо оплати поставленого за договором купівлі-продажу товару.

Як було встановлено судом І інстанції та підтверджено матеріалами справи 02.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аметрін ФК» та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Стара аптека» укладено договір купівлі-продажу № 32042/м-ос, відповідно до пункту 1.1. якого позивач, як продавець, передає, а відповідач, як покупець, приймає окремими партіями і оплачує лікарські препарати, хімічні реактиви, дезінфекційні засоби, вироби медичного призначення та витратні матеріали, що іменуються надалі Товар, номенклатура, кількість і ціна якого визначаються на підставі письмової заявки або заявки по телефону покупця на кожну конкретну партію товару і відображаються в накладній на дану партію.

- загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, типами остаточно узгоджуються у видатково-прибуткових накладних, складених та підписаних уповноваженими представниками сторін на підтвердження факту приймання-передачі товарів, та скріплених печатками сторін. Сторони розглядають зазначені накладні, як невід`ємну частину цього договору (п.2.1 договору).

- ціна товару, яка входить у партію поставки, остаточно узгоджується та вказується сторонами у накладній на поставку партії товару. Зміна остаточно узгодженої сторонами ціни товару після його поставки покупцю не допускається. Ціна, вказана в накладній на конкретну партію товару, є твердою для даної партії і не розповсюджується на подальші партії товару, що постачається. Загальна сума договору складає сумарну вартість всіх партій товару, поставленого продавцем і прийнятого покупцем протягом терміну дії цього договору, на підставі накладних відповідно до п. 2.1 цього договору. ПДВ визначається по ставці, що діє на момент виникнення податкових зобов`язань (розділ 3 договору)

- продавець зобов`язується поставляти товар покупцю в терміни, обумовлені цим договором (пункт 4.1 договору). Покупець зобов`язується своєчасно приймати і оплачувати товар відповідно до термінів, вказаних в пункті 5.1 цього договору (пункт 4.2 договору). У разі порушення відповідачем термінів розрахунку за поставлений продавцем товар відповідно до пункту 5.1 цього договору покупець сплачує позивачу відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов`язань. У випадку прострочення оплати партії товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець крім відсотків за користування чужими грошовими коштами згідно пунктом 4.4 зобов`язаний сплатити позивачеві штраф у розмірі 30% від суми заборгованості (пункти 4.4, 4.5 договору) (Розділ 4 договору)

- покупець проводить оплату кожної партії товару на розрахунковий рахунок продавця у строк тридцять календарних днів з моменту постачання товару, який вказується у накладній та визначається відповідно до пункту 6.6 договору. (п.5.1 договору).

- при виникненні у покупця заборгованості за товар по декільком накладним, одержані від відповідача грошові кошти зараховуватимуться як погашення заборгованості за раніше одержаний ним товар, незалежно від призначення платежу, вказаного в платіжному дорученні (у призначенні платежу вказувати номер договору і дату його підписання) (п.5.5 договору).

Пунктом 11.1 договору встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками обох сторін і діє до 31 грудня 2020 року, за винятком випадку, якщо до моменту закінчення дії договору не проведений остаточний взаєморозрахунок сторін. В цьому випадку дія договору продовжується до остаточного взаєморозрахунку сторін. Пунктом 11.2 договору передбачено, що у випадку, якщо жодна зі сторін не заперечує умовам договору, він вважається продовженим ще на один рік.

За змістом частини 1 статті 662, статті 663 та частини 1 статті 692 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджено під час здійснення апеляційного провадження, на виконання умов договору купівлі-продажу від 02.01.2019 №32042/м-ос позивачем у період з 08.06.2019 по 10.09.2019 за відповідними видатковими накладними, складеними за відповідний період, передано відповідачу товар, обумовлений договором, на загальну суму 236906,60 грн. Наведені обставини підтверджуються залученими до справи копіями видаткових накладних: №00308423 від 08.06.2019 на суму 1500,23 грн строком оплати до 08.07.2019; №00312360 від 11.06.2019 на суму 3426,12 грн строком оплати до 11.07.2019; №00328809 від 19.06.2019 на суму 1740,89 грн строком оплати до 19.07.2019; №00328847 від 19.06.2019 на суму 1910,15 грн строком оплати до 19.07.2019; №00328869 від 19.06.2019 на суму 1804,53 грн строком оплати до 19.07.2019; №00328997 від 19.06.2019 на суму 1002,47 грн строком оплати до 19.07.2019; №00335352 від 21.06.2019 на суму 1407,96 грн строком оплати до 21.07.2019; №00345385 від 26.06.2019 на суму 864,98 грн строком оплати до 26.07.2019; №00345386 від 26.06.2019 на суму 197,78 грн строком оплати до 26.07.2019; №00345387 від 26.06.2019 на суму 2225,44 грн строком оплати до 26.07.2019; №00345393 від 26.06.2019 на суму 1455,82 грн строком оплати до 26.07.2019; №00358417 від 03.07.2019 на суму 2877,07 грн строком оплати до 02.08.2019; №00358418 від 03.07.2019 на суму 48,41 грн строком оплати до 02.08.2019; №00358419 від 03.07.2019 на суму 5485,54 грн строком оплати до 02.08.2019; №00358420 від 03.07.2019 на суму 652,94 грн строком оплати до 02.08.2019; №00370812 від 09.07.2019 на суму 1992,79 грн строком оплати до 08.08.2019; №00370812 від 09.07.2019 на суму 1992,79 грн строком оплати до 08.08.2019; №00370840 від 09.07.2019 на суму 3252,31 грн строком оплати до 08.08.2019; №00385602 від 16.07.2019 на суму 1278,93 грн строком оплати до 15.08.2019; №00401036 від 23.07.2019 на суму 4096,93 грн строком оплати до 22.08.2019; №00401037 від 23.07.2019 на суму 203,14 грн строком оплати до 22.08.2019; №00423793 від 02.08.2019 на суму 4224,88 грн строком оплати до 01.09.2019; №00423794 від 02.08.2019 на суму 236,08 грн строком оплати до 01.09.2019; №00462391 від 20.08.2019 на суму 4960,38 грн строком оплати до 19.09.2019; №00462392 від 20.08.2019 на суму 132,90 грн строком оплати до 19.09.2019; №00462393 від 20.08.2019 на суму 1758,53 грн строком оплати до 19.09.2019; №00462394 від 20.08.2019 на суму 132,70 грн строком оплати до 19.09.2019; №00502844 від 05.09.2019 на суму 2062,54 грн строком оплати до 05.10.2019; №00502845 від 20.08.2019 на суму 150,95 грн строком оплати до 05.10.2019; №00510242 від 10.09.2019 на суму 1915,35 грн строком оплати до 10.10.2019.

Апеляційна інстанція погоджується з висновком суду І інстанції стосовно того, що факт отримання відповідачем поставленого позивачем товару на суму 52998,74 грн за згаданим договором купівлі-продажу підтверджується копіями залучених видаткових накладних, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками, містять назву товару, його кількість та вартість.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами частини 2 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, відповідно до положень якої, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

У частині 1 статті 628 цього Кодексу передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також судом було встановлено, що поставлений товар був оплачений відповідачем частково на суму 183907,86 грн, і відповідно заборгованість останнього за отриманий товар складає 52998,74 грн.

Апеляційна інстанція критично оцінює доводи відповідача щодо завищення позивачем розміру заборгованості за поставлений товар за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження цих доводів, а саме: платіжних доручень, інших платіжних документів на підтвердження оплати отриманого від позивача за договором від 02.01.2019 №32042/м-ос товару.

Відповідно до вимог статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1, 4 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з вимогами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Залучений до апеляційної скарги акт звірки, підписаний одноособово відповідачем, не був наданий останнім під час розгляду справи в суді І інстанції, що в силу приписів статті 269 ГПК України унеможливлює для апеляційної інстанції надання йому оцінки.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що останній не був повідомлений про розгляд даної справи, спростовуються наявними в справі рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 13.11.2019 та від 21.11.2019, які повернуто на адресу суду відділенням поштового зв`язку, копії ухвал за якими отримано уповноваженим представником відповідача 15.11.2019 та 26.11.2019 відповідно. З повідомлень вбачається скерування судом ухвал на адресу відповідача: м. Суми, вул. Троїцька 28-А. Саме ця адреса зазначена і в апеляційній скарзі.

Разом з тим апеляційна інстанція вважає безпідставним посилання відповідача на претензії стосовно якості та переліку поставлених лікарських засобів за відсутності доказів як складання відповідного акта (як це передбачено умовами п. 7.2 договору), так і доказів не прийняття (повернення) неналежного товару продавцю (п. 7.3 договору).

З огляду на викладене апеляційна інстанція погоджується з висновком суду І інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 52998,74 грн. заборгованості за поставлений товар.

Стосовно позовної вимоги про стягнення штрафу в сумі 15899,62 грн, заявленого позивачем виходячи з суми заборгованості отриманого товару, за яким допущено прострочення платежу, апеляційна інстанція зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою. Згідно з п. 3 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 статті 193 , ч. 1 статті 216 та ч. 1 статті 218 ГК України ).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 статті 230 ГК України ).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У пункті 4.5 договору сторони погодили, що за прострочення платежу понад 30 (тридцять) календарних днів з моменту виникнення простроченого зобов`язання, обумовленого в пункті 4.4 даного договору, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% від вартості одержаного товару, за яким допущено прострочення платежу, а також суму боргу з урахуванням індексу інфляції, згідно статті 625 ЦК України за весь час прострочення та 30% річних від простроченої суми.

Отже, за умови встановлення факту неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, а також враховуючи умови Договору, яким передбачено право позивача нараховувати штраф, розмір якого є обґрунтованим та арифметично вірним, апеляційна інстанція погоджується з висновками суду І інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача 15899,62 грн. штрафу.

Дослідивши матеріали справи Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом Сумської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Сумської області від 19.12.2019 у справі №920/1128/19.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Стара аптека» на рішення Господарського суду Сумської області від 19.12.2019 у справі №920/1128/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 19.12.2019 у справі №920/1128/19 залишити змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак