ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.04.2020р. м. Харків Справа № 905/228/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши справу №905/228/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лого-Транс»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління громадського харчування та торгівлі»

про стягнення 126 993 грн.,

без повідомлення (виклику) сторін.

Суть спору: ТОВ «Лого-Транс» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «УГХТ» 126 993 грн., з яких: 99 999,28 грн. - основна заборгованість, 16 111,23 грн. - пеня, 10 212,31 грн. - 20% річних, 670,18 грн.- інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання за договором поставки товару №124 від 31.05.2019р. щодо оплати товару.

Ухвалою суду від 05.02.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином шляхом надіслання копій вказаної ухвали суду на їх юридичні адреси, які одержані ними, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

06.04.2020р. судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

31.05.2019р. між ТОВ «Лого-Транс» (позивач, постачальник) та ТОВ «УГХТ» (відповідач, покупець) укладено договір поставки товару №124, за умовами п. 1.1. якого постачальник продає та поставляє, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку, визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього договору.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару (п. 1.3 договору).

Найменування та кількість товару зазначається в додатках або накладних, які є невід`ємними частинами цього договору (п. 2.1. договору).

Ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів постачальника, що є додатками до цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Фактом погодження покупцем ціни та вартості товару вважається підписана сторонами накладна (п. 3.1. договору).

Загальна сума цього договору відповідає загальній сумі всіх накладних, на підставі яких здійснюється постачання товару відповідно до умов цього договору (п. 3.2. договору).

Покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару, протягом (але не пізніше) 14 календарних днів з моменту передачі такої партії товару. В разі порушення покупцем строку оплати товару, вказаного в цьому пункті, постачальник вправі зупинити послідуючі поставки, аж до моменту повного погашення покупцем заборгованості за поставлений раніше товар (п. 3.3. договору).

В разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань по даному договору, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України (п. 5.1. договору).

У випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу, та окрім того, 20% річних (п. 5.3. договору).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019р., а у фінансовій частині - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. У разі, якщо жодна сторона протягом 30календарних днів до закінчення терміну дії даного договору не заявить про наміри його розірвання, цей договір вважається пролонгованим на тих же умовах терміном на 1 календарний рік (п. 8.5 договору).

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 151 454,11 грн., що підтверджено видатковими накладними:

- №ХСН-010845 від 16.07.2019р. на суму 68 331,48 грн.;

- №ХСН-010983 від 16.07.2019р. на суму 53 732,65 грн.;

- №ХСН-011390 від 23.07.2019р. на суму 29 389,98 грн.

Оплату поставленого позивачем товару відповідачем здійснено частково у розмірі 51 454,83 грн. наступним чином: 13.08.2019р. - 40 000 грн., 16.10.2019р. - 10 000 грн. та 16.12.2019р. - 1 454,83 грн., що підтверджується виписками по рахунку за 13.08.2019р., 16.10.2019р. та 16.12.2019р. відповідно.

Згідно акту звірки розрахунків за договором №124 від 31.05.2019р. за період січень 2019р. - жовтень 2019р. заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2019р. складає 101 454,83 грн., в т.ч. за видатковими накладними №ХСН-010845 від 16.07.2019р., №ХСН-010983 від 16.07.2019р., №ХСН-011390 від 23.07.2019р. у розмірі 101 454,11 грн.

Оскільки відповідач не розрахувався за поставлений товар, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача, крім основної заборгованості у розмірі 99 999,28 грн., також і пеню - 16 111,23 грн., 20% річних - 10 212,31 грн. та інфляційні втрати - 670,18 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

За приписами ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1,7 ст.193 ГК України.

Як вище встановлено судом, між сторонами укладено договір поставки товару №124 від 31.05.2019р., за умовами якого постачальник продає та поставляє товар, а покупець купує та оплачує його партіями протягом (але не пізніше) 14 календарних днів з моменту передачі такої партії товару.

Враховуючи викладене, строк оплати отриманого відповідачем товару настав:

- за видатковою накладною №ХСН-010845 від 16.07.2019р. на суму 68 331,48 грн. - 30.07.2019р.;

- за видатковою накладною №ХСН-010983 від 16.07.2019р. на суму 53 732,65 грн. -30.07.2019р.;

- за видатковою накладною №ХСН-011390 від 23.07.2019р. на суму 29 389,98 грн. - 06.08.2019р.

Між тим, встановлені обставини справи свідчать, що відповідачем здійснено оплату товару не в повному обсязі, внаслідок чого у нього утворився борг у розмірі 99 999,28 грн. При цьому, жодних заперечень щодо наявності заборгованості, а тим більш доказів, що спростовують її наявність, відповідачем до суду не надано. Водночас, в акті звірки таку заборгованість відповідачем підтверджено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 99 999,28 грн., а отже і їх задоволення.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч. 2 ст.551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас, в силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 5.3. договору у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу, та окрім того, 20% річних

Розрахунки пені та 20% річних, які здійснені позивачем, та згідно з якими загальний розмір нарахованих відповідачу пені та 20% річних за загальний період з 31.07.2019р. по 17.01.2020р. становить 16 111,23 грн. та 10 212,31 грн. відповідно, перевірені господарським судом та встановлено, що позивачем неправильно визначено період нарахування (без врахування того, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування) та суму боргу, на яку здійснюється нарахування.

Тому, господарським судом самостійно, із врахуванням вірно визначених періоду нарахування та суми боргу, а також часткових оплат, здійснено розрахунки пені та 20% річних, згідно з якими розмір пені становить 15 878,68 грн. та розмір 20% річних - 10 071,38 грн.

При цьому, сума пені 15 878,68 грн. складається з:

- 795,93 грн., які нараховані з 31.07.2019р. по 06.08.2019р. на суму 122 064,13 грн.;

- 846,48 грн., які нараховані з 07.08.2019р. по 12.08.2019р. на суму 151 454,11 грн.;

- 6 522,36 грн., які нараховані з 13.08.2019р. по 15.10.2019р. на суму 111 454,11 грн.;

- 5 272,83 грн., які нараховані з 16.10.2019р. по 15.12.2019р. на суму 101 454,11 грн.;

- 2 441,08 грн., які нараховані з 16.12.2019р. по 17.01.2019р. на суму 99 999,28 грн.

Сума 20% річних 10 071,38 грн. складається з:

- 468,19 грн., які нараховані з 31.07.2019р. по 06.08.2019р. на суму 122 064,13 грн.;

- 497,93 грн., які нараховані з 07.08.2019р. по 12.08.2019р. на суму 151 454,11 грн.;

- 3 908,53 грн., які нараховані з 13.08.2019р. по 15.10.2019р. на суму 111 454,11 грн.;

- 3 391,07 грн., які нараховані з 16.10.2019р. по 15.12.2019р. на суму 101 454,11 грн.;

- 1 805,66 грн., які нараховані з 16.12.2019р. по 17.01.2019р. на суму 99 999,28 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 15 878,68 грн. та 20% річних у розмірі 10 071,38 грн., а отже і про їх задоволення в цих частинах.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на наведене, базою для нарахування інфляційної складової боргу є сума основного боргу, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за загальний період з серпня 2019р. по грудень 2019р. складає 670,18 грн., перевірено господарським судом та встановлено, що нарахування інфляційних втрат здійснено позивачем без дотримання вищевказаного порядку нарахування, неправильно визначено період нарахування та суму боргу, на яку здійснюється нарахування.

Тому, господарським судом самостійно, із врахуванням вірно визначеного періоду нарахування та суми боргу, а також часткових оплат, здійснено розрахунок інфляційних втрат, згідно з яким розмір інфляційних втрат становить 1 055,82 грн., з яких:

-443,48 грн., які нараховані з серпня по вересень 2019р. на суму 111 454,11 грн.;

-812,34 грн., які нараховані з жовтня по листопад 2019р. на суму 101 454,11 грн.;

- у грудні 2019р. мала місце дефляція, яка склала - 200 грн. на суму 99 999,28 грн.

Тобто, за розрахунком суду розмір інфляційних втрат є фактично більшим, ніж заявлено до стягнення. Проте, суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат задовольняються у заявленому до стягнення розмірі 670,18 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

У позові позивачем заявлено про стягнення з відповідача судових витрат, розмір яких згідно з попереднім розрахунком судових витрат позивача, складає 10 102 грн., а саме: 2 102 грн. - судовий збір, 8 000 грн. - витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 2 - 4 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконані договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №4 від 16.01.2020р., укладений між АБ «Богдана Зонова» (виконавець) та ТОВ «Лого-Транс» (позивач, замовник), акт виконаних робіт від 21.01.2020р. на суму 8 000 грн., звіт (детальний опис робіт) від 21.01.2020р. про вартість робіт у розмірі 8 000 грн., рахунок - фактуру №СФ-000001 від 21.01.2020р. на суму 8 000 грн., платіжне доручення № від 21.01.2020р. на суму 8 000 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/1754 від 13.11.2018р. на Зонова Б.С.

З акту виконаних робіт від 21.01.2020р. та звіту (детального опису виконаних робіт) від 21.01.2020р. вбачається, що на виконання договору про надання правової допомоги №4 від 16.01.2020р., АБ «Богдана Зонова» (виконавець) надано позивачу наступну правничу допомогу:

- консультація замовника щодо порядку та строків надання правничої допомоги адвокатом по стягненню грошових коштів в розмірі 99 999,28 грн. з ТОВ «УГХТ» - 1 600 грн. (4 год. х 800 грн.);

- підготовчі дії (з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує замовник та якими доказами вони підтверджуються, з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази їх підтвердження, визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, дослідження та правовий аналіз отриманих документів, збір необхідних доказів для підтвердження позовних вимог, визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних відносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду) - 3 200 грн. (4 год. х 800 грн.);

- підготовка та подання позовної заяви до суду (визначення підсудності розгляду позовної заяви, визначення складу учасників судового процесу, розрахунок ціни позову та складання обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню, складання попереднього розрахунку судових витрат, написання позовної заяви з обґрунтуванням позовних вимог та доказів, що їх підтверджують, копіювання позовної заяви та всіх документів, що до неї додаються, відповідно до кількості учасників процесу) - 3 200 грн. (4 год. х 800 грн.).

При цьому, вартість однієї години 800 грн. погоджена у п. 4.1 договору.

Отже, сплачені позивачем АБ «Богдана Зонова» (виконавець) 8 000 грн. за надання правничої допомоги відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, є реальними (дійсними та необхідними), їх розмір є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних робіт.

Водночас, за подання до суду даного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102 грн. на підставі платіжного доручення № від 21.01.2020р.

Враховуючи наведене, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати позивача покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: витрати щодо судового збору: на відповідача - 2 095,82 грн., на позивача - 6,18 грн., витрати на правничу допомогу: на відповідача - 7 976,47 грн., на позивача - 23,53 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лого-Транс» задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління громадського харчування та торгівлі» (87506, Донецька обл., м. Маріуполь, Жовтневий р-н, вул. Свободи, буд. 20; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лого-Транс» (04050, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Юрія Іллєнка, буд. 12; ) основний борг у розмірі 99 999 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 28 коп., пеню у розмірі 15 878 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн. 68 коп., 20% річних у розмірі 10 071 (десять тисяч сімдесят одна) грн. 38 коп., інфляційні втрати у розмірі 670 (шістсот сімдесят) грн. 18 коп., судовий збір у розмірі 2 095 (дві тисячі дев`яносто п`ять) грн. 82 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 7 976 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн. 47 коп.

3.В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 розд. Х «Прикінцеві положення» цього Кодексу, в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020р.

Повне рішення складено 13.04.2020р.

Суддя Л.В. Ніколаєва