ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" квітня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/388/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства „Одесаобленерго (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28Б);

до відповідача: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності „Укрінтеренерго (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85);

про стягнення 371415,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 14.02.2020 року позивач - Акціонерне товариство „Одесаобленерго звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою вх. ГСОО №407/20 до відповідача - Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності „Укрінтеренерго, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість зі сплати вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 371415,55 грн., а також судовий збір у розмірі 5571,24 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати за надані послуги з розподілу електричної енергії протягом періоду з липня по грудень 2019 року, в зв`язку з чим за підрахунком позивача за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 371415,55 грн. про стягнення якої позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року судом було відкрито провадження у справі №916/388/20 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 16.03.2020р.

16.03.2020 року до суду від відповідача, в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надійшов відзив на позовну заяву вх. ГСОО №6625/20, згідно якого відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що ДПЗД Укрінтеренерго розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 року №1023-р визначений постачальником „останньої надії на період з 01.01.2019 року до 01.01.2021 року. За таких обставин відповідач наполягає, що він є постачальником останньої надії, тобто електропостачальником, який за обставин, встановлених законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу. В зв`язку з чим в силу Закону України Про ринок електричної енергії ДПЗД Укрінтеренерго зобов`язане забезпечувати постачання електричної енергії у тому числі і тій категорії споживачів з якими відмовляються укладати договори інші постачальники електричної енергії, а саме із неплатоспроможними споживачами. При цьому, відповідач посилаючись на порядок розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальників, а також загальний рівень розрахунків споживачів, стверджує про відсутність з лютого 2019 року можливості розраховуватись за отримані послуги з розподілу електричної енергії. Відповідач зазначає, що у зв`язку з покладання функцій постачальника останньої надії підприємство було змушене приєднатись до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу 19.12.2018 згідно з заявою-приєднання, умови якого вважає дискримінаційними та обтяжливими для ДПЗД Укрінтеренерго, а також вважає його таким, що не відповідає вимогам законодавства, а саме приписам ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України. При цьому зазначаючи, що споживачі, яким здійснюється постачання електричної енергії постачальником „останньої надії сплачують за електричну енергію по факту наданих послуг, а підприємство змушене платити за розподіл електричної енергії у формі попередньої оплати, тому вважає, що для відповідача склались нерівні умови як учасника ринку електричної енергії. Більш того, відповідач стверджує, що норми пункту 4 додатку (порядок розрахунків) до договору АТ Одесаобленерго в частині оплати послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником у формі 100% попередньої оплати не пізніше останнього банківського дня, що передує розрахунковому на поточний рахунок, не відповідає вимогам додатка 4 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312. Разом з тим відповідач стверджує, що позивач посилається в позовній заяві на договір та додатки до нього, але не зрозуміло, до якого договору вони додаються, адже вони не підписані ні однією з сторін, і неможливо зрозуміти до якого публічного договору ДПЗД Укрінтеренерго приєднались в грудні 2018 року. Не є зрозумілим, який договір був викладений на сайті АТ Одесаобленерго на момент приєднання 19.12.2018р. Крім того, відповідач посилається на те, що даний спір не відноситься до вимог виключної підсудності, тому підлягає розгляду за місцем знаходження відповідача у господарському суді м. Києва.

У судовому засіданні від 16.03.2020 року судом було оголошено перерву у розгляді справи до 06.04.2020 року.

02.04.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання вх. ГСОО №8425/20 в якому, посилаючись на відсутність можливості забезпечити участь представника ДПЗД Укрінтеренерго в засідання суду, просив провести судове засідання та в цілому судове провадження без участі представника відповідача.

03.04.2020 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача вх. ГСОО №8526/20, в зв`язку з введенням з 12.03.2020р. по 24.04.2020р. на території України карантину.

У судове засідання від 06.04.2020 року представники сторін не з`явились, між тим про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, враховуючи надходження від сторін заяв про розгляд справи без участі представників сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні від 06.04.2020 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст якого буде складено 13.04.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, суд встановив:

Так, АТ „Одесаобленерго, яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1345 від 06.11.2018р., проводить господарську діяльність з розподілу електричної енергії на території Одеської області.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1344 від 06.11.2018р. ДПЗД "Укрінтеренерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії.

Водночас, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018р. № 1023-р ДПЗД "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 01.01.2021. Територія здійснення діяльності ДПЗД "Укрінтеренерго" як постачальника "останньої надії" - територія України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

28.12.2018 ДПЗД "Укрінтеренерго" приєдналося до договору Постачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, шляхом підписання 19.12.2018р. відповідної заяви-приєднання та надіслання її до АТ Одесаобленерго (надалі оператор системи), в якій встановлено, що відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, Закону України „Про ринок електричної енергії, Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, умов договору постачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії розміщеного на сайті оператора системи розподілу АТ „Одесаобленерго за адресою: http://www.oblenergo.odessa.ua постачальник електричної енергії ДПЗД Укрінтеренерго приєднався до умов договору Постачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі договір).

За умовами п. 1.1 договору, цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам, які входять в балансуючу групу постачальника, як послуги оператора системи.

Відповідно до п. 2.1 договору, на підставі цього договору оператор системи забезпечує недискримінаційний доступ постачальника до мереж оператора системи з метою реалізації постачальником як суб`єктом роздрібного ринку своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення діяльності Оператора системи. Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії споживачам постачальника, які входять в балансуючу групу постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання. Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді. Оператор системи забезпечує інформаційний обмін та контроль за режимами розподілу в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії.

Умовами п. 2.2 договору визначено, що постачальник здійснює оплату послуг з розподілу згідно з умовами глави 3 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком 2 до цього договору.

За умовами пп. 3.1-3.4 договору передбачено, що ціна договору складає вартість послуг з розподілу за сукупністю споживачів балансуючої групи постачальника. Постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії розподіл забезпечує постачальник. Розрахунковим періодом для цілей цього договору є календарний місяць. Оплата послуг з розподілу здійснюється Постачальником шляхом 100-відсоткової попередньої оплати до початку розрахункового періоду відповідно до додатку 2 Порядок розрахунків. Попередня оплата постачальника може бути забезпечена Банківською гарантією.

Відповідно до п. 4.2. договору серед іншого встановлено обов`язок постачальника виконувати умови цього договору; здійснювати оплату послуг з розподілу електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 цього договору та інших платежів, необхідність яких випливає з умов цього договору.

Пунктом 9.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до умов цього договору, але не раніше ніж з 01.01.2019р. і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії.

Відповідно до п. 10.1 договору, додатками до цього договору є: № 1 „Зява-приєднання, № 2 „Порядок розрахунків, № 3 „Реєстр точок комерційного обліку споживачів балансуючої групи постачальника; № 4 „Порядок зміни електропостачальника, № 5 „Угода про погодження порядку взаємодії між оператором системи та постачальником, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 4 додатку № 2 до договору, постачальник здійснює 100-відсоткову попередню оплату послуг з розподілу електричної енергії, не пізніше останнього банківського дня місяця, що передує розрахунковому, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок оператора системи.

У п. 7 додатку №1 до договору передбачено, якщо фактичний обсяг розподіленої електричної енергії виявиться більшим, ніж обсяги закупівлі електричної енергії постачальником для споживача(ів) балансуючої групи в ДП „Енергоринок, різниця між сумою попередньої оплати та вартістю фактично розподіленої електричної енергії повинна бути сплачена постачальником протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку за фактично розподілену електричну енергію.

За умовами п.9 додатку № 2 до договору, за підсумками розрахункового періоду оператор системи оформлює та направляє (надає) постачальнику акт приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії та акт приймання-передачі виконаних робіт на інші послуги, згідно умов цього договору. Оформлені належним чином акти постачальник повертає оператору системи у п`ятиденний термін. У разі неповернення постачальником належно підтвердженого акта та відсутності заперечень, останній вважається підтвердженим.

Також в матеріалах справи наявні акти прийому-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії, а саме: акт від 31.07.2019р., згідно якого у липні 2019р. АТ „Одесаобленерго було надано послугу з розподілу електричної енергії обсягом 49233,00 кВт*год вартістю 6766,98 грн. (у т.ч. ПДВ); акт від 31.08.2019р., згідно якого у серпні 2019р. АТ „Одесаобленерго було надано послугу з розподілу електричної енергії обсягом 108268,00 кВт*год та 101785,00 кВт*год загальною вартістю 68181,46 грн. (у т.ч. ПДВ); акт від 30.09.2019р., згідно якого у вересні 2019р. АТ „Одесаобленерго було надано послугу з розподілу електричної енергії обсягом 102180,00 кВт*год та 42857,00 кВт*год загальною вартістю 33489,77 грн. (у т.ч. ПДВ); акт від 31.10.2019р., згідно якого у жовтні 2019р. АТ „Одесаобленерго було надано послугу з розподілу електричної енергії обсягом 48837,00 кВт*год вартістю 4082,39 грн. (у т.ч. ПДВ); акт від 30.11.2019р., згідно якого у листопаді 2019р. АТ „Одесаобленерго було надано послугу з розподілу електричної енергії обсягом 57258,00 кВт*год та 72787,00 кВт*год загальною вартістю 46439,10 грн. (у т.ч. ПДВ); акт від 31.12.2019р., згідно якого у грудні 2019р. АТ „Одесаобленерго було надано послугу з розподілу електричної енергії обсягом 1599062,00 кВт*год та 137678,00 кВт*год загальною вартістю 212455,85 грн. (у т.ч. ПДВ).

Як встановлено судом, акти прийому-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за липень 2019р. та жовтень 2019р. не підписані з боку відповідача, однак факт їх отримання ніяким чином не заперечується відповідачем. Водночас, акти прийому-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за серпень-вересень 2019р. та листопад-грудень 2019р. із запереченнями щодо обсягу споживання ДП „Одеський нафтопереробний завод, оскільки йому було відмовлено у встановлені господарських відносин до погашення заборгованості за попередні періоди, а також з огляду на надіслання вимоги позивачу щодо припинення розподілу електричної енергії для ДП „Одеський нафтопереробний завод з 24.07.2019р.

Разом з тим, зазначені в актах прийому-передачі послуг обсяги наданих послуг з розподілу електричної енергії за звітний період липень-грудень 2019 року підтверджуються звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника останньої надії ДПЗД Укрінтеренерго за відповідний період.

На підставі зазначених вище актів прийому-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за звітний період липень-грудень 2019 року (окремо за кожний місяць) позивачем були виставлені відповідачу до сплати рахунки на загальну суму 371415,55 грн., а саме рахунок №6 від 08.08.2019р. на суму 6766,98 грн., рахунок №7 від 09.09.2019р. на суму 68181,46 грн., рахунок №9 від 08.10.2019р. на суму 33489,77 грн., рахунок №910 від 11.11.2019р. на суму 4082,39 грн., рахунок №10 від 09.11.2019р. на суму 46439,10 грн., рахунок №11 від 10.01.2020р. на суму 212455,85 грн., які були отримані відповідачем, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 84).

Між тим, як зазначає позивач зазначені рахунки не були оплачені відповідачем та позивач звертався до відповідача з претензією від 15.01.2020р. вих. №101/29/03-161 з вимогою погасити заборгованість за договором, яка у добровільному порядку не була сплачена відповідачем, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду про стягнення з ДПЗД Укрінтеренерго заборгованість зі сплати вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 371415,55 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено вище судом, 28.12.2018р. шляхом підписання заяви-приєднання ДПЗД Укрінтеренерго приєдналося до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, згідно з яким АТ „Одесаобленерго забезпечує недискримінаційний доступ постачальника до мереж оператора системи з метою реалізації постачальником як суб`єктом роздрібного ринку своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення діяльності оператора системи. Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії споживачам постачальника, які входять в балансуючу групу постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання. Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді. Оператор системи забезпечує інформаційний обмін та контроль за режимами розподілу в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії.

Згідно з п. 2.1.14 ПРРЕЕ, оператор системи не має права відмовити електропостачальнику, який звертається щодо укладення договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення діяльності відповідного оператора системи.

Пунктом 2.1.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (надалі - ПРРЕЕ), встановлено, що договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, зміст якого визначається оператором системи на основі типового договору, що є додатком 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Отже, шляхом підписання заяви-приєднання до відповідного договору ДПЗД Укрінтеренерго і АТ Одесаобленерго набули всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання згідно з умовами договору та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про ринок електричної енергії, балансуюча група - об`єднання учасників ринку, що створюється на підставі договору про створення балансуючої групи, у межах якого визначений договором учасник ринку, який входить до такого об`єднання, несе відповідальність за баланс електричної енергії всіх інших учасників ринку, що входять до такого об`єднання.

Пунктом 1.2.6 ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи, який здійснює розподіл (передачу) електричної енергії безпосередньо до електроустановок споживача, отримує плату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії або від споживача, або від електропостачальника за вибором споживача (крім постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг або "останньої надії"). Вибір споживача зазначається в договорі про постачання електричної енергії споживачу (обраній споживачем комерційній пропозиції). У разі постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг або "останньої надії" послугу з розподілу (передачі) електричної енергії для потреб споживачів, електроустановки яких приєднані на території діяльності відповідного оператора системи, оплачує відповідний електропостачальник за усією сукупністю зазначених споживачів, постачання яким здійснює постачальник універсальних послуг або "останньої надії". При цьому ціни на електричну енергію, що постачається споживачам постачальниками універсальних послуг та "останньої надії", включають, у тому числі, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Між тим, встановлені вище обставини справи свідчать, що послуги з розподілу еклектичної енергії, які надані позивачем у липні-грудні 2019 року відповідачем оплачені не були, внаслідок чого у ДПЗД „Укрінтеренерго виник борг в розмірі 371415,55 грн.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За результатами розгляду справи судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 371415,55 грн.

Надаючи правову оцінку доказам, наданим позивачем в підтвердження обставин надання послуг у спірний період вартістю 371415,55 грн., у сукупності обставин справи, суд зазначає таке:

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Так, суд зазначає, що жодних заперечень щодо наявності боргу у відповідному розмірі відповідачем до суду не надано, як і не надано доказів фактичного відключення споживача ДП „Одеський нафтопереробний завод від мереж позивача та припинення даною особою споживання електричної енергії у спірний період.

За таких обставин в матеріалах справи відсутні докази з яких суд міг дійти висновку про здійснення позивачем розподілу електричної енергії відповідачу у меншому обсязі ніж той що визначений у актах прийому-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за звітний період липень-грудень 2019 року, тоді як наявні в матеріалах справи звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника останньої надії ДПЗД Укрінтеренерго за відповідний період свідчать про надання відповідачу послуг у визначеному обсязі загальною вартістю 371415,55 грн.

Більш того, умовами п.9 додатку № 2 до договору сторонами було визначено, що оформлені належним чином акти постачальник повертає оператору системи у п`ятиденний термін, а у разі неповернення постачальником належно підтвердженого акта та відсутності заперечень, останній вважається підтвердженим.

Отже, за відсутності в матеріалах справи доказів наявності заперечень відповідача щодо послуг з розподілу у липні та жовтні 2019 року з урахуванням положень п.9 додатку № 2 до договору, суд вважає, що обсяги послуг за вказаним періодом підтверджені та прийняті відповідачем.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ „Одесаобленерго та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 371415,55 грн.

Посилання відповідача на ускладнену можливість розрахуватися за надані позивачем послуги не приймаються до уваги господарським судом, оскільки відсутність у боржника необхідних коштів не звільняє останнього від обов`язку виконувати договірні зобов`язання, що безпосередньо закріплено приписами ст. 617 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, відповідач відповідає за своїми зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із укладеного між сторонами договору.

Разом з тим, посилання відповідача на невідповідність договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії вимогам законодавства не приймаються судом до уваги з огляду на вимоги ч.1 ст.204 Цивільного кодексу України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Більш того, не заслуговують на увагу також посилання відповідача про неможливість зрозуміння до якого публічного договору відповідач приєднався в грудні 2018 року, оскільки у заяві-приєднанні до договору постачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка підписана відповідачем 19.12.2018р., наявні умови, згідно з якими відповідач приєднався до умов договору постачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу АТ Одесаобленерго за адресою: https://www.oblenergo.odessa.ua.

Щодо посилань відповідача на те, що спір у даній справі підлягає розгляду за місцем знаходження відповідача ДПЗД „Укрінтеренерго у господарському суді м. Києва, господарський суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являться до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, передбачено можливість обрання підсудності справ за вибором позивача, за винятком виключної підсудності, встановленої ст.30 цього Кодексу, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Так, відповідно до постанови НКРЕКП від 06.11.2018р. №1345 АТ „Одесаобленерго видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Одеської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності АТ „Одесаобленерго.

Враховуючи, що розподіл електричної енергії в силу самого договору та умов ліцензії на розплід електричної енергії здійснюється позивачем виключно та території Одеської області, місце виконання договору не може бути інше, як Одеська область.

При цьому, про наявність таких обставин позивачем повідомлено суд у позовній заяві, тому судом прийнято рішення про розгляд даної справи у Господарському суді Одеської області.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог АТ „Одесаобленерго та стягнення з відповідача заборгованості зі сплати вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії за період з липня по грудень 2019 року включно у розмірі 371415,55 грн.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5571,23 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85; ) на користь Акціонерного товариства „Одесаобленерго (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28Б; ) 371415/триста сімдесят одна тисяча чотириста п`ятнадцять/грн. 55 коп. заборгованості зі сплати вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії та 5571/ п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна/грн. 23 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 13 квітня 2020 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська