РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.03.2020Справа № 910/15917/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Грузького Ю.О., розглянувши у загальному позовному провадженні справу № 910/15917/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крам Постачання"

(84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Банківська, буд. 86А; ідентифікаційний код: 41060155)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП Бізнес Груп"

(01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63; ідентифікаційний код: 41781927)

про стягнення грошових коштів за договором поставки

Представники сторін:

від позивача: Семеренко С.О., ордер серії ЗП № 037465 від 09.12.2019; Слєсарь О.В., ордер серії ЗП № 114594 від 09.12.2019;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Крам Постачання" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП Бізнес Груп" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів за договором поставки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 03/09/18 від 03.09.2018, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 710 965,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 5 днів з дня вручення цієї ухвали.

26.11.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками, направлена позивачем до суду 22.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 було прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі № 910/15917/19, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.01.2020.

12.12.2019 представником позивача через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва було подано заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про участь у підготовчому судовому засіданні 15.01.2020 о 15:00 год. в режимі відеоконференції у справі № 910/15917/19.

20.12.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем було подано письмовий відзив на позов, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує з підстав невідповідності якості поставленого позивачем товару вимогам, які зазвичай вимагаються до «коксу кам`яновугільного», ненадання позивачем сертифікатів відповідності товару, крім того відповідач заперечує факт отримання ним товару у кількості, зазначеній у видаткових накладних, факт недостачі товару зафіксовано у відповідному акті, який, як вказує відповідач, було надано позивачу, проте позивач ухилився від його повернення відповідачеві, надані позивачем видаткові накладні не підтверджують, на думку відповідача, факту поставки позивачем товару та його прийняття відповідачем.

13.01.2020 представником позивача через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва було подано відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Крам Постачання" залишено без розгляду.

У підготовче судове засідання 15.01.2020 з`явились представники позивача. Представник відповідача у підготовче засідання 15.01.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У підготовчому засіданні 15.01.2020 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 12.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 відповідача в порядку, визначеному статтями 120 - 121 ГПК України, було викликано в підготовче засідання на 12.02.2020.

У підготовче судове засідання 12.02.2020 з`явились представники позивача. Представник відповідача у підготовче засідання 12.02.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У підготовчому судовому засіданні 12.02.2020 присутніми представниками позивача надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Враховуючи, що судом було здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.03.2020.

04.03.2020 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про відвід судді Нечая О.В. від розгляду справи № 910/15917/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2020 подану Товариством з обмеженою відповідальністю "КМП Бізнес Груп" заяву про відвід судді Нечая О.В. від розгляду справи № 910/15917/19 визнано зловживанням процесуальними правами, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП Бізнес Груп" про відвід судді Нечая О.В. від розгляду справи № 910/15917/19 залишено без розгляду.

У судове засідання 11.03.2020 з`явились представники позивача, надали суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання 11.03.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 11.03.2020 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

03.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Крам Постачання" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КМП Бізнес Груп" (далі - покупець, відповідач) було укладено Договір № 03/09/18 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник на умовах і в порядку, встановленому в Договорі, зобов`язується передати вугільну продукцію (товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар, найменування, асортимент, кількість, строки і спосіб поставки якого вказані в Специфікаціях, і сплатити товар на умовах цього Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору Специфікації, підписані уповноваженими представниками сторін, є невід`ємною частиною Договору.

За змістом пунктів 2.1, 2.2 Договору ціни на товар встановлюються відповідно до Специфікації на кожну партію товару. Загальна сума Договору складає сукупність сум вартості товару в національній валюті України по всіх Специфікаціях, що додаються до цього Договору.

За умовами п. 3.3 Договору товар поставляється покупцю партіями, термін поставки якої визначається сторонами в Специфікаціях, але не може бути більше 15 календарних днів з дня отримання заявки покупця.

Відповідно до п. 3.4 Договору постачальник здійснює поставки кожної партії товару з наданням необхідної документації на товар: рахунок-фактура (рахунок), видаткова накладна, акт прийому-передачі партії товару, інша товаросупровідна документація.

У пункті 4.1 Договору сторони погодили термін оплати кожної партії товару, в т. ч. провізної плати по доставці товару - протягом 3 (трьох) календарних днів з дня отримання товару покупцем або в інший термін, який буде узгоджений сторонами в Специфікації.

Оплата товару здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі виставленого до оплати рахунку (рахунку-фактури) (п. 4.2 Договору).

Як свідчать матеріали справи, між сторонами було підписано та скріплено печатками Специфікацію від 03.09.2018 на суму 2 203 200,00 грн, строк поставки - вересень 2018, порядок оплати: 100% оплата згідно з відправними документами; Специфікацію № 2 від 24.10.2018 на суму 734 400,00 грн, строк поставки - жовтень 2018, порядок оплати: 100% оплата згідно з відправними документами; Специфікацію № 3 від 25.10.2018 на суму 367 200,00 грн, строк поставки - жовтень 2018, порядок оплати: 100% оплата згідно з відправними документами; Специфікацію № 4 від 05.11.2018 на суму 367 200,00 грн, строк поставки - листопад 2018, порядок оплати: 100% оплата згідно з відправними документами; Специфікацію № 5 від 09.11.2018 на суму 161 568,00 грн, строк поставки - листопад 2018, порядок оплати: 100% оплата згідно з відправними документами.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору, відповідно до узгоджених між сторонами Специфікацій, ним було поставлено відповідачу товар на загальну суму 3 917 266,76 грн (разом з провізною платою по доставці товару), що підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, а саме:

- № 65 від 06.09.2018 на суму 902 210,40 грн;

- № 69 від 19.09.2018 на суму 713 102,40 грн;

- № 74 від 27.09.2018 на суму 738 439,20 грн;

- № 91 від 27.10.2018 на суму 768 182,40 грн;

- № 93 від 27.10.2018 на суму 159 071,04 грн;

- № 94 від 29.10.2018 на суму 187 712,64 грн;

- № 98 від 06.11.2018 на суму 153 489,60 грн;

- № 99 від 08.11.2018 на суму 149 376,96 грн.

Товар було прийнято відповідачем, що підтверджується підписами директора відповідача Ткаленка А.М. та відтисками печатки відповідача у зазначених вище видаткових накладних.

Крім того, між сторонами було підписано та скріплено печатками без взаємних претензій та зауважень акти надання послуг (з доставки товару), а саме:

- № 66 від 06.09.2018 на суму 48 011,93 грн;

- № 70 від 19.09.2018 на суму 32 418,30 грн;

- № 75 від 27.09.2018 на суму 32 556,73 грн;

- № 92 від 27.10.2018 на суму 32 695,16 грн.

На виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату вартості товару, а саме: № 65 від 06.09.2018 на суму 902 210,40 грн, № 69 від 19.09.2018 на суму 713 102,40 грн, № 74 від 27.09.2018 на суму 738 439,20 грн, № 91 від 27.10.2018 на суму 768 182,40 грн, № 93 від 27.10.2018 на суму 159 071,04 грн, № 94 від 29.10.2018 на суму 187 712,64 грн, № 98 від 06.11.2018 на суму 153 489,60 грн, № 99 від 08.11.2018 на суму 149 376,96 грн, № 66 від 06.09.2018 на суму 48 011,93 грн, № 70 від 19.09.2018 на суму 32 418,30 грн, № 75 від 27.09.2018 на суму 32 556,73 грн, № 92 від 27.10.2018 на суму 32 695,16 грн.

За твердженнями позивача, відповідачем було частково виконано своє зобов`язання з оплати вартості поставленого позивачем товару та послуг з доставки вантажу на загальну суму 3 206 301,36 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями платіжних доручень, а саме: № 110 від 07.09.2018 на суму 461 570,40 грн, № 116 від 18.09.2018 на суму 440 640,00 грн, № 117 від 18.09.2018 на суму 48 011,93 грн, № 119 від 21.09.2018 на суму 301 104,00 грн, № 120 від 21.09.2018 на суму 32 418,30 грн, №129 від 02.10.2018 на суму 290 000,00 грн, № 130 від 03.10.2018 на суму 200 000,00 грн, №136 від 12.10.2018 на суму 100 000,00 грн, № 149 від 22.10.2018 на суму 32 556,73 грн, №153 від 29.10.2018 на суму 500 000,00 грн, № 159 від 06.11.2018 на суму 500 000,00 грн, №167 від 08.11.2018 на суму 300 000,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою про сплату заборгованості за Договором в розмірі 710 965,40 грн (докази направлення вказаної вимоги відповідачу містяться у матеріалах справи), як була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

З огляду на те, що відповідач повністю не розрахувався з позивачем за поставлений товар, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 710 965,40 грн заборгованості за Договором.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні норм ст. 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Суд встановив факт поставки позивачем товару на суму 3 771 584,64 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та факт прийняття товару відповідачем, про що свідчать підписи директора відповідача та відтиски печатки відповідача у зазначених вище видаткових накладних, а також факт надання позивачем відповідачу послуг з доставки товару на суму 145 682,12 грн, про що свідчать підписані обома сторонами та скріплені печатками сторін акти надання послуг.

Щодо викладених у відзиві доводів про невідповідність якості поставленого позивачем товару вимогам, які зазвичай вимагаються до «коксу кам`яновугільного», ненадання позивачем сертифікатів відповідності товару, заперечень щодо кількості поставленого позивачем товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Згідно зі статтею 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

За умовами п. 3.7 Договору прийом-передача товару по кількості і якості проводиться відповідно до умов Договору, а в частині неврегульованій Договором - відповідно до Інструкцій П-6 та П-7.

Кожна партія товару повинна бути відвантажена відповідно до заявки і Специфікації (п. 3.8 Договору).

Відповідно до наявних у матеріалах справи Специфікацій сторони погодили, що товар «кокс кам`яновугільний» має відповідати ТУ У 322-5-97.

Згідно з пунктами 5.1, 5.2 Договору товар відвантажується покупцю в кількості, згідно зі Специфікаціями. Якість товару, що поставляється за Договором, повинна відповідати вимогам покупця і технічним умовам підприємства- виробника на даний товар.

Водночас, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні статей 76 - 77 ГПК України, на підтвердження факту поставки позивачем неякісного товару або поставки товару у меншій кількості, ніж це зазначено у відповідних видаткових накладних. Будь-яких доказів звернення відповідача до позивача під час прийняття товару щодо поставки неякісного товару або товару у меншій кількості матеріали справи також не містять.

Крім того, відповідачем не надано суду відповідного акту про недостачу продукції за підписами осіб, які здійснювали прийом товару, як того вимагає п. 16 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6.

Доказів виклику представника позивача для складення відповідного акту, як це передбачено пунктом 5.4 Договору матеріали справи також не містять.

Надані позивачем видаткові накладні, які підписані без зауважень відповідачем та скріплені його печаткою, підтверджують факт поставки позивачем товару і прийняття його відповідачем. При цьому, матеріалами справи, як було вказано вище, підтверджується факт часткової оплати відповідачем вартості поставленого позивачем товару.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Для з`ясування правової природи як господарської операції (поставки товару), так і Договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29 березня 2018 у справі № 910/6986/17.

Суд дослідив надані позивачем видаткові накладні та акти надання послуг та встановив їх відповідність вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та відсутність у вказаних первинних документах будь-яких істотних недоліків.

З цих підстав судом відхиляються як необґрунтовані доводи відповідача щодо невідповідності наданих позивачем первинних документів вимогам закону, які до них ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

У відповідності до частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення пункту 4.1 Договору, обов`язок відповідача щодо оплати вартості поставленого позивачем товару (разом з провізною платою по доставці товару) мав бути виконаний протягом 3 (трьох) календарних днів з дня отримання товару. Іншого строку оплати вартості товару у Специфікаціях сторонами погоджено не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, з урахуванням дат поставок товару, є таким, що настав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 710 965,40 грн.

Судовий збір у розмірі 10 664,48 грн, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КМП Бізнес Груп" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63; ідентифікаційний код: 41781927) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крам Постачання" (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Банківська, буд. 86А; ідентифікаційний код: 41060155) заборгованість за договором поставки в розмірі 710 965 (сімсот десять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 40 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 664 (десять тисяч шістсот шістдесят чотири) грн 48 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 23.04.2020 у зв`язку з перебуванням судді Нечая О.В. у період з 18.03.2020 по 03.04.2020 та з 06.04.2020 по 22.04.2020 у відпустці.

Суддя О.В. Нечай