ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 Справа № 917/210/20

за позовною заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", 36022, м.Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ідент. код 00131819

до відповідача Кременчуцького ліцею №13 "Авіор" Кременчуцької міської ради Полтавської області, 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Маяковського, буд.3, ідент. код 24826845

про стягнення 2152,25 грн.

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін: не викликались

Розглядається позовна заява Акціонерного товариства Полтаваобленерго до Кременчуцького ліцею №13 "Авіор" Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення 2152,25 грн., з яких 1979,89 грн. - пеня за неналежне виконання умов договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1749 від 01.01.2010 р., 172,36 грн. - 3% річних.

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує несвоєчасним внесенням плати за спожиту теплову енергію відповідачем.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.02.2020 р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/210/20; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи.

02.03.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 2503), в якому відповідач просить зменшити заявлений позивачем розмір пені за неналежне виконання умов договору № 1749 від 01.01.2010 р. на 90%.

В поданій до суду відповіді на відзив (вх. № 3291 від 23.03.2020 р.) позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, при цьому, зауважує, що відповідачем не надано доказів того, що він є неприбутковою організацією та вживав заходів для своєчасного виконання договірних зобов`язань. Тому, на його думку, підстави для зменшення розміру пені відсутні.

Рішення ухвалюється в порядку визначеному ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, встановив:

01.01.2010 року між Позивачем та Кременчуцькою вечірньою (змінною) школою №3 Кременчуцької міської ради Полтавської області (споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1749 (далі - Договір) з додатками , а 01.01.2019 року у зв`язку зі зміною назви споживача на Кременчуцький ліцей №13 "Авіор" Кременчуцької міської ради Полтавської області (відповідач) було укладено додаткову угоду №1 до договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1749.

Відповідно до п. 1.1. позивач зобов`язався надавати відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки та на умовах передбачених договором та додатками до нього.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до ЗУ "Про теплопостачання" та діючого законодавства України.

Додатком № 2 до Договору встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної "Споживачу" за поточний рік відповідно до тарифів діючих на момент укладання Договору, а Додатком № 3 до Договору встановлено тариф на момент укладення Договору, можливість його зміни і повідомлення про це Споживача.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 "Правил користування тепловою енергією" (далі Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 року, п. 2.2.2 Договору та Додатку № 4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" до Договору .

Згідно п. 1 Додатку № 4 до Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в Додатку № 2 Гкал, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми "заборгованості" на початок місяця. Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного Договору, Споживач зобов`язаний проводити не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Згідно п. 4.2.2. Договору за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію споживач несе відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних.

Позивач, в обгрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що відповідач порушував терміни оплати за теплову енергію, встановлені Договором.

Споживання відповідачем теплової енергії за період з січня 2019 року по квітень 2019 року (включно) підтверджується актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії, які складені на підставі відомостей про фактичні показники засобів обліку теплової енергії за період січень 2019 року - квітень 2019 року.

Позивачем були виставлені рахунки на оплату відповідачем теплової енергії (копії рахунків та доказів їх вручення відповідачу (відомості про отримання) - в матеріалах справи): за січень 2019 року - 06.02.2019 р.; -за лютий 2019 року - 06.03.2019 р.; -за березень 2019 року - 08.04.2019 р.; -за квітень 2019 року - 06.05.2019 р.

Так, позивач стверджує, що за теплову енергію, спожиту в січні 2019 року, лютому 2019 року, березні 2019 року відповідач розраховувався не вчасно.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.10.2019 року у справі № 917/1454/19, яке набрало законної сили, частково задоволено позов АТ "Полтаваобленерго" до Кременчуцького ліцею №13 "Авіор" Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1749 від 01.01.2010.

З відповідача на користь позивача стягнуто пеню в сумі 5768,56 грн., інфляційних нарахувань в сумі 2576,19 грн., З % річних в сумі 961,24 грн., 272,33 грн. витрат по сплаті судового збору.

При прийнятті рішення по справі № 917/1454/19 господарським судом встановлено правомірність нарахованої пені, річних, інфляційних, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за січень - березень 2019 року щодо оплати за Договором № 1749 від 01.01.2010 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, господарським судом у справі № 917/1454/19 було встановлено прострочення відповідачем зобов`язань за Договором № 1749 від 01.01.2010 року по оплаті теплової енергії за січень 2019 року - березень 2019 року. При цьому, рішенням по вказаній справі з відповідача на користь позивача було стягнуто пеню, 3% річних та інфляційні, нараховані на прострочені зобов`язання відповідача за загальний період з 14.02.2019 року по 03.07.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, позивач у позовній заяві, яка розглядається у справі № 917/210/20 зазначає про нарахування відповідачу пені у розмірі 1979,89 грн. та 3% річних у розмірі 172,36 грн. за період, який не був заявлений у справі № 917/1454/19, з 04.07.2019 по 11.08.2019.

Таким чином, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача за зобов`язаннями січень - березень 2019 року нені на загальну суму 1979,89 грн. та 3 % річних на загальну суму 172,36 грн. за загальний період з 04.07.2019 по 11.08.2019 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується та не спростовується відповідачем оплата останнім наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії в інші, ніж визначено договором, строки.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно п. 4.2.2. Договору за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію споживач несе відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем на підставі п. 4.2.2. Договору та ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 1979,89 грн. пені та 172,36 грн. 3% річних на прострочені суми оплати за січень 2019 - березень 2019 року за загальний період з 04.07.2019 по 11.08.2019.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені на суму заборгованості за спожиту теплову енергію та 3% річних (з урахуванням моменту виникнення зобов`язання щодо оплати за кожний місяць окремо та здійснених відповідачем проплат), судом встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді та чинного законодавства України.

У поданому суду відзиві відповідачем зазначено, що за період з січня 2019 року по березень 2019 року за вищевказаним Договором у нього виникла заборгованість за спожиту теплову енергію, яка була сплачена відповідачем в повному обсязі у серпні 2019 року. При цьому, просить суд зменшити розмір пені на 90%.

В обгрунтування свого клопотання відповідач просить врахувати баланс інтересів сторін у справі, майновий (фінансовий) стан сторін, значний розмір нарахованої і пред"явленої до стягнення пені та відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем прийнятих на себе грошових зобов"язань, ступінь виконання відповідачем зобов`язань за укладеним договором.

Позивач у відповіді на відзив заперечує проти зменшення судом суми пені.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачена можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно п.п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

В чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.

Отже, вказане питання вирішується судом оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене, а також майновий (фінансовий) стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та баланс їх інтересів, беручи до уваги те, що Кременчуцький ліцей №13 "Авіор" Кременчуцької міської ради є бюджетною установою, соціально-значущим закладом освіти, а також ступінь виконання боржником зобов`язань за укладеним договором, виходячи із загальних засад, встановлених ст.3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) на 50%, цим самим забезпечивши баланс інтересів сторін.

Таким чином, стягненню підлягає пеня в сумі 989,95 грн. В іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК та ч. 3 ст. 551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Дана позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.05.2018 р. у справі №917/1068/17.

Керуючись статтями 129,232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Кременчуцького ліцею №13 "Авіор" Кременчуцької міської ради Полтавської області (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Маяковського, буд.3, ідент. код 24826845) на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022; адреса для листування: проспект Свободи, 8, м. Кременчук, 39601; ) 989,95 грн. пені, 172,36 грн. 3% річних, 2102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.В іншій частині в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 17.04.2020 року

Суддя Іванко Л.А.