УХВАЛА

про поверненння позовної заяви

м. Київ

27.04.2020Справа № 910/5268/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМІЗ КОНСАЛТИНГ» (25006, Кіровоградська обл., місто Кропивницький , вулиця Кропивницького, будинок 151; ідентифікаційний код: 42619046)

До Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ідентифікаційний код: 00032767)

Про визнання незаконними дій Антимонопольного комітету України щодо надання рекомендацій від 12.11.2019 р. №60-рк, визнання незаконними та скасування рекомендацій Антимонопольного комітету України від 12.11.2019 р. №60-рк.

Суддя Бондаренко Г.П.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕМІЗ КОНСАЛТИНГ» (далі позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі відповідач) про визнання незаконними дій Антимонопольного комітету України щодо надання рекомендацій від 12.11.2019 р. №60-рк, визнання незаконними та скасування рекомендацій Антимонопольного комітету України від 12.11.2019 р. №60-рк.

Позивач має ліцензію на право оптової торгівлі тютюновими виробами № 00048, що видана Державною вальною службою 07.11.2019 року, дійсна до 07.11.2024 р. та здійснює господарську діяльність у сфері оптового продажу тютюнових виробів.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач просить визнати недійсними рекомендації Антимонопольного комітету України від 12.11.2019 р. №60-рк:

- Ужити заходів щодо приведення відносин із реалізації сигарет у відповідність із вимогами законодавства про захист економічної конкуренції. Зокрема, припинити та утриматися в подальшому від необґрунтованого обмеження обсягів реалізації сигарет контрагентам;

- Протягом 30-денного строку з дати отримання рекомендацій розробити та оприлюднити на своїх офіційних веб-сайтах умови до дистриб`юторів (оптових покупців) (зокрема, вимоги, критерії, підстави для відмови у співпраці тощо), які не призведуть до встановлення та/або подальшого збереження монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку дистрибуції сигарет (яким могли б відповідати щонайменше три суб`єкти господарювання, які мають ліцензію на право оптової торгівлі тютюновими виробами, а також не пов`язані з виробником та між собою прямо або опосередковано відносинами контролю в розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції);

- До 01 січня 2020 року забезпечити укладання з потенційними дистриб`юторами (оптовими покупцями), які відповідають умовам, розробленим на виконання пункту 2 цих рекомендацій, відповідних договорів (контрактів) на поставку тютюнових виробів.;

- Забезпечити реалізацію власного виробленого товару дистриб`юторам (оптовим покупцям), не пов`язаним із виробником та між собою прямо або опосередковано відносинами контролю, у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», в обсягах, що не призведуть до встановлення та/або подальшого збереження монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку дистрибуції сигарет.

Позивач вважає, що дані рекомендації є необґрунтованими, незаконними, прийнятим без будь-яких фактичних і законодавчих підстав та без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, зокрема, без урахування наслідків та думки учасників ринку оптової та розбірної торгівлі тютюновими виробами, у зв`язку з чим, такі Рекомендації підлягають скасуванню.

На думку позивача оскаржувані Рекомендації прямо порушують права та законні інтереси Позивача, а саме право на здійснення діяльності з оптової торгівлі тютюновими виробами, оскільки за умови виконання Виробниками наведених Рекомендацій конкуренція на відповідних ринках не буде відновленою, а Позивач, як і інші оптові торгівці тютюновими виробами, і надалі зазнаватимуть антиконкурентних обмежень з боку Виробників, а можливість Позивача (як і інших оптових торгівців тютюновими виробами) здійснювати власну законну господарську діяльність буде обмеженою.

Розглянувши позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМІЗ КОНСАЛТИНГ», Суд прийшов висновку про наявність підстав для повернення його позивачу без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч.1). Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.4).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, проте як свідчить практика Європейського суду з прав людини право на доступ до суду не є абсолютним і може піддаватись допустимим і розумним обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Так, позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі в день надходження документів.

Визначення судді, для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою під час реєстрації документів з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Суд зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМІЗ КОНСАЛТИНГ» 16.04.2020 було подано до господарського суду міста Києва два позови до Антимонопольного комітету України про визнання незаконними дій Антимонопольного комітету України щодо надання рекомендацій від 12.11.2019 р. №60-рк, визнання незаконними та скасування рекомендацій Антимонопольного комітету України від 12.11.2019 р. №60-рк: 1) вхідний номер заяви - 5267/20, справа № 910/5267/20; 2) вхідний номер - 5268/20, справа № 910/5268/20.

Обидва позови за результатами автоматизованого розподілу були розподілені на суддю Бондаренко Г.П.

За наслідками співставлення позовних матеріалів у справі № 910/5267/20 та у справі 910/5268/20 судом було встановлено, що позови та додані до них документи (у тому числі відсутність доказів сплати судового збору) у вказаних справах є ідентичними, два позови подані до одного й того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, що свідчить про умисність дій позивача з подання двох однакових позовів.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах, зокрема, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та неприпустимості зловживання процесуальними правами (п.2, п. 11 ч. 3).

Дії щодо подання декількох однакових позовів можуть бути спрямовані на маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями та порушення гарантій незалежності та безсторонності судді.

Подання заявником ідентичних позовних заяв є нічим іншим як зловживанням процесуальними правами (аналогічна правова позиція наведена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 11-987сап18).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право відповідно до частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України повернути позовну заяву.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Крім того, оскільки позивач зазначив у позовній заяві, що ним не подано іншого позову з цим самим предметом і з тих же підстав, Суд звертає увагу позивача на те, що згідно пункту 2 частини статті 135 Господарського процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Керуючись статтями 2, 11, 43, 135, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕМІЗ КОНСАЛТИНГ» без розгляду.

2. Відповідно до частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею - 27.04.2020 та може бути оскаржена.

Суддя Бондаренко Г.П.