РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.04.2020Справа № 910/18357/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Інжиніринг», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренерго-Альянс», м. Київ

про стягнення 220 788,98 грн.

Представники:

від позивача: Корж М.П.;

від відповідача: Палій О.Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МБС-Інжиніринг» (далі - ТзОВ «МБС-Інжиніринг»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренерго-Альянс» (далі - ТзОВ «Укренерго-Альянс»/відповідач) про стягнення 220 788,98 грн збитків, завданих внаслідок невиконання обов`язку з реєстрації податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконані зобов`язання за договором поставки товарів № 512 від 01.11.2017 щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на поставлений позивачу товар, внаслідок чого останній поніс збитки в розмірі 188 327,14 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.12.2019 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 10.02.2020.

17.01.2020 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «Укренерго-Альянс» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що товариство вжило усі необхідні дії щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте Комісією Державної фіскальної служби України відмовлено в їх реєстрації.

Крім того, відповідач вважає, що не здійснення реєстрації податкових накладних не є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності, що виключає можливість притягнення його, як учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді відшкодування збитків за податковими правовідносинами.

28.01.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній надав заперечення на доводи відповідача викладені у відзиві.

Одночасно, ТзОВ «МБС-Інжиніринг» подало заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з ТзОВ «Укренерго-Альянс» збитки у розмірі 188 327,14 грн.

04.02.2020 через відділ діловодства суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

10.02.2020 суд у підготовчому засіданні прийняв до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог та відклав підготовче засідання на 02.03.2020.

02.03.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.04.2020.

13.04.2020 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МБС-Інжиніринг» (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укренерго-Альянс» (далі - постачальник) укладено договір поставки товарів № 512, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити та передати покупцю у власність товар, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити його в асортименті, кількості та за цінами зазначеними у рахунках-фактурах, видаткових накладних, та/або окремих додатках - Специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною даного договору.

У відповідності до п. 3.4.4. договору постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну (далі - ПН), складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо її змісту та умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Якщо в подальшому здійснюється будь-яка зміна суми компенсації вартості (включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товару, або при поверненні покупцю суми попередньої оплати), суми податкових зобов`язань постачальника та податкового кредиту покупця підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування (далі - РК) до податкової накладної, то розрахунок коригування до податкової накладної повинен бути складений у порядку, встановленому для податкових накладних, і зареєстрований в ЄРПН відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно п. 5.1. договору оплата за цим договором здійснюється в національній валюті України, шляхом внесення передоплати у розмірі 100% від вартості товару кожної окремої партії на поточний рахунок постачальника згідно специфікації або рахунку-фактури.

Договір набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 7.1 договору).

На виконання умов цього договору відповідачем виставлено позивачу на оплату наступні рахунки-фактура: № СФ-0127175 від 28.11.2017, № СФ-0129007 від 05.12.2017, № СФ-0129008 від 05.12.2017, № СФ-0129009 від 05.12.2017.

05.12.2017 позивач платіжним дорученням № 1167 здійснив на користь відповідача передоплату за обладнання в сумі 1 378 733,85 грн.

Відповідач у свою чергу, згідно умов договору виписав податкові накладні:

№ 358 на суму 209 763,74 грн, в тому числі ПДВ в сумі 34 960,62 грн;

№ 360 на суму 348 922,01 грн, в тому числі ПДВ в сумі 58 153,67 грн;

№ 361 на суму 333 277,08 грн, в тому числі ПДВ в сумі 55 546,18 грн;

№ 362 на суму 238 000,00 грн, в тому числі ПДВ в сумі 39 666,67 грн.

31.12.2017 комісією Державної фіскальної служби України (далі - комісія ДФС України) реєстрація податкових накладних № 358, № 360, № 361 та № 362 була зупинена у відповідності до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, та запропоновано відповідачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до п. «в» п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 267 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього наказу.

Так, у період з січня по серпень 2018 року включно відповідач поставив, а позивач прийняв товар згідно наступних видаткових накладних:

№ РН-0034180 від 17.01.2018 на суму 149 124,18 грн;

№ РН-0035794 від 02.02.2018 на суму 146 225,74 грн;

№ РН-0037090 від 19.02.2018 на суму 51 066,10 грн;

№ РН-0037859 від 27.02.2018 на суму 1 398,00 грн;

№ РН-0034185 від 17.01.2018 на суму 245 845,28 грн;

№ РН-0035742 від 02.02.2018 на суму 21 592,31 грн;

№ РН-0037092 від 19.02.2018 на суму 40 073,54 грн;

№ РН-0037861 від 27.02.2018 на суму 32 043,77 грн;

№ РН-0053962 від 08.08.2018 на суму 243,12 грн;

№ РН-0034183 від 17.01.2018 на суму 58 593,31 грн;

№ РН-0035741 від 02.02.2018 на суму 289 642,79 грн;

№ РН-0034182 від 17.01.2018 на суму 221 506,67 грн;

№ РН-0035740 від 02.02.2018 на суму 127 415,34 грн.

23.01.2018 відповідач направив на адресу комісії ДФС України пояснення №1 та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних №358, №360, №361 та №362.

20.03.2018 комісія ДФС України рішеннями №615118/36471838, №615119/36471838, №615120/36471838 та №615121/36471838 відмовила у реєстрації податкових накладних №358, №360, №361 та №362 з підстав надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної.

29.03.2018 відповідач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргами на рішення комісії ДФС України №615118/36471838, №615119/36471838, №615120/36471838 та №615121/36471838 про відмову в реєстрації податкових накладних №360, №361, №358 та №362.

02.04.2018 рішеннями Комісії з питань розгляду скарг перелічені вище скарги відповідача залишені без задоволення, а рішення комісії ДФС України без змін.

Отже, позивач стверджує, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань, передбачених договором поставки товарів № 512 від 01.11.2017 щодо реєстрації податкових накладних №358, № 360, №361 та №362 в Єдиному реєстрі податкових накладних, призвело до неможливості включення суми податку на додану вартість в розмірі 188 327,14 грн до податкового кредиту позивача, відповідно зменшення податкового кредиту на цю суму, що фактично для позивача є збитками, які виникли з вини відповідача.

Відповідач, в свою чергу, заперечує проти позову, посилаючись на те, що ТзОВ «Укренерго-Альянс» вжило усі необхідні дії для реєстрації наведених вище податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача збитків.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений договір поставки товарів № 512 від 01.11.2017, відповідно до якого відповідач поставив, а позивач прийняв та оплатив товар.

Судом також встановлено, що сторони у договорі передбачили, що відповідач зобов`язаний надати позивачу податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо її змісту та умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (п. 3.4.4. договору).

Так, 05.12.2017 відповідач виписав наступні податкові накладні: №358 на суму 209 763,74 грн, в тому числі ПДВ в сумі 34 960,62 грн; №360 на суму 348 922,01 грн, в тому числі ПДВ в сумі 58 153,67 грн; №361 на суму 333 277,08 грн, в тому числі ПДВ в сумі 55 546,18 грн; №362 на суму 238 000,00 грн, в тому числі ПДВ в сумі 39 666,67 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2017 комісією ДФС України реєстрація податкових накладних №358, №360, №361 та №362 була зупинена у відповідності до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, та запропоновано відповідачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до п. «в» п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 267 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього наказу.

Для усунення вказаних недоліків, відповідач 23.01.2018 направив на адресу комісії ДФС України пояснення №1 та копії документів на підтвердження інформації зазначеної у податкових накладних №358, №360, №361 та №362. Проте, комісія ДФС України рішеннями від 20.03.2018 №615118/36471838, №615119/36471838, №615120/36471838 та №615121/36471838 відмовила у реєстрації наведених вище податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної.

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач 29.03.2018 звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргами на рішення комісії ДФС України №615118/36471838, № 615119/36471838, №615120/36471838 та №615121/36471838 про відмову в реєстрації податкових накладних №360, №361, №358 та №362. Проте, рішеннями від 02.04.2018 Комісії з питань розгляду скарг наведені вище скарги відповідача були залишені без задоволення, а рішення комісії ДФС України без змін.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

З наведеного вище вбачається, що податкові накладні №360, №361, №358 та №362 зареєстровані не були з підстав надання ТзОВ «Укренерго-Альянс» копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної, що в свою чергу призвело до неможливості включення суми податку на додану вартість в розмірі 188 327,14 грн до податкового кредиту ТзОВ «МБС-Інжиніринг».

Отже, відповідач не виконав належним чином обов`язку, встановленого Податковим кодексом України, а також п. 3.4.4. договору щодо реєстрації податкових накладних.

Таким чином, ураховуючи встановлені вище обставини та наведені норми законодавства, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом та договором обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками останнього.

Аналогічний висновок також міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТзОВ «МБС-Інжиніринг» про стягнення з ТзОВ «Укренерго-Альянс» збитків у розмірі 188 327,14 грн, що має наслідком їх задоволення.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог статтей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача з урахуванням зменшення розміру стягуваної суми з останнього внаслідок зменшення позовних вимог позивача.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не подано до суду заяви щодо повернення сплаченої суми позивачу у зв`язку зі зменшенням позовних вимог, суд унеможливлений вирішити питання щодо повернення судового збору. Одночасно суд повідомляє ТзОВ «МБС-Інжиніринг», що останнє не позбавлене права звернутися до суду із відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Інжиніринг» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренерго-Альянс» (04071, місто Київ, вулиця Набережно-Лугова, будинок 4; ідентифікаційний код 36471838) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Інжиніринг» (03134, місто Київ, вулиця Пшенична, будинок 9, літера З; ідентифікаційний код 38591355) збитки у розмірі 188 327 (сто вісімдесят вісім тисяч триста двадцять сім) грн 14 коп та 2 824 (дві тисячі вісімсот двадцять чотири) грн 90 коп - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» та пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 21.04.2020.

Суддя В.В. Бондарчук