номер провадження справи 4/33/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2020 Справа № 908/396/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE", (юридична адреса: 29009, м. Хмельницький, вул. Толстого, буд. 1/1; поштова адреса: 69118, м. Запоріжжя, вул. Миколи Ласточкина, буд. 90) представник позивача адвокат Козар Михайло Володимирович, (69081, м. Запоріжжя, вул. Паторжинського, буд. 1Д)

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОМ ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ", (69032, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, буд. 1)

про стягнення 7795,82 грн. заборгованості

18.02.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява б/н від 14.02.2020 (вх. № 450/08-07/20 від 18.02.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE", м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОМ ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ", м. Запоріжжя про стягнення 7795,82 грн. заборгованості за договором поставки № U44494 від 08.02.2019, що складається з основного боргу в розмірі 5851,57 грн., пені в розмірі 1320,65 грн. і 15 % річних в розмірі 623,60 грн. Також позивачем заявлено про покладення на відповідача 2102,00 грн. судового збору та 1100,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2020 справу № 908/396/20 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду від 24.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/396/20, присвоєно справі номер провадження 4/33/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторонам встановлені строки подання письмових заяв по суті спору.

Позовні вимоги ґрунтуються на ст. ст. 3,11, 15, 16, 202, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 694, 712 ЦК України ст. ст. 175, 193, 230, 343 ГК України та договорі поставки № U44494 від 08.02.2019, на підставі яких позивач просить позов задовольнити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОМ ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ" 7795,82 грн. заборгованості, що складається з основного боргу в розмірі 5851,57 грн., пені в розмірі 1320,65 грн. і 15 % річних в розмірі 623,60 грн. Також позивачем заявлено про покладення на відповідача 2102,00 грн. судового збору та 1100,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою-підприємцем) фізичної особи-підприємця.

В листі Міністерства юстиції України від 23.01.2018 № 1028/8.4.3/Ін-18 надано роз`яснення, що згідно статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОМ ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ" () є: 69032, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, буд. 1, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Таким чином, суд вважає, що про дату, час та місце розгляду справи № 908/396/20 відповідач був повідомлений належним чином ухвалою суду від 24.02.2020 про відкриття провадження у справі, яка 26.02.2020 отримана уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОМ ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ", про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (штрих-код 408).

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ухвалою господарського суду Запорізької області пр. відкриття провадження у справі від 24.02.2020 у справі №908/396/20 відповідачу запропоновано подати відзив у строк не пізніше 16.03.2020.

При цьому судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень» http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, свою позицію у спорі не повідомив, обґрунтованих заперечень проти позову не висловив.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 25.03.2020 сплив тридцяти денний строк наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 24.04.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

08.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРОМ ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ" (покупець, відповідач у справі), та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛУБ МУСТАНГ 4/4» (третя сторона за договором) укладений Договір поставки №U44494 (далі за текстом - Договір).

Згідно з умовами якого постачальник зобов`язується, використовуючи послуги третьої сторони (яка є комерційним посередником, тобто надає послуги (сприяє) в укладенні постачальником угод поставки; просуває від імені постачальника товар; узгоджує та оформлює партії поставки, комплектує та відповідає за їх доставку), передати покупцю у встановлений строк замовлені ним запасні частини до автомобілів, автохімію, масла, супутні товари для автотранспорту тощо (далі - товар) окремими партіями, а покупець зобов`язується приймати товар для здійснення підприємницької діяльності та оплачувати його. Асортимент (номенклатура), ціна та кількість товару остаточно погоджується сторонами у накладних, які є специфікаціями у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають його невід`ємну частину. (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору ціна договору складається із сумарної ціни поставлених партій товару, яка вказана у видаткових накладних.

Розділом 3 Договору визначено порядок оформлення замовлення товару.

Так, пунктом 3.1 Договору сторони узгодили, що для одержання партії товару покупець через третю сторону на підставі діючих реєстрів цін постачальника, які відображаються у каталозі IC - Katalog на сайті постачальникаwww.sntercars.com.ua, оформлює замовлення. Доступ до каталогу та форми надаються покупцю після підписання Договору та внесення необхідних для його виконання даних у картку покупця.

Третя сторона з урахуванням товарних позицій, що є на складах постачальника, від імені постачальника підтверджує замовлення у формі рахунка на оплату і/або видаткової накладної та після згоди покупця на зміст і ціну поставки формує і відправляє партію товару (п. 3.2. Договору).

Замовлення, рахунок на оплату і/або видаткова накладна та згода покупця можуть бути передані або надіслані сторонам в копії факсимільним зв`язком чи електронною поштою з подальшим наданням оригіналів та є документами, в яких між сторонами погоджені асортимент (номенклатура), ціна. Кількість, загальна вартість, умови поставки товару (доставки покупцеві), строки поставки та умови його оплати (пункт 3.3. Договору).

Пунктом 5.1 Договору сторони узгодили, що покупець у будь-який визначений законодавством спосіб оплачує повну ціну товару на вказаних у рахунках/накладній умовах.

За умовами п. 6.1. Договору постачальник поставляє товар окремими партіями в строк до 5 робочих днів від дня попередньої оплати або підтвердження замовлення на умовах EXV (франко-склад) будь-якої філії постачальника або СРТ (перевезення оплачене до) покупця в місті Запоріжжя відповідно до Міжнародних правил «Інкотермс 2010». Конкретні умови поставки кожної партії товару вказуються у видатковій накладній.

Відповідно до п. п. 8.1, 8.2 Договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем відповідно до видаткової накладної. Перехід права власності відбувається при підписанні видаткової накладної обома сторонами. При виявленні покупцем недоліків товару, що не могли бути виявлені при звичайному прийманні товару, він протягом гарантійного строку вправі звернутись до постачальника з відповідною претензією (рекламацією), до якої додає товар, акт дефектації зі станції технічного обслуговування, на якій ця запчастина встановлювалась на авто, та документи з датою продажу і оплати товару. Якщо покупець як суб`єкт господарювання здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів, у тому числі власних, - акт дефектації не складається.

Договір набуває чинності з дня його належного підписання сторонами та діє по 31 грудня 2019 року. Якщо жодна із сторін за три тижні до цього терміну письмово не підтвердить намір припинити Договір, то строк Договору продовжується на тих самих умовах по 31 грудня кожного наступного року. Якщо на момент припинення або розірвання Договору стороною не виконане будь-яке зобов`язання - Договір продовжує діяти до моменту виконання такою стороною всіх зобов`язань і законних вимог та проведення остаточних розрахунків (п.п. 2.1, 2.2. Договору).

Сторонами не надано, а матеріали справи не містять підтверджень про намір сторін припинити договір.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки № U44494 від 08.02.2019, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 5851,57 грн.

Факт здійснення поставки товару підтверджується видатковими накладними, в кожній з яких визначений строк оплати поставленого товару, а саме:

- від 14.05.2019 № UAUH1_190019526 на суму 1899,32 грн., (строк оплати до 21.05.2019);

- від 14.05.2019 № UAUH1_190019527 на суму 127,92 грн., (строк оплати до 21.05.2019) ;

- від 16.05.2019 № UAUH1_190019996 на суму 599,82 грн., (строк оплати до 23.05.2019);

- від 17.05.2019 № UAUH1_190020285 на суму 3224,51 грн., (строк оплати до 24.05.2019).

Отже, факт поставки позивачем відповідачу товару згідно умов Договору U44494 від 08.02.2019 доведений відповідними видатковими накладними, які узгоджені сторонами та підтверджують факт прийняття відповідачем товару без жодних зауважень та претензій, про що свідчать підписи уповноважених представників позивача та відповідача скріплені печатками на вказаних видаткових накладних.

Таким чином, позивач взяті на себе зобов`язання згідно умов Договору виконав у повному обсязі та належним чином.

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать наявні матеріали цієї справи, відповідач взяті на себе договірні зобов`язання належним чином не виконав та не сплатив кошти за поставлений товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його у строк встановлений договором, або законом.

На день розгляду спору відповідач доказів оплати товару суду не надав.

Враховуючи зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 5851,57 грн. основного боргу пред`явлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 10.6. Договору сторони узгодили, що покупець у разі несвоєчасної оплати поставленого товару за вимогою постачальника сплачує за весь час прострочення: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, пеню від простроченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, від простроченої суми, а також: проценти (ч.5 ст. 694 ЦК України) на прострочену суму в розмірі 15% річних.

За невиконання грошових зобов`язання за Договором позивачем пред`явлена до стягнення пеня в розмірі 1320,65 грн., яка розрахована за загальний період по кожній окремій накладній з 22.05.2019 по 06.02.2020.

Наданий розрахунок пені судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановлено, що розрахунок пені позивачем виконаний правильно.

Таким чином, стягненню підлягає пеня в розмірі 1320,65 грн.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вже зазначалось, відповідно п. 10.6. Договору покупець у разі несвоєчасної оплати поставленого товару за вимогою постачальника сплачує за весь час прострочення: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, пеню від простроченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, від простроченої суми, а також: проценти (ч.5 ст. 694 ЦК України) на прострочену суму в розмірі 15% річних.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 623,60 грн. 15 % річних, за загальний період, по кожній окремій накладній з 21.05.2019 - 06.02.2020.

Наданий розрахунок 3 % річних судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановлено, що розрахунок 3% річних позивачем виконаний правильно.

Таким чином, стягненню підлягають 3 % річних в розмірі 623,60 грн.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач в прохальній частині позовної просив стягнути з відповідача 1100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

В підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 1100,00 грн., позивачем додано до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги б/н від 30.01.2020, Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги б/н від 30.01.2020, Ордер на надання правової допомоги Серія ЗП №109593 від 30.01.2020. Також, подано платіжне доручення №1173 від 31.01.2020 на суму 1100, 00 грн., що підтверджує понесення (оплату) позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Детальний опис робіт (наданих послуг) викладений в Акті від 06.02.2020 про кількість часу витраченого адвокатським бюро з надання правової допомоги клієнту за договором від 30.01.2020.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на послуги адвоката в розмірі 1100, 00 грн., яку суд вважає співрозмірною з урахуванням обставин справи та її розумною необхідністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОМ ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОМ ТРАНС ЕКСПЕДИЦІЯ", (69032, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE", (юридична адреса: 29009, м. Хмельницький, вул. Толстого, буд. 1/1; поштова адреса: 69118, м. Запоріжжя, вул. Миколи Ласточкина, буд. 90, ) 5 851 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одну) грн. 57 коп. основного боргу, 1320 (одну тисячу триста двадцять) грн. 65 коп., пені, 623 (шістсот двадцять три) грн. 60 коп. 15 % річних, 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 11 коп. судового збору та 1100 (одну тисячу сто) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Повне судове рішення складено "24" квітня 2020р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.