23.04.2020Справа № 910/5325/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Денисевича А.Ю., розглянувши матеріали справи
за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр забезпечення виробництва»
до Приватного підприємства «ОККО-Бізнес Контракт»
про визнання додаткової угоди недійсною та стягнення 18770222,24 грн,
за участі представників:
від позивача - не з`явився;
від відповідача - не з`явився.
У подальшому відповідачем було подано до Господарського суду міста Києва позов про зобов`язання позивача укласти додаткову угоду.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2017 у справі №910/9982/17 позов Приватного підприємства «ОККО-Бізнес Контракт» задоволено частково та зобов`язано позивача укласти Додаткову угоду №1 до договору поставки, якою зокрема було збільшено вартість обумовленого договором товару до 216712900 грн за 10000 тон.

На виконання вказаного рішення суду між сторонами було підписано Додаткову угоду №1 від 22.08.2017 до Договору поставки №ЦЗВ-14-01817-01 від 28.02.2017 та сплачено позивачем вартість обумовленого договором товару.

Вказане рішення Господарського суду міста Києва було скасоване постановою Вищого господарського суду України від 11.12.2017 та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позові відмовлено, оскільки внесення таких змін до Договору суперечить вимогам Закону України «Про публічні закупівлі».

Позивач зазначив, що у зв`язку із укладенням між сторонами вказаної Додаткової угоди на підставі скасованого у подальшому рішення суду, останній сплатив вартість поставленого позивачем товару розмірі, що більший від суми, визначеної у Договорі, на суму 18770222,24 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати Додаткову угоду №1 від 22.08.2017 недійсною та витребувати у відповідача майно з чужого незаконного володіння шляхом стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 18770222,24 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 позов задоволено, позов задоволено, визнано недійсною Додаткову угоду №1 від 22.08.2017 до Договору поставки №ЦЗВ-14-01817-01 від 28.02.2017, укладену між Приватним підприємством «ОККО-Бізнес Контракт» та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Філії «Центр забезпечення виробництва». Стягнуто з Приватного підприємства «ОККО-Бізнес Контракт» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр забезпечення виробництва» безпідставно отримані кошти в розмірі 18770222,24 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 281553,33 грн.

12.10.2018 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2019 апеляційну скаргу Приватного підприємства «ОККО-Бізнес Контракт» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/5325/18 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/5325/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2019 касаційну скаргу Приватного підприємства «ККО-Бізнес Контракт» залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/5325/18 залишено без змін.

02.07.2018 до Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства «ОККО-Бізнес Контракт» надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/5325/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 задоволено заяву Приватного підприємства «ОККО-Бізнес Контракт» про відстрочення виконання судового рішення та відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/5325/18 до 11.07.2020.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 та відмовити в задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр забезпечення виробництва» задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 у справі №910/5325/18 скасовано. В задоволенні заяви Приватного підприємства «ОККО-Бізнес Контракт» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 у справі №910/5325/18 відмовлено.

06.04.2020 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр забезпечення виробництва» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5325/18, в якій заявник посилається на те, що рішенням Господарського суду міста Києві від 11.09.2018 у даній справі позов задоволено в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору покладено на відповідача. Проте, як зазначає позивач, судом було розподілено витрати позивача зі сплати судового збору лише за позовну вимогу майнового характеру, в той же час, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн за немайнову позовну вимогу судом розподілено не було. З огляду на викладене заявник просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь 1762 грн витрат зі сплати судового збору.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної справи, при прийнятті рішення Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл судового збору, сплаченого позивачем за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 1762 грн.

З огляду на викладене, ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2020 для вирішення по суті заяви Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр забезпечення виробництва», суд дійшов висновку щодо необхідності призначення справи до розгляду з метою прийняття додаткового рішення.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, проте належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст.244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення від 11.09.2018 у справі №910/5325/18 Господарським судом міста Києва не було вирішене питання про розподіл судових витрат позивача, пов`язаних зі сплатою судового збору за заявлену позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 1762 грн.

В той же час, вказаним рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 позов задоволено в повному обсязі, понесені по справі судові витрати покладено на відповідача.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд зазначає, що факт сплати позивачем судового збору за позовну вимогу немайнового характеру підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме платіжним дорученням №18-4786 від 26.04.2018 на суму 1762 грн.

Згідно з ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст.123, 129, ст.ст.232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Приватного підприємства «ОККО-Бізнес Контракт» (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 15-17/18; ідентифікаційний код 33614922) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Філії «Центр забезпечення виробництва» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 11/15; ідентифікаційний код 40081347) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 23.04.2020.

Суддя Я.В. Маринченко