РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2020Справа № 910/17785/19
За позовом Приватного підприємства "Отаман Груп"

до Фізичної особи - підприємця Борисової Зінаїди Степанівни

про стягнення 71620,61 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Отаман Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Борисової Зінаїди Степанівни про стягнення заборгованості, пені та 3% річних у загальному розмірі 71620,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором надання послуг щодо охорони майна № 4 від 27.04.2019, в частині повної і своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою суду від 26.12.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

10.01.2020 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 26.12.2019 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/17785/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 167 отримав ухвалу суду від 20.01.2020 про відкриття провадження у справі, проте, не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив у встановлений строк суду не надав. Про наслідки не подання відзиву відповідач був повідомлений ухвалою суду від 20.01.2020 про відкриття провадження у справі № 910/17785/19.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що Фізична особа - підприємець Борисова Зінаїда Степанівна у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористалась наданими процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

27.04.2019 між Приватним підприємством «Отаман Груп» та Фізичною особою - підприємцем Борисовою Зінаїдою Степанівною було укладено договір № 4 про надання послуг щодо охорони майна, підтримання порядку та здійснення контрольно - перепускного режиму.

Відповідно до п. 1.1. договору, предметом договору є надання послуг щодо підтримання порядку, охорони майна та здійснення контрольно - перепускного режиму на об`єкті замовника, яке знаходиться в охороняємому ( зачиненому) приміщенні та належним чином ( згідно акту передання - приймання майна під охорону) здане під охорону, розташованого за адресою: 01025, м. Київ, вул.. Софіївська, 14 ( «Причал 47»).

Відповідно до п. 3.1.2. договору, замовник зобов`язаний вчасно та в повному об`ємі в терміни та на умовах, визначених даним договором провести необхідні платежі й розрахунки за здійсненні виконавцем послуги.

Відповідно до п. 4.1. - 4.6. договору, оплата за послуги виконавця, відповідно до умов цього договору складає 16500,00 грн. без ПДВ за один місяць охорони. Замовник оплачує послуги виконавця, згідно пункту 4.1. договору, авансом не пізніше 10 - го числа поточного місяця на підставі даного договору. Послуги за цим договором вважаються наданими після підписання акту приймання - передачі наданих послуг. Виконавець кожного місяця надає замовнику акт приймання - передачі наданих послу. Замовник протягом 5 днів підписує акт приймання - передачі наданих послуг, або направляє виконавцю мотивовану відмову від підписання. Якщо протягом вказаного терміну акти наданих послуг не будуть підписані чи виконавцем не буде одержано мотивованої відмови, то акти наданих послуг вважаються підписаними, а дані послуг надані належним чином і в повному обсязі без будь - яких зауважень та претензій зі сторони замовника. Правові наслідки такого факту прирівнюються до правових наслідків підписання актів наданих послуг. Оплату за послуги виконавця, відповідно до умов цього договору, за згодою сторін, що висловлена письмово, може бути як зменшено, так і збільшено, від фактично наданих послуг. Оплата відбувається шляхом перерахування грошових коштів на наданий виконавцем розрахунковий рахунок у відповідності до чинного законодавства України. Остаточний розрахунок та задоволення взаємних вимог проводиться протягом 5 банківських днів з моменту розірвання або закінчення дії цього договору.

Відповідно до п. 5.1. договору, за невиконання або неналежне виконання сторонами умов цього договору вони несуть відповідальність відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Відповідно до п. 5.4. договору, за несвоєчасну оплату послуг виконавця, виконавець має право в будь - який час відмовитись від виконання своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 5.6. договору, при простроченні проведення розрахунків за договором з вини замовника, замовник має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення оплати. Сторони погодились, що за своєю правовою природою застосовані проценти не вважаються способом забезпечення виконання зобов`язання, майновими санкція ( неустойкою, штрафом, пенею) в розумінні господарського законодавства України, а є платою за користування чужими грошовими коштами згідно з цивільним законодавством України.

Відповідно до п. 7.1. - 7.1.1. договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до: « 30» жовтня 2019 року, але, в будь - якому випадку, до моменту повного виконання обома сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Строк надання послуг: з « 28» квітня 2019 р. по « 30» жовтня 2019 р.

Позивачем до матеріалів справи додано рахунки - фактури: № СФ - 0000053 від 28.04.2019 на суму 18150,00 грн.; № СФ - 0000091 від 01.07.2019 на суму 16500,00 грн.; № СФ - 0000073 від 01.06.2019 на суму 16500,00 грн.; № СФ - 0000130 від 01.09.2019 на суму 9350,00 грн.; № СФ - 0000116 від 01.08.2019 на суму 16500,00 грн. Загальна сума виставлених рахунків становить 77000,00 грн.

Позивачем до матеріалів справи додано акти здачі - прийняття робіт ( надання послуг): № ОУ 0000050 (період надання послуг з 28.04.2019 по 30.04.2019) вартість послуг визначено у розмірі 1650,00 грн.; № ОУ 0000051 (період надання послуг з 01.05.2019 по 31.05.2019) вартість послуг визначено у розмірі 16500,00 грн.; № ОУ 0000071 (період надання послуг з 01.06.2019 по 30.06.2019) вартість послуг визначено у розмірі 16500,00 грн.; № ОУ 0000089 (період надання послуг з 01.07.2019 по 31.07.2019) вартість послуг визначено у розмірі 16500,00 грн.; № ОУ 0000117 (період надання послуг з 01.08.2019 по 31.08.2019) вартість послуг визначено у розмірі 16500,00 грн.; № ОУ 0000131 (період надання послуг з 01.09.2019 по 17.09.2019) вартість послуг визначено у розмірі 9350,00 грн. Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) містять підписи позивача, проте, з боку відповідача не підписані.

Відповідно до наданих позивачем доказів, акти здачі - прийняття робіт ( надання послуг) № ОУ 0000131від 17.09.2019 на суму 9350,00 грн, № ОУ 0000050 від 30.04.2019 на суму 1650,00 грн, № ОУ 0000051 від 31.05.2019 на суму 16500,00 грн були відправлені позивачем відповідачу поштовим відправленням № 244 від 18.09.2019 та були отримані відповідачем 30.09.2019 (згідно інформації з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта").

Відповідно до наданих позивачем доказів, акти здачі - прийняття робіт ( надання послуг) № ОУ 0000071 від 30.06.2019 на суму 16500,00 грн, № ОУ 0000117 від 31.08.2019 на суму 16500,00 грн, № ОУ 0000089 від 31.07.2019 на суму 16500,00 грн були відправлені позивачем відповідачу поштовим відправленням № 840 від 23.08.2019, доказів отримання даного поштового відправлення відповідачем суду не надано.

У відповідності до "Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень", затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.13., нормативними строками пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єктів поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2,3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Оскільки, позивач здав поштове відправлення до пересилання з вкладеними в нього актами, рахунками-фактурами та актом звірки 23.08.2019, з урахуванням нормативів пересилання рекомендованої кореспонденції у межах області, відповідач вважається таким, що отримав документи позивача 26.08.2019.

Отже, відповідач отримав поштове відправлення відправленням № 840 , разом з актами № ОУ 0000071 від 30.06.2019, № ОУ 0000117 від 31.08.2019, № ОУ 0000089 від 31.07.2019 - 26.08.2019.

Загальна вартість наданих послуг згідно вищезазначених актів становить 77000,00 грн. Акти підписані з боку виконавця та не підписані зі сторони замовника.

Відповідно до п. 4.3. договору, послуги за цим договором вважаються наданими після підписання акту приймання - передачі наданих послуг. Виконавець кожного місяця надає замовнику акт приймання - передачі наданих послу. Замовник протягом 5 днів підписує акт приймання - передачі наданих послуг, або направляє виконавцю мотивовану відмову від підписання. Якщо протягом вказаного терміну акти наданих послуг не будуть підписані чи виконавцем не буде одержано мотивованої відмови, то акти наданих послуг вважаються підписаними, а дані послуг надані належним чином і в повному обсязі без будь - яких зауважень та претензій зі сторони замовника. Правові наслідки такого факту прирівнюються до правових наслідків підписання актів наданих послуг.

Оскільки, акти надання послуг № ОУ 0000071 від 30.06.2019, № ОУ 0000117 від 31.08.2019, № ОУ 0000089 від 31.07.2019, № ОУ 0000131 від 17.09.2019, № ОУ 0000050 від 30.04.2019, № ОУ 0000051 від 31.05.2019 були надані позивачем ( в розумінні п. 4.3. договору) відповідачу. Відповідач не повернув позивачу підписані акти та не надав обгрунтовану відмову від їх підписання, в зв`язку з чим послуги за вищезазначеними актами є наданими та прийнятими відповідачем в повному обсязі без будь - яких зауважень та претензій зі сторони відповідача, як це передбачено укладеним між сторонами договором.

Відповідно до доданих позивачем виписок по рахунку № НОМЕР_1 , який належить ПП «Отаман груп», відповідачем було перераховано на рахунок позивача: 24.06.2019 за рахунком - фактурою № СФ - 0000053 - 500,00 грн.; 05.06.2019 за рахунком - фактурою № СФ - 0000053 - 1650,00 грн.; 15.07.2019 за рахунком - фактурою № СФ - 0000053 - 2000,00 грн.; 09.10.2019 «часткова оплата послуг охорони за вересень 2019. Без ПДВ.» - 3000,00 грн.; 22.07.2019 за рахунком - фактурою № СФ - 0000053 - 2000,00 грн.; 22.08.2019 за рахунком - фактурою № СФ - 0000053 - 3000,00 грн.; 30.08.2019 за рахунком - фактурою № СФ - 0000053 - 3000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором надання послуг щодо охорони майна № 4 від 27.04.2019, в частині повної і своєчасної оплати наданих послуг.

Відповідач не скористався своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України, відзив на позовну заяву не надав, жодних доказів в спростування наведених позивачем обставин до матеріалів справи додано не було.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1, ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 4.2. договору передбачено що, замовник оплачує послуги виконавця, згідно пункту 4.1. договору, авансом не пізніше 10 - го числа поточного місяця на підставі даного договору.

Наданими позивачем доказами підтверджується факт надання відповідачу послуг на загальну суму 77000,00 грн.

Відповідно до доданих позивачем виписок по рахунку № НОМЕР_1 , який належить ПП «Отаман груп», відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у загальному розмірі 15150,00 грн.

Отже, наданими позивачем доказами підтверджується факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, в зв`язку з несплатою наданих позивачем послуг за договором № 4 від 27.04.2019, у загальному розмірі 61850,00 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене вище, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати наданих послуг за договором № 4 від 27.04.2019 у розмірі 61850,00 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім стягнення основного боргу, позовною вимогою позивача є стягнути з відповідача нарахованих на суму заборгованості з оплати наданих послуг 3% річних у розмірі 770,17 грн. та пеню у розмірі 9000,44 грн.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.2. договору передбачено що, замовник оплачує послуги виконавця, згідно пункту 4.1. договору, авансом не пізніше 10 - го числа поточного місяця на підставі даного договору.

Відповідач не оплатив, у строк передбачений договором, надані позивачем послуги за актами № ОУ 0000071 від 30.06.2019, № ОУ 0000117 від 31.08.2019, № ОУ 0000089 від 31.07.2019, № ОУ 0000131 від 17.09.2019, № ОУ 0000050 від 30.04.2019, № ОУ 0000051 від 31.05.2019.

Відповідно до п. 5.6. договору, при простроченні проведення розрахунків за договором з вини замовника, замовник має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення оплати. Сторони погодились, що за своєю правовою природою застосовані проценти не вважаються способом забезпечення виконання зобов`язання, майновими санкція ( неустойкою, штрафом, пенею) в розумінні господарського законодавства України, а є платою за користування чужими грошовими коштами згідно з цивільним законодавством України.

Так, відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд вважає неправильним розрахунок пені, здійснений позивачем. Виходячи з визначених позивачем періодів прострочення та сум заборгованості вбачається, що позивачем при нарахуванні пені, не було враховано припис ч. 6, ст. 232 Господарського кодексу України.

Крім того, позивачем помилково зараховано суму проплати у розмірі 3000,00 грн, здійсненої 09.10.2019, в часткове погашення суми боргу за травень, оскільки, відповідач в призначенні платежу зазначив, що це часткова оплата послуг охорони за вересень 2019. Вказана обставина також вплинула на вірність розрахунку пені.

Згідно п. 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку Україні від 21.01.2004 № 22 та пункту 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платник чітко визначив призначення платежу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 904/12527/16, від 26.09.2019 у справі № 910/12934/18.

Суд здійснив перерахунок нарахованої позивачем пені по заборгованості за кожен місяць з урахуванням сум часткових оплат та шестимісячного обмеження на нарахування пені за період з 11.05.2019 по 25.11.2019. Згідно перерахунку суду сума пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 8628,63 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем 3% річних за актами надання послуг № ОУ 0000071 від 30.06.2019, № ОУ 0000117 від 31.08.2019, № ОУ 0000089 від 31.07.2019, № ОУ 0000131 від 17.09.2019, № ОУ 0000050 від 30.04.2019, № ОУ 0000051 від 31.05.2019 за період з 11.05.2019 по 25.11.2019, з урахуванням часткових оплати виконаних відповідачем.

Згідно перерахунку суду сума 3%, що підлягає стягненню з відповідача є більшою ніж та, що розрахована позивачем до стягнення.

Відповідно до ч. 2, ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Отже, сума 3% річних підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі визначеному позивачем до стягнення, а саме, у сумі 770,17 грн.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та доказів у спростування позовних вимог, про наслідки не подання був попереджений ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

З вищезазначеного вбачається, що позов підлягає задоволенню в частині.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 191, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Борисової Зінаїди Степанівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Приватного підприємства «Отаман груп» (02232, м. Київ, вул. М. Цвєтаєвої, буд. 16-А, ідентифікаційний код 35974931) заборгованість у розмірі 61850 (шістдесят одна тисяча вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 770 (сімсот сімдесят) грн. 17 коп., пеню у розмірі 8628 (вісім тисяч шістсот двадцять вісім) грн 63 коп. та судовий збір у розмірі 1862 ( одна тисяча вісімсот шістдесят дві) грн. 75 коп.

3. В частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Борисової Зінаїди Степанівни на користь Приватного підприємства «Отаман груп» пені у розмірі 371,81 грн. - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко