ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2020 р. Справа№ 910/15281/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Попікової О.В.

Корсака В.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Національного банку України

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020

у справі № 910/15281/19 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мепал Проект"

про стягнення 35.946,99 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/15281/19 позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕПАЛ ПРОЕКТ" на користь Національного банку України 22.883,41 грн пені, а також 1.222,88 грн судового збору. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 13.063,58? грн. в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач в порушення умов договору не виконав належним чином обумовлені сторонами роботи, а тому відповідач відповідно до п. 8.3 договору має сплатити на користь позивача пеню у зазначеному вище розмірі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Національний банк України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 поновлено Національному банку України пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/15281/19, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/15281/19, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що два зобов`язання за договором - розробка проектної документації та її погодження з отриманням позитивного висновку - є одним зобов`язанням.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено місцевим судом, на підставі договору №100336 від 03.07.2018 з додатками, та з урахуванням змін, внесених додатковим договором від 21.02.2019 № 100967 з додатками, (далі разом - Договір) позивач як замовник доручає, а відповідач як виконавець зобов`язується в межах договірної ціни та кошторисів на проектні роботи на свій ризик, власними силами і засобами (із залученням у разі потреби третіх осіб) розробити проектну документацію на технічне переоснащення обумовленого Договором технологічного обладнання у строки, встановлені Договором, та провести експертизу такої документації з отриманням позитивного експертного звіту (далі - Роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов Договору.

Обсяги робіт та розподіл їх вартості визначені Договірною ціною (додаток 1 до Договору), кошторисами (додатки 2, 4, 5 і 6 до Договору) та розрахунком вартості експертизи (додаток 3 до Договору).

Загальна вартість робіт за цим Договором відповідно до його п. 4.1 становить 299.900,65 грн. і включає в себе сплату податків і зборів, обов`язкових платежів, що сплачуються або мають бути сплачені, відповідно до Договірної ціни на проектування (додаток 1 до цього Договору). Будь-які інші витрати виконавця, пов`язані з виконанням умов цього Договору, здійснюються виконавцем за власний рахунок.

Відповідно до п. 3.1 Договору виконавець відповідно до умов Договору виконує роботи в один етап - стадія "Робочий проект".

Термін розробки проектної документації (тобто вишукувальні та проектні роботи, а також складення документації за її наслідками) - до 25.04.2019, а з виконання робіт у повному обсязі (тобто з проведення експертизи документації та отриманням позитивного експертного звіту) - до 07.06.2019.

При цьому п. 3.5 Договору також передбачає попереднє погодження замовником проектної документації до її передання на експертизу, а саме: надання виконавцем замовнику для розгляду та висловлення зауважень (за наявності) двох примірників проектної документації, а також на електронному носії.

Згідно з п. 3.9 Договору після проходження експертизи стадії "Робочий проект" виконавець супровідним листом (накладною) передає замовнику позитивний звіт експертизи стадії "Робочий проект" та проектну документацію стадії "Робочий проект", оформлену відповідно до вимог цього Договору, та акт про приймання-передавання виконаних робіт.

Станом на 25.04.2019 проектна документація відповідачем розроблена не була; матеріали справи не містять доказів протилежного, натомість містять докази (лист №АБ-14-55 від 24.04.2019), що відповідач просив позивача не нараховувати штрафні санкції у зв`язку з невиконанням зобов`язань з розробки проектної документації в строк до 25.04.2019, та гарантував, що виконає обумовлені роботи до 07.06.2019 з позитивним експертним звітом.

Станом на 07.06.2019 роботи у повному обсязі відповідач також не виконав; матеріали справи не містять доказів протилежного, натомість містять докази (лист №АБ-14-377 від 20.06.2019), що відповідач пропонував позивачу внести зміни до проектної документації (зміни до завдання на проектування) та подовжити термін виконання робіт.

Позивач листом від 23.07.2019 у вказаній пропозиції відповідача відмовив, оскільки, на думку позивача, пропозиція відповідача не є пропозицією про внесення змін до проектних рішень, а лише має уточнюючий характер до вже існуючих проектних рішень.

Докази того, що до Договору були внесені будь-які інші зміни крім тих, що були внесені додатковим договором від 21.02.2019 №100967, матеріали справи не містять.

Отже, терміни виконання робіт сторонами ані на взаємною згодою, ані у примусовому порядку змінені не були, а тому діють у редакції додаткового договору від 21.02.2019 №100967: термін розробки проектної документації - до 25.04.2019, термін виконання робіт у повному обсязі - до 07.06.2019.

Ще до вказаного листа від 23.07.2019, яким позивач відмовив відповідачу у зміні Договору, позивач від відповідача 19.07.2019 за вх. 526/53092 вперше отримав для розгляду і погодження чи висловлення мотивованих зауважень (п. 3.5 Договору) проектну документацію в паперовому вигляді та на електронному носії.

Отже, станом на 18.07.2019 (день, що передував дню отримання проектної документації на погодження) відповідач порушив терміни розробки проектної документації (з проведення вишукувальних і проектних робіт та зі складення документації за їх наслідками) - виконання мало відбутись до 25.04.2019, та з виконання робіт у повному обсязі (тобто з проведення експертизи документації та отриманням позитивного експертного звіту) - виконання мало відбутись до 07.06.2019.

Оскільки відповідач, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, є порушником зобов`язання зі своєчасного та повного виконання робіт за Договором, то це є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених Договором або законом.

Пункт 8.3 Договору передбачає, що у разі порушення з вини виконавця (відповідача) строків виконання робіт, визначених у Договорі, або порушення строків усунення недоліків та зауважень, наданих замовником, виконавець сплачує замовнику (позивачу) на його вимогу штрафні санкції протягом 10-ти робочих днів після отримання цієї вимоги в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачуються штрафні санкції, від загальної вартості робіт за цим Договором, за кожний день прострочення до дня фактичного виконання зобов`язання.

Апелянт в апеляційній скарзі стверджує, що відповідач допустив два окремі порушення - порушення терміну розробки проектної документації та порушення терміну виконання робіт у повному обсязі, які є окремими порушеннями строків виконання робіт, відповідальність за які передбачена пунктом 8.3 Договору, і періоди нарахування яких обґрунтовано, на думку апелянта, співпадають. А тому апелянт суми штрафних санкцій за кожним із строків, які були порушені, розраховує від однієї суми - від загальної вартості робіт, оскільки саме так сторони погодили в Договорі.

Відповідач, навпаки, вважає, що має місце подвійне нарахування пені, тому позов визнав лише частково - на суму 11.790,61 грн. пені, у решті просив відмовити.

Не заперечується обома сторонами та підставно визнана місцевим судом доведеною та обставина, що станом на 18.07.2019 (дата закінчення нарахування санкцій позивачем і день, що передував дню отримання проектної документації на погодження позивачем) відповідач порушив договірні зобов`язання з розробки проектної документації та з її погодження з отриманням позитивного висновку.

Водночас колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що із системного тлумачення умом Договору вбачається, що два описані вище зобов`язання - розробка проектної документації та її погодження з отриманням позитивного висновку - не є окремими та незалежними, як про це стверджує апелянт.

Натомість зобов`язання з розробки проектної документації після 25.04.2019, у випадку його невиконання, є порушеним, але воно ж одночасно поглинається необхідністю виконання іншого зобов`язання - з 26.04.2019 до 07.06.2019 відповідач мав забезпечити проведення експертизи проектної документації і отримати позитивний звіт, що мало б своїм наслідком виконання робіт за Договором в цілому.

Відтак, враховуючи таке поглинання (перетікання з одного в інше) зобов`язань, слід тлумачити п. 8.3 Договору так, що пеня нараховуються на загальну вартість робіт за Договором, яка (загальна вартість робіт) існувала у певний конкретний проміжок часу, коли ці роботи повинні були бути виконані, потім були прострочені, але до того, як настало прострочення наступного етапу робіт, який повинен був розпочатися після виконання першого, оскільки включав в себе його результати (етап робіт "проведення експертизи проектної документації" не міг бути розпочатий раніше, адже включав в себе результати попереднього етапу робіт - складену проектну документацію).

Таким чином, за період з 26.04.2019 до 07.06.2019 включно слід нараховувати пеню на вартість всіх робіт за Договором (інженерних, геодезичних, геологічних та зі складання записів і документації), не виконаних зі складання проектної документації, разом в сумі 269.028,02 грн (в т.ч. 5% податок згідно з договірною ціною), і пеня за цей період становитиме 11.092,80 грн.

А за період з 08.06.2019 до 18.07.2019 включно слід нараховувати пеню на вартість всіх робіт за Договором, як зі складання проектної документації, так і з її експертизи та складання експертного звіту, разом в сумі 299.900,65 грн (в т.ч. 5% податок згідно з договірною ціною), і пеня за цей період становитиме 11.790,61 грн.

З урахуванням наведеного місцевий суд дійшов правильного висновку, що обґрунтованою до стягнення є пеня у сумі 22.883,41 грн, а у іншій частині позовних вимог слід відмовити з огляду на необґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення місцевого прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції надав вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/15281/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/15281/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі №910/15281/19.

4. Повернути до Господарського міста Києва матеріали справи №910/15281/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Попікова

В.А. Корсак