ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2371/19

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металпромекспорт", Дніпровська обл., Дніпровський р-н., смт. Слобожанське

до Київської митниці ДФС, Київська обл., м. Бориспіль;

Бориспільського управління Державної казначейської служби України Київської області, м. Бориспіль

про стягнення 1312425,11 грн.

За участі секретаря судового засідання: Зорі В.С.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металпромекспорт" (позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Київської митниці ДФС (відповідач-1) та Бориспільського управління Державної казначейської служби України Київської області (відповідач-2) про стягнення 1312425,11 грн. шкоди (збитків).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після прибуття цистерни з газовим конденсатом, покупцем якого є позивач за контрактом № 20/09 від 20.09.2017 р., на станцію Біла Церква, з метою контролю правильністю визначення декларантом коду товару за УКТЗЕД, службовими особами митниці із транспортного засобу із товаром, який поставлявся за митною декларацією № 1101/UA125270/2018/860975 від 26.02.2018 р., було відібрано зразки та направлено для проведення досліджень до спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень ДФС, після чого було заявлено до митного оформлення тимчасову митну декларацію № UA125270/2018/ (типу ІМ 40ТН) товар "Газовий конденсат природний, газовий конденсат нестабільний - 37,9 т.". Однак, Київською митницею ДФС 12.03.2018 р. винесено картку відмови № UA125270/2018/00015 в прийнятті тимчасової митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яку рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 р. у справі № 0440/5076/18 визнано протиправною та скасовано. Крім того, 24.04.2018 р. митниця ДФС винесла рішення № КТ-UA-2018 про визначення коду товару, яким змінила дані граф 31 та 33 МВД, за якими задекларовано товар. В подальшому відповідачем-1 було повідомлено позивача про винесення картки відмови № UA125270/2018/00044 від 21.05.2018 р. в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яку рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 р. у справі № 804/3202/18 було скасовано. Товар та цистерну було звільнено з-під митного контролю лише після митного оформлення на підставі рішень судів, а митна декларація № UA125270/2019/862739 (типу ІМ/40/ДЕ) прийнята митним органом 26.04.2019 р. Позивач стверджує, що за час тримання товару Відповідачем-1 з лютого 2018 р. по травень 2019 р. його ринкова вартість змінилася в сторону зменшення і позивач вже не зміг реалізувати газовий конденсат по узгодженій на січень 2018 р. ціні. Через те, що зберігання товару відбувалося на залізничній колії станції Біла Церква на відкритому просторі, а не в спеціалізованих місцях для зберігання газового конденсату нестабільного, як того вимагає Митний Кодекс України, погодні та кліматичні умови призвели до зменшення кількісних показників товару на 2150 кг. Таким чином, через дії посадових осіб митниці, та довготривале безпідставне перебування товару в цистерні в зоні митного контролю позивач поніс збитки (шкоду), зокрема, через змінення кон`юктури ринка на ціну газового конденсата нестабільного та природне зменшення ваги через порушення умов зберігання позивач поніс фінансові збитки у сумі 367270,00 грн. Крім того, позивач був вимушений укласти з ТОВ "Енерготрейд Ойл" договір на виконання робіт № 230201 від 23.02.2018 р., згідно з умовами якого позивач був зобов`язаний компенсувати всі витрати, пов`язані зі зберіганням товару, тобто за користування вагонами на під`їзних коліях та послуги за зберігання у вагонах при перевезенні вантажів, сума за весь час зберігання товару та виплаченої компенсації за яким склала 869830,11 грн. Також, за твердженням позивача, цистерна 51529246, в якій знаходився газовий конденсат, була орендована позивачем, а оскільки повернути цистерну не було можливості позивач на протязі всього часу був змушений сплачувати оренду за наступними договорами: № 33174ДС від 21.05.2017 р. у сумі 1680,00 грн., № 8921ЯК від 23.08.2017 р. у сумі 22690,00 грн., № 75 МК від 23.08.2017 р. у сумі 11205,00 грн., № 96 ІГ від 12.07.2018 р. у сумі 39750,00 грн. Загальна сума орендної плати становить 75325,00 грн. Таким чином, загальна сума збитків (шкоди), які поніс позивач через неправомірні дії відповідача-1 становить 1312425,11 грн., про стягнення якої позивач, посилаючись на ст. 1173 Цивільного кодексу України, і звернувся з даним позовом до суду.

15.11.2019 р. до господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки його дії є правомірними. Відповідач-1 стверджує, що у зв`язку із неможливістю забезпечення належних умов зберігання тимчасово вилученої на підставі протоколу № 0387/12500/18 від 10.05.2018 р. цистерни № 51529246 з нафтопродуктами, майно не було прийняте на склад митниці та не відображене в складському обліку митниці, однак митним органом було зроблено все можливе згідно чинного законодавства. Відповідач-1 також вказує на те, що позивачем не доведено того факту, що коньюктура ринку 2018 року на «газовий конденсат» суттєво змінилась, порівняно з 2019 роком, а саме зменшилась в ціні майже в два рази, тим самим заподіявши збитки позивачу на суму 367270,00 грн. Стосовно погодних та кліматичних умов, які призвели до зменшення кількісних показників товару на 2150 кг у зв`язку з неналежним зберіганням, відповідач-1 зазначає, що відповідно до приписів ст. 241 МК України власник товару також цілком має право здійснювати дії, пов`язані з належним зберіганням товару, в тому числі і створювати оптимальні умови температурного режиму зберігання та інші дії. В даному випадку, саме власник є найбільш зацікавленою особою щодо якісного та належного зберігання товару, з метою свого фінансового захисту. Крім того, відповідач-1 заперечує щодо відшкодування позивачу за рахунок митниці та Державного бюджету понесених ним витрат за наданні послуги Укрзалізницею за декілька днів квітня та повний травень місяць 2019 року, оскільки 26.04.2019 р. за № UА125270/2019/862793 було оформлено вантаж «газовий конденсат природний» та даний товар був отриманий одержувачем ТОВ «Кастас».

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.12.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження до 23.01.2020 р.

27.01.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-2 надійшов відзив, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач-2 зазначає, що не є учасником спірних відносин і не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідач-2 стверджує, що жодних прав та інтересів позивача не порушував, не вступав з ним у правовідносини, та жодної шкоди позивачеві не завдав, а відтак, Казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб`єктів. Вказаний відзив також містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача-2.

27.02.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначає, що протягом терміну перебування товару позивача під митним контролем до митниці не надходило жодних звернень в порядку ст. 325 МК України з метою забезпечення належного зберігання товару. Крім того, протягом терміну перебування товару позивача під митним контролем до завершення його митного оформлення сторони правовідносин з перевезення товару були відповідальними за забезпечення належних умов його зберігання, а тому намагання позивача покласти на митницю відповідальність та стягнути збитки у зв`язку з погіршенням, зі слів позивача, характеристик товару, а відтак і ціни, та зменшенням ваги товару, на думку відповідача-1, є безпідставними.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.01.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та розгляд справи по суті призначено на 28.01.2020 р.

В судове засідання 28.01.2020 р. сторони не з`явились, у зв`язку з чим ухвалою господарського суду Київської області від 28.01.2020 р. відкладено судове засідання на 06.02.2020 р.

Представник позивача у підготовчих засіданнях 28.11.2019 р., 12.12.2019 р., 09.01.2020 р., 21.01.2020 р. та у судових засіданнях 06.02.2020 р., 27.02.2020 р., 10.03.2020 р. позов підтримав, а у судове засідання 28.01.2020 р. представник позивача не з`явився.

Представник відповідача-1 у підготовчому засіданні 28.11.2019 р. та у судових засіданнях 06.02.2020 р., 27.02.2020 р., 10.03.2020 р. проти задоволення позову заперечував, а у підготовчі засідання 12.12.2019 р., 09.01.2020 р., 21.01.2020 р. та у судове засідання 28.01.2020 р. не з`явився.

Представник відповідача-2 у підготовчі засідання 28.11.2019 р., 12.12.2019 р., 09.01.2020 р., 21.01.2020 р. та у судові засідання 28.01.2020 р., 06.02.2020 р., 27.02.2020 р., 10.03.2020 р. не з`явився. Як вже було зазначено, у відзиві відповідачем-2 заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Судове засідання, призначене на 19.03.2020 р. не відбулося з підстав, зазначених в ухвалі господарського суду Київської області від 19.03.2020 р.; даною ухвалою повідомлено повноважних представників сторін, що судове засідання буде проведено 07.04.2020 р.

Проте, представники сторін у судове засідання 07.04.2020 р. не з`явились, при цьому 24.03.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він просив відкласти розгляд справи на іншу дату та повідомити його про дату та час судового засідання, мотивуючи вказане клопотання, відповідач-1 посилається на запровадження карантину через спалах у світі коронавірусу.

Вказане клопотання не задоволено судом, оскільки по-перше: відповідач-1 не одноразово був присутній у судових засіданнях та висловлював свою позицію по суті справи, зокрема, у судових засіданнях 06.02.2020 р., 27.02.2020 р. та 10.03.2020 р. на стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів, по-друге: ухвалою господарського суду Київської області від 19.03.2020 р., якою було відкладено судове засідання на 07.04.2020 р., явка сторін у судове засідання 07.04.2020 р. не визнавалась обов`язковою, а відтак підстави для відкладення розгляду справи відповідно до ст. 202 ГПК України відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до контракту № 20/09 від 20.09.2017 р. та додатку до нього № 4 від 11.01.2018 р. ТОВ «Металпромекспорт» є покупцем у «Eurolinex Gmbh» (Німеччина) газового конденсату у кількості 40 т за ціною 591 долларів США за тону на умовах Правил Інкотермс 2010 DAP станції погранпереходу Еперешке-Затєво. Строк поставки січень 2018 року.

Імпортна декларація на зазначений товар була оформлена 26.02.2018 р. №1101/UA125270/2018/860975, заявлено код товару за УКТЗЕД .

З метою контролю правильності визначення декларантом коду товару за УКТЗЕД, службовими особами митниці було відібрано зразки згідно з актом №1 від 01.03.2018 року та направлено для проведення досліджень до Спеціалізованої лабораторії з питань експертиз та досліджень ДФС на предмет можливості класифікації товару у інших товарних позиціях.

12.03.2018 р. ТОВ "Металпромекспорт" було заявлено до митного оформлення митну декларацію № UA125270/2018/ типу ІМ 40 ТН (тимчасова митна декларація) товар «Газовий конденсат природний, газовий конденсат нестабільний (код за УКТЗЕД ). Зазначена країна відправлення Угорщина, вага товару 37,9 т, ціна товару 22398,90 дол. США.».

12.03.2018 р. посадовою особою митниці на тимчасову митну декларацію виписано картку відмови № UA125270/2018/00015 з визначенням наступної причини: відповідно до ч. 21 ст. 356 МК України з метою визначення хімічного складу товарів, в тому числі і для встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин, були відібрані зразки товарів та направлені до СЛЕД за запитом від 01.03.2018 р. №70/10-70-65-03/30, у зв`язку з тим, що митне оформлення за ЕМД типу ІМ 40 ТН може бути завершене відповідно до п.п. 3 п. 2 ст. 255 МК України тільки після проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до ч. 21 ст. 356 МК України.

Вказані обставини встановлені рішенням від 27.09.2018 р. Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 0440/5076/18 за позовом ТОВ «Металпромекспорт» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 р. Отже, рішення від 27.09.2018 р. в адміністративній справі № 0440/5076/18 є таким, що набрало законної сили.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням від 27.09.2018 р. Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 0440/5076/18 визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС за № №UA125270/2018/00015.

24.04.2018 року Київська митниця ДФС винесла рішення № КТ-UA-2018 р. про визначення коду товару, яким змінила дані граф 31 та 33 МВД, за якими задекларовано товар: «Газовий конденсат нестабільний - 37,9т. Густота -0,653кг/дм3. Результати розрахунку: Теплотворність при 15С0 (газоподібний стан) - 44,86МДж/кг; Теплотворність при 0 С0 (газоподібний стан) - 44,87МДж/кг; Теплотворність при 15 С0 (газоподібний стан) - 12,46 кВт/кг; Обсяг пару конденсату (0 С0 , 1 бар) - 0,18074 м3/кг; густота (при С0 15 та сталому тиску на місці) 0,672 кг/дм3. Густота при 15С0 (атмосферний тиск, рідкий стан) - 0,724 кг/дм3; Густота при 0 С0 (атмосферний тиск, рідкий стан) - 0,724 кг/дм3. Результати вимірювання: склад: С1-0,007кг/кг; 0,0045 мол/мол; С2-0,0022 кг/кг; 0,0076 мол/мол; С3-0,0132кг/кг; 0,0311 мол/мол; С4-0,0136 кг/кг; 0,0243 мол/мол; nC4-0,0164 кг/кг0,0473 мол/мол; іС5 0,0309 кг/кг; 0,0447 мол/мол; nC5 0,0338 кг/кг; 0,0489 мол/мол; С6 0,0989 кг/кг; 0,1196 мол/мол; С7 0,1823кг/кг; 0,1896 мол/мол; С11+-0,132 кг/кг; 0,0641 мол/мол; СО2-0,0003 кг/кг; 0,0006 мол/мол; № 20,0001 кг/кг; 0,0003 мол/мол. Виробник: Speicherung von Erdgas MMBF» - код товару на «Нафтопродукт у вигляді прозорої безбарвної рідини із запахом нафтопродуктів, за хімічним складом є сумішшю вуглеводнів (ациклічні та аліциклічні вуглеводні (в основі) та ароматичні вуглеводні) з вмістом інших домішок. Масова частка толуолу 3,44 %. Фракційний склад: температура початку кипіння 28 С0; температура відгону 5 об% 47 С0; температура відгону 10об%-61 С0; температура відгону 50об%-125 С0; температура відгону 90об% - 173 С0; температура кінця кипіння - 205 С0. Залишок: 1об%. Тиск насичених парів 60,17 кПа. Густина проби при 20 С0-719кг/м3. Концентрація хлористих солей - 0,04 мг/дм3. Концентрація свинцю - не містить. Масова частка сірки - 0,0109%. Масова частка води - не виявлено. Масова частка механічних домішок - не виявлено. Масова частка ароматичних вуглеводнів - 10,11%. Детонаційна стійкість (октанове число) за дослідним методом - 57,5. Виробник: Speicherung von Erdgas MMBF», - код товару ».

Також контролюючим органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України №UA125270/2018/00044 від 21.05.2018 р.

Вказані обставини встановлені рішенням від 08.11.2018 р. Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 804/3202/18 за позовом ТОВ «Металпромекспорт» до Київської митниці ДФС, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 р. Отже, рішення від 08.11.2018 р. в адміністративній справі № 804/3202/18 є таким, що набрало законної сили.

Рішенням від 08.11.2018 р. Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 804/3202/18 визнано протиправним та скасовано рішення про визначення коду товару № КТ-№UA-2018 р. від 24.04.2018 р., винесене Київською митницею Державної фіскальної служби та визнано протиправною та скасовано картку відмови №UA125270/2018/00044 від 21.05.2018 р. в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Отже, картками відмови № UA125270/2018/00015 від 12.03.2018 р. та № UA125270/2018/00044 від 21.05.2018 р., які були в подальшому визнані протиправними та скасовані рішеннями суду, відповідач-1 повідомив позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товару.

Згідно з частиною 2 статті 263 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації або митному оформленні товарів, нова митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 днів з дати відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі митного органу.

ТОВ «Металпромекспорт» подано декларацію № UА125270/2019/862793 (типу ІМ 40 ДЕ), згідно з якою 26.04.2019 р. відповідачем-1 було здійснено митне оформлення вантажу «газовий конденсат природний» - у кількості 37,9 тонни; товар був отриманий одержувачем ТОВ «Кастас» (09600, Київська обл., смт. Рокитне, вул. Вокзальна, буд. 109); відправник ЗАО Захонь-Порт (4625, Захонь, Еуропа тер 12, Угорщина).

Отже, товар та цистерну звільнили з-під митного контролю лише після митного оформлення на підставі рішень судів адміністративної юрисдикції.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач посилаючись на ст. 30 Митного кодексу України, ст. 1173 ЦК України та те, що через дії посадових осіб митниці та довготривале безпідставне перебування товару в цистерні в зоні митного контролю він поніс збитки (шкоду) у сумі 1312425,11 грн., які він просить стягнути з відповідача-1, до складу яких входять збитки у сумі 367270,00 грн., понесені ним, зокрема, через змінення кон`юктури ринка на ціну газового конденсата нестабільного та природне зменшення ваги через порушення умов зберігання. Зазначені витрати позивач пов`язує з протиправними діями відповідача-1.

Відповідно до с. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Статтею 30 Митного кодексу України встановлено, що посадові особи та інші працівники митних органів, які прийняли неправомірні рішення, вчинили неправомірні дії або допустили бездіяльність, у тому числі в особистих корисливих цілях або на користь третіх осіб, несуть кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та іншу відповідальність відповідно до закону. Шкода, заподіяна особам та їх майну неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю митних органів або їх посадових осіб чи інших працівників при виконанні ними своїх службових (трудових) обов`язків, відшкодовується цими органами, організаціями у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.03.2019 р. у справі № 920/715/17, питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Як зазначено у згаданій постанові Великої Палати Верховного Суду, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

З цього приводу судом встановлено наступне.

Як вже зазначалося, Митна декларація на товар була оформлена 26.02.2018 р. № 1101/UA125270/2018/860975.

Проте, 12.03.2018 р. посадовою особою митниці на тимчасову митну декларацію виписано картку відмови № UA125270/2018/00015, після чого відповідачем-1 видано ще картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України № UA125270/2018/00044 від 21.05.2018 р. Картки відмови № UA125270/2018/00015 від 12.03.2018 р. та № UA125270/2018/00044 від 21.05.2018 р. були в подальшому визнані протиправними та скасовані рішеннями Дніпропетровського окружного адміністративного суду, якими було встановлено неправомірність прийняття відповідачем-1 вказаних карток відмов.

Товар та цистерну звільнили з-під митного контролю лише після митного оформлення на підставі рішень суду, а саме 26.04.2019 р., що підтверджується митною декларацією № UА125270/2019/862793 (типу ІМ 40 ДЕ), згідно з якою 26.04.2019 р. відповідачем-1 було здійснено митне оформлення вантажу «газовий конденсат природний» - у кількості 37,9 тонни; та товар був отриманий одержувачем ТОВ «Кастас».

Отже, у період з 12.03.2018 р. по 25.04.2019 р. товар був неправомірно затриманий відповідачем-1, та весь цей час перебував в зоні митного контролю.

Водночас, звертаючись з даним позовом до суду, позивач посилається на те, що товар знаходився в зоні митного контролю у період з лютого 2018 р. по травень 2019 р., та просить стягнути з відповідача-1 понесені ним у цей період витрати, визначаючи їх як збитки, які є наслідком неправомірних дій відповідача-1. Проте, позивачем не доведено та судом не встановлено факту неправомірної поведінки відповідача-1 до винесення ним 12.03.2018 р. картки відмови та після митного оформлення товару 26.04.2019 р. Оскільки товар було відпущено відповідачем-1 26.04.2019 р., тобто в цей день вчинено законну дію, то період неправомірного затримання відповідачем-1 товару, а отже його неправомірної поведінки, тривав з 12.03.2018 р. по 25.04.2019 р.

Обґрунтовуючи наявність збитків у сумі 367270,00 грн., позивач посилається на те, що за час тримання товару відповідачем-1 з лютого 2018 р. по травень 2019 р. його ринкова вартість змінилася в сторону зменшення і позивач вже не зміг реалізувати газовий конденсат по узгодженій на січень 2018 р. ціні. Через те, що зберігання товару відбувалося на залізничній колії станції Біла Церква на відкритому просторі, а не в спеціалізованих місцях для зберігання газового конденсату нестабільного, як того вимагає Митний Кодекс України, погодні та кліматичні умови призвели до зменшення кількісних показників товару на 2150 кг (2,150 тонн).

Судом встановлено, що зазначений газовий конденсат був завезений позивачем для продажу ТОВ «Енерготрейд-Ойл» на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Металпромекспорт» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготрейд-Ойл» (покупець) договору № 2 від 20.09.2017 р., відповідно до п. 1.1 якого продавець продає, а покупець купує нафтопродукти на умовах, передбачених цим контрактом і специфікаціями та доповненнями до нього, а покупець зобов`язується прийняти поставку та оплатити її на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.2 договору ціна проданого за цим договором товару вказується в специфікаціях і додатках до цього договору. Ціна товару поширюється на конкретну партію товару і залишається незмінною до повного відвантаження згідно з специфікацією, якщо інше не встановлено додатковою угодою сторін (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється цистернами продавця на умовах DAP станція прикордонного переходу України (Правила Incoterms 2010).

12.01.2018 р. сторонами договору підписано Специфікацію № 3 до договору № 2 від 20.09.2017 р., якою вони погодили, зокрема, найменування товару - газовий конденсат, кількість - 40 тонн + 10%, термін поставки січень 2018 р., ціну - 19583,33 грн. (без ПДВ) за тонну, ціну - 23500,00 грн. (з ПДВ) за тонну. Загальна сума специфікації 940000,00 грн. (з ПДВ).

Між сторонами було підписано додаткові угоди № 1 від 30.01.2018 р. та № 2 від 01.02.2018 р. до специфікації № 3 від 12.01.2018 р. якими сторони через заміну вантажоодержувача та заміну станції вантажоодержувача вирішили розділ 6 специфікації № 3 від 12.01.2018 р. викласти в наступній редакції: « 6. Вантажоодержувач: ТОВ «Кастас»; код отримувача - 3791; адреса: 09600, Київська обл., смт. Рокитне, вул. Вокзальна, 109; станція - Біла церква, код 343808».

Отже, як станом на дату завезення товару на митний кордон України, так і на час оформлення 26.04.2019 р. митної декларації № UА125270/2019/862793 (типу ІМ 40 ДЕ) ціна газового конденсату за договором № 2 від 20.09.2017 р. становила 23500,00 грн. (з ПДВ) за тонну.

24.05.2019 р. сторонами договору підписано додаткову угоду № 3 до специфікації № 3 від 12.01.2018 р., відповідно до п. 1 якої сторони вирішили п. 3.1 специфікації № 3 до договору № 2 від 20.09.2017 р. викласти в новій редакції, встановивши ціну без ПДВ - 12200,00 грн. за тонну, ціну з ПДВ - 14640,00 грн. за тонну та загальну суму специфікації - 585600,00 грн.

Отже, додатковою угодою № 3 від 24.05.2019 р. сторони зменшили ціну газового конденсату - до 14640,00 грн. за тонну, а також загальну суму специфікації - до 585600,00 грн.

ТОВ «Металпромекспорт» було поставлено, а ТОВ «Енерготрейд-Ойл» прийнято газовий конденсат нестабільний у кількості 35,750 тонн на суму 523380,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 23 від 24.05.2019 р. на суму 523380,00 грн.

Позивачем виставлено ТОВ «Енерготрейд-Ойл» рахунок-фактуру № 46 від 24.05.2019 р. на суму 523380,00 грн.

ТОВ «Енерготрейд-Ойл» сплатило ТОВ «Металпромекспорт» 523380,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 552 від 29.05.2019 р.

Отже, судом встановлено, що вказаний газовий конденсат був завезений позивачем на митну територію у кількості 37,900 тонн для подальшої реалізації за ціною 23500,00 грн. за тонну, а після митного оформлення реалізований у кількості 35,750 тонн за ціною 14640,00 грн. за тонну.

Проте, заявляючи вимогу про стягнення збитків у зв`язку зі зменшенням ціни товару, позивачем не доведено ні того факту, що ціна на ринку у 2019 році на газовий конденсат суттєво змінилась порівняно з 2018 роком, а саме зменшилась майже в два рази, ні того, що він не мав можливості реалізувати газовий конденсат за ціною 23500,00 грн. за тонну.

Крім того, Специфікацію № 3 до договору № 2 від 20.09.2017 р., якою передбачено ціну 23500,00 грн. за тонну сторонами договору підписано 12.01.2018 р., та відповідно до договору строк поставки - січень 2018 року. Проте Імпортна декларація на зазначений товар була оформлена позивачем 26.02.2018 р., тобто вже з порушенням строку поставки, передбаченого договором.

Лише сам факт листування сторін за договором та укладення додаткової угоди № 3 від 24.05.2019 р., якою сторони зменшили ціну газового конденсату - до 14640,00 грн. за тонну, не свідчить про те, що позивач не міг реалізувати товар за ціною, передбаченою договором, який відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання.

Укладаючи додаткову угоду № 3 від 24.05.2019 р., покупець та продавець діяли відповідно до приписів ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони, зокрема, є вільними в укладенні договору та визначенні його умов.

Таким чином, позивачем не доведено причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача-1 і недоотриманням ним 316745,00 грн. (840125,00 грн. (вартість товару за ціною 23500,00 грн.) - 523380,00 грн. (вартість реалізованого товару за ціною 14640,00 грн.) = 316745,00 грн.), внаслідок реалізації товару за іншою ціною, ніж була передбачена первісною редакцію пункту договору щодо ціни товару.

Як вже зазначалося, судом встановлено, що газовий конденсат був завезений позивачем на митну територію у кількості 37,900 тонн, а після митного оформлення реалізований Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерготрейд-Ойл» у кількості 35,750 тонн.

Дніпродзержинським бюро Дніпропертровської торгово-промислової палати за заявкою № 89/348 від 20.05.2019 р. було проведено експертизу, про що 24.05.2019 р. експерт Коперник Т.А. склав Акт експертизи № ДБ-278. Завданням експертизи було визначення фактичної кількості продукції у залізничному вагоні-цистерні № 51529246 шляхом зважування.

Відповідно до висновку експерта за наслідком проведеної експертизи на підставі пред`явлених документів та в результаті зважування вагону-цистерни № 51529246 зі вмістом газового конденсату нестабільного, фактично виявилося 35,750 кг газового конденсату, що на 2,150 тонни менше проти даних за документами на відвантаження.

Як вже зазначалось, кількісне зменшення показників газового конденсату на 2,150 тонни позивач пов`язує з протиправними діями відповідача-1, котрі виразились в порушенні умов зберігання газового конденсату нестабільного під час його перебування в зоні митного контролю.

Відповідно до ст. 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

Частиною 1 ст. 238 Митного кодексу України передбачений вичерпний перелік категорій товарів та зразків, які підлягають обов`язковій передачі митному органу для зберігання.

Відповідач-1 стверджує, що товар позивача не підпадає під жодну з категорій, вказаних у зазначеній статті. Протилежного позивачем не доведено та судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 Митного кодексу України товари з моменту пред`явлення їх митному органу до поміщення їх у відповідний митний режим можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Тимчасове зберігання товарів під митним контролем здійснюється на складах тимчасового зберігання.

Газовий конденсат нестабільний, що містився у вагоні-цистерні № 51529246, Київською митницею ДФС на склади тимчасового зберігання не передавався.

Відповідно до п. 1.5 Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 627, Митні органи несуть передбачену законом відповідальність за втрату або пошкодження товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що зберігаються ними.

Отже, законом передбачена відповідальність митних органів за втрату або пошкодження товарів, у разі їх зберігання митними органами.

Водночас, посилаючись на те, що зберігання товару відбувалося на залізничній колії станції Біла Церква на відкритому просторі, а не в спеціалізованих місцях для зберігання газового конденсату нестабільного, як того вимагає Митний Кодекс України, та те, що погодні та кліматичні умови призвели до зменшення кількісних показників товару на 2,150 тонни, позивачем ані доказів необхідності зберігання газового конденсату нестабільного у спеціалізованих умовах, ані доказів того, що кількісне зменшення газового конденсату нестабільного відбулось саме в результаті його тимчасового зберігання в неналежних умовах не надано. Технічних умов зберігання газового конденсату до матеріалів справи не додано.

Таким чином, позивачем не доведено, як самого факту неналежного зберігання газового конденсату нестабільного так і того, що внаслідок порушення умов зберігання газового конденсату нестабільного зменшився його кількісний показник на 2,150 тонни вартістю 50525,00 грн. (2,150 тонни кількості нереалізованого товару за ціною 23500,00 грн.).

Відтак, позивачем не доведено причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача-1 та неотриманням ним 50525,00 грн. через кількісне зменшення показників газового конденсату нестабільного на 2,150 тонни.

Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача-1 367270,00 грн. (316745,00 грн. + 50525,00 грн.) збитків (шкоди) на користь позивача.

Крім того, до складу заявлених позивачем до стягнення з відповідача-1 збитків (шкоди) у сумі 1312425,11 грн., входить також компенсація за зберігання товару у вагонах на під`їзних коліях та послуги за зберігання у вагонах при перевезенні вантажів у сумі 869830,11 грн.

Обґрунтовуючи наявність збитків у сумі 869830,11 грн., позивач посилається на те, що він був вимушений укласти з ТОВ "Енерготрейд Ойл" договір на виконання робіт № 230201 від 23.02.2018 р., згідно з умовами якого позивач був зобов`язаний компенсувати всі витрати, пов`язані зі зберіганням товару, тобто за користування вагонами на під`їзних коліях та послуги за зберігання у вагонах при перевезенні вантажів. Сума виплаченої компенсації за період з 23.02.2018 р. по 21.06.2019 р. склала 869830,11 грн.

З огляду на те, що цистерна № 51529246, в якій знаходився газовий конденсат була затримана відповідачем-1 на станції Біла Церква та під час безпідставного перебування товару в зоні митного контролю знаходилась на під`їзних коліях, то позивач був вимушений нести витрати за користування вагонами на під`їзних коліях та витрати за зберігання у вагонах при перевезенні екпортно-імпортних та внутрішніх вантажів.

Оскільки, вказані витрати позивач поніс внаслідок неправомірного перебування цистерни № 51529246, в якій знаходився газовий конденсат, в зоні митного контролю, то судом встановлено наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача-1 та витратами позивача, які були понесені у цей період та пов`язані зі зберіганням товару в цистерні, що знаходилась на під`їзних коліях на станції Біла Церква.

Так, відповідно до п. 1 договору на виконання робіт № 230201 від 23.02.2018 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготрейд-Ойл» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Металпромекспорт» (замовник), замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати у відповідності до умов даного договору роботу: залізничні та логістичні послуги; послуги за користування вагонами на під`їзних коліях; послуги за зберігання у вагонах при перевезенні вантажів.

Згідно з п. 2.1 договору вартість виконання роботи визначається згідно з актом здачі-приймання робіт.

Оплата здійснюється одноразово за закінчену роботу (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору замовник зобов`язується на умовах договору виконувати, зокрема, наступне: оплачувати послуги виконавця; компенсувати витрати, пов`язані з користуванням вагонами на під`їзних коліях; компенсувати витрати, пов`язані з платою за зберігання у вагонах при перевезенні екпортно-імпортних та внутрішніх вантажів.

Позивач у позові зазначає, що за період з 23.02.2018 р. по 21.06.2019 р. ТОВ «Енерготрейд-Ойл» виконало роботи пов`язані із зберіганням товару, а ТОВ «Металпромекспорт» компенсувало вказані витрати на загальну суму 869830,11 грн.

Проте, позивачем додано до матеріалів справи акти здачі-приймання (наданих послуг) та рахунки на оплату за період з 27.02.2018 р. по 31.05.2019 р. у кількості 132 шт. на загальну суму 861947,19 грн.

Таким чином, відповідно до доданих до матеріалів справи актів здачі-приймання (наданих послуг) на виконання умов договору № 230201 від 23.02.2018 р. ТОВ «Енерготрейд-Ойл» виконало, а ТОВ «Металпромекспорт» прийняло роботи на загальну суму 861947,19 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з 27.02.2018 р. по 31.05.2019 р.

ТОВ «Енерготрейд-Ойл» виставлено позивачу рахунки на оплату за період з 27.02.2018 р. по 31.05.2019 р. на загальну суму 861947,19 грн.

Здійсненням позивачем оплат за виконані ТОВ «Енерготрейд-Ойл» роботи підтверджується банківською випискою по контрагенту ТОВ «Енерготрейд-Ойл» за період з 16.01.2018 р. по 23.06.2019 р., а також картками рахунку 68.5 Розрахунки з контрагентом ТОВ «Енерготрейд-Ойл» за період з 23.02.2018 р. по 29.12.2018 р. на суму 484392,36 грн. та за період з 02.01.2019 р. по 21.06.2019 р. на суму 385437,75 грн.

Проте, як було встановлено судом, товар безпідставно перебував в зоні митного контролю внаслідок неправомірних дій відповідача-1 з 12.03.2018 р. по 25.04.2019 р.

У період з 12.03.2018 р. по 25.04.2019 р. ТОВ «Енерготрейд-Ойл» виконало роботи, пов`язані із зберіганням товару відповідно до актів здачі-приймання робіт за період з 16.03.2018 р. по 27.04.2019 р.

При цьому, акт здачі-приймання робіт від 16.03.2018 р. на суму 14948,28 грн. складений сторонами за виконані ТОВ «Енерготрейд-Ойл» роботи за 6 днів (оскільки попередній акт здачі-приймання робіт складено сторонами 10.03.2018 р.) отже ціна роботи за один день за даним актом становить 2491,38 грн., а акт здачі-приймання робіт від 27.04.2019 р. на суму 9000,12 грн. складений сторонами за виконані ТОВ «Енерготрейд-Ойл» роботи за 4 дні (оскільки попередній акт здачі-приймання робіт складено сторонами 23.04.2019 р.), отже ціна роботи за один день за даним актом становить 2250,03 грн.

Таким чином, саме за період неправомірного перебування в зоні митного контролю товару позивача з 12.03.2018 р. по 25.04.2019 р. ТОВ «Енерготрейд-Ойл» було виконано роботи, пов`язані із зберіганням товару за актом здачі-приймання робіт від 16.03.2018 р. на суму 12456,90 грн. (2491,38 грн. х 5 днів), за актами здачі-приймання робіт за період з 20.03.2018 р. по 23.04.2019 р. на суму 652133,92 грн. та за актом здачі-приймання робіт від 27.04.2019 р. на суму 4500,06 грн. (2250,03 грн. х 2 дні).

Отже, вартість прийнятих ТОВ «Металпромекспорт» робіт пов`язаних із зберіганням товару за договором № 230201 від 23.02.2018 р. у період неправомірного перебування в зоні митного контролю з 12.03.2018 р. по 25.04.2019 р. становить 669090,88 грн. (12456,90 грн. + 652133,92 грн. + 4500,06 грн.).

Також, до складу заявлених позивачем до стягнення з відповідача-1 збитків (шкоди) у сумі 1312425,11 грн. входять витрати у сумі 75325,00 грн., понесені позивачем на оренду цистерни № 51529246, в якій знаходився газовий конденсат нестабільний.

Обґрунтовуючи наявність збитків у сумі 75325,00 грн., позивач посилається на те, що під час перебування товару в зоні митного контролю цистерна № 51529246, в якій знаходився газовий конденсат, була орендована позивачем, а оскільки повернути цистерну не було можливості позивач на протязі всього часу був змушений сплачувати оренду за наступними договорами: № 33174ДС від 21.05.2017 р. у сумі 1680,00 грн., № 8921ЯК від 23.08.2017 р. у сумі 22690,00 грн., № 75 МК від 23.08.2017 р. у сумі 11205,00 грн., № 96 ІГ від 12.07.2018 р. у сумі 39750,00 грн., загальна сума орендної плати з якими за період з лютого 2018 р. по грудень 2018 р. склала 75325,00 грн.

З огляду на те, що затриманий відповідачем-1 газовий конденсат знаходився в цистерні № 51529246 під час його безпідставного перебування в зоні митного контролю, то позивач був позбавлений можливості повернути цистерну № 51529246 орендодавцю, внаслідок чого позивач був вимушений нести витрати на оренду цистерни № 51529246.

Оскільки, вказані витрати, які позивач поніс внаслідок неправомірного перебування цистерни № 51529246, в якій знаходився газовий конденсат, в зоні митного контролю у період з 12.03.2018 р. по 25.04.2019 р. носять обов`язковий характер, то судом встановлено наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача-1 та витратами позивача, понесеними на оренду цистерни № 51529246 у вказаний період.

21.05.2017 р. між ПрАТ «Донецьксталь-металургійний завод» (орендодавець) та ТОВ «Металпромекспорт» (орендар) було укладено договір № 33174ДС, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування 4 цистерни для перевезення нафтопродуктів.

11.09.2017 р. ПрАТ «Донецьксталь-металургійний завод» передало, а ТОВ «Металпромекспорт» прийняло в оренду цистерну № 51529246, що підтверджується підписаним сторонами актом передання вагонів в оренду за договором оренди № 33174ДС від 21.05.2017 р.

28.02.2018 р. ТОВ «Металпромекспорт» передало, а ПрАТ «Донецьксталь-металургійний завод» прийняло з оренди цистерни, зокрема, цистерну № 51529246, що підтверджується підписаним сторонами актом передання вагонів з оренди за договором оренди № 33174ДС від 21.05.2017 р.

Отже, за договором № 33174ДС від 21.05.2017 р. період оренди цистерни № 51529246 становив з 11.09.2017 р. по 28.02.2018 р.

Згідно з актом виконаних робіт № 6 від 28.02.2018 р. за період перебування в оренді цистерни № 51529246 з 01.02.2018 р. по 28.02.2018 р. орендна плата становить 6720,00 грн. (240,00 грн. х 28 днів).

Позивач сплатив за договором № 33174ДС від 21.05.2017 р. орендодавцю у тому числі 6720,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 07.11.2017 р. по 13.02.2018 р. та карткою рахунку 68.5 Розрахунки з контрагентом ПрАТ «Донецьксталь-металургійний завод».

Позивач просить стягнути з відповідача-1 збитки (шкоду), понесені ним на оренду цистерни № 51529246, в якій містився газовий конденсат в період перебування в зоні митного контролю, в тому числі за 7 днів лютого 2018 року (з 22.02.2018 р. по 28.02.2018 р.), оренда плата за яку становила 1680,00 грн. (240,00 х 7).

Як було встановлено судом, період неправомірного перебування товару в зоні митного контролю становить з 12.03.2018 р. по 25.04.2019 р.

Відтак, відсутній причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача-1 та понесеними позивачем витратами на оренду цистерни № 51529246 за договором оренди № 33174ДС від 21.05.2017 р. у сумі 1680,00 грн.

23.08.2017 р. між ПАТ «Ясинівський коксохімічний завод» (орендодавець) та ТОВ «Металпромекспорт» (орендар) було укладено договір № 8921ЯК, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування цистерни для перевезення нафтопродуктів.

01.03.2018 р. ПАТ «Ясинівський коксохімічний завод» передало, а ТОВ «Металпромекспорт» прийняло в оренду в тому числі цистерну № 51529246, що підтверджується підписаним сторонами актом передання вагонів в оренду за договором оренди № 8921ЯК від 23.08.2017 р.

04.06.2018 р. ТОВ «Металпромекспорт» передало, а ПАТ «Ясинівський коксохімічний завод» прийняло з оренди цистерни, зокрема, цистерну № 51529246, що підтверджується підписаним сторонами актом від 30.06.2018 р. передання вагонів з оренди за договором оренди № 8921ЯК від 23.08.2017 р.

Отже, за договором № 8921ЯК від 23.08.2017 р. період оренди цистерни № 51529246 становив з 01.03.2018 р. по 04.06.2018 р.

Згідно з актами виконаних робіт № 1 від 31.03.2018 р., № 2 від 30.04.2018 р. та № 3 від 31.05.2018 р. за період перебування в оренді цистерни № 51529246 орендна плата у березні становила 7440,00 грн., у квітні - 7500,00 грн., у травні - 7750,00 грн., всього за період з 01.03.2018 р. по 31.05.2018 р. орендна плата склала 22690,00 грн.

Позивач сплатив за договором № 8921ЯК від 23.08.2017 р. орендодавцю у тому числі 22690,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 14.03.2018 р. по 11.06.2018 р. та карткою рахунку 68.5 Розрахунки з контрагентом ПАТ «Ясинівський коксохімічний завод».

Однак, як вже зазначалось, період неправомірного перебування товару в зоні митного контролю становить з 12.03.2018 р. по 25.04.2019 р.

Таким чином, оскільки за договором № 8921ЯК від 23.08.2017 р. за період з 12.03.2018 р. 31.05.2018 р. орендна плата склала 20050,00 грн., а саме за березень 2018 року у сумі 4800,00 грн. (240,00 грн. х 20 днів), за квітень 2018 року у сумі 7500,00 грн. та травень 2018 року у сумі 7750,00 грн., то загальна сума збитків за цим договором, що підлягає стягненню становить 20050,00 грн.

Також, 23.08.2017 р. між ПрАТ «Макїївкокс» (орендодавець) та ТОВ «Металпромекспорт» (орендар) було укладено договір № 75МК, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування цистерни для перевезення нафтопродуктів.

05.06.2018 р. ПрАТ «Макїївкокс» передало, а ТОВ «Металпромекспорт» прийняло в оренду у тому числі цистерну № 51529246, що підтверджується підписаним сторонами актом передання вагонів в оренду за договором оренди № 75МК від 23.08.2017 р.

19.07.2018 р. ТОВ «Металпромекспорт» передало, а ПрАТ «Макїївкокс» прийняло з оренди цистерни, зокрема, цистерну № 51529246, що підтверджується підписаним сторонами актом від 19.07.2018 р. передання вагонів з оренди за договором оренди № 75МК від 23.08.2017 р.

Згідно з актами виконаних робіт № 4 від 30.06.2018 р. та від 19.07.2018 р. за період перебування в оренді цистерни № 51529246 орендна плата у червні 2018 року склала 6500,00 грн., у липні 2018 року - 4750,00 грн.

Загалом, за час оренди цистерни № 51529246 за договором № 75МК від 23.08.2017 р. з 05.06.2018 р. по 19.07.2018 р., орендна плата склала 11250,00 грн.

Позивач сплатив орендодавцю 11250,00 грн. за договором № 75МК від 23.08.2017 р., що підтверджується банківською випискою за період з 14.03.2018 по 02.08.2018 р. та карткою рахунку 68.5 Розрахунки з контрагентом ПрАТ «Макїївкокс».

Однак, позивачем заявлено до стягнення з відповідача-1 збитки (шкоду), які він поніс, орендуючи цистерну № 51529246 за договором № 75МК від 23.08.2017 р., у сумі 11205,00 грн.

Отже, сума збитків (шкоди) за договором № 75МК від 23.08.2017 р., що підлягає відшкодуванню, становить 11205,00 грн., в межах заявлених позовних вимог.

Також, 12.07.2018 р. між ТОВ «Інкостіл Груп» (орендодавець) та ТОВ «Металпромекспорт» (орендар) було укладено договір № 96ІГ, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування цистерни для перевезення нафтопродуктів.

20.07.2018 р. ТОВ «Інкостіл Груп» передало, а ТОВ «Металпромекспорт» прийняло в оренду у тому числі цистерну № 51529246, що підтверджується підписаним сторонами актом передання вагонів в оренду за договором оренди № 96ІГ від 12.07.2018 р.

25.12.2018 р. ТОВ «Металпромекспорт» передало, а ТОВ «Інкостіл Груп» прийняло з оренди цистерну № 51529246, що підтверджується підписаним сторонами актом від 25.12.2018 р. передання вагонів з оренди за договором оренди № 96 ІГ від 12.07.2018 р.

Згідно з актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 75898 від 31.07.2018 р., № 80897 від 31.08.2018 р., № 85743 від 30.09.2018 р., № 90743 від 31.10.2018 р., № 95592 від 30.11.2018 р. та № 100589 від 31.12.2018 р., а також розшифровок вартості послуг в розрізі рухомого складу, складених до кожного акта здачі-приймання робіт (надання послуг) за період перебування в оренді цистерни № 51529246 орендна плата у липні 2018 року склала 3000,24 грн., у серпні 2018 року - 7750,62 грн., у вересні 2018 року - 7500,60 грн., у жовтні 2018 року - 7750,62 грн., у листопаді 2018 року - 7500,60 грн. у грудні 2018 року - 6250,50 грн.

Загалом, за час оренди цистерни № 51529246 за договором № 96 ІГ від 12.07.2018 р. за період з 20.07.2018 р. по 25.12.2018 р., орендна плата склала 39753,18 грн.

Позивач сплатив орендодавцю 39753,18 грн. за договором № 96 ІГ від 12.07.2018 р., що підтверджується банківською випискою за період з 06.08.2018 р. по 20.02.2019 р. та карткою рахунку 68.5 Розрахунки з контрагентом ТОВ «Інкостіл Груп».

Однак, позивачем заявлено до стягнення з відповідача-1 збитки (шкоду), які він поніс, орендуючи цистерну № 51529246 за договором № 96 ІГ від 12.07.2018 р., у сумі 39750,00 грн.

Отже, сума збитків (шкоди) за договором № 96 ІГ від 12.07.2018 р., що підлягає відшкодуванню, становить 39750,00 грн., в межах заявлених позовних вимог.

Таким чином, збитки (шкода) які позивач поніс, орендуючи цистерну № 51529246, в якій знаходився газовий конденсат, під час перебування товару в зоні митного контролю, а саме за договорами № 8921ЯК від 23.08.2017 р., № 75 МК від 23.08.2017 р., № 96 ІГ від 12.07.2018 р., за період з 12.03.2018 р. по 25.12.2018 р. становлять 71005,00 грн., які і підлягають відшкодуванню.

Вирішуючи правову проблему у спорах щодо визначення належного відповідача у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, з метою забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, Велика Палата Верховного Суду зробила висновки, викладені у постанові від 27.11.2019 р. у справі № 242/4741/16-ц, що держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган.

Також, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку, що порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI, яким встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Державна казначейська служба України та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові.

Звертаючись з даним позовом до суду, в якості відповідача-2 позивачем визначено Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області.

Отже, суб`єктний склад сторін відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 р. у справі № 242/4741/16-ц, при цьому шкода підлягає стягненню з органу, який заподіяв шкоду, тобто з відповідача-1, відповідно до висновку (п. 45) Великої Палати Верховного Суду у вказаній справі.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено понесення позивачем збитків (шкоди) через протиправність дії з боку відповідача-1 у сумі 740095,88 грн. (669090,88 грн. + 71005,00 грн.), то позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 збитків (шкоди) у сумі 1312425,11 грн. підлягають частковому задоволенню у сумі 740095,88 грн. В іншій частині позов задоволенню не підлягає з вищезазначених підстав.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом відповідача-1 в частині задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Київської митниці ДФС (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», код 39470947) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металпромекспорт" (52005, Дніпровська обл., Дніпровський р-н., смт. Слобожанське, вул. Виробнича, буд. 1, код 25515001) 740095,88 грн. (сімсот сорок тисяч дев`яносто п`ять грн. 88 коп.) шкоди (збитків) та 11101,44 грн. (одинадцять тисяч сто одну грн. 44 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням приписів, встановлених п. 4 розділу Х «Прикінцевих положень» ГПК України, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 17.04.2020 р.

Суддя О.О. Рябцева