ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

14.04.2020 Справа № 905/951/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Новікової К.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу Борщова Станіслава Анатолійовича на дії державного виконавця у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" до Фізичної особи-підприємця Борщова Станіслава Анатолійовича про стягнення збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договірних зобов`язань, на загальну суму 384 702,41 грн.,

За участю представників сторін:

від скаржника (відповідача) - Борщов С.А., Гуревич М.Г (за довіреністю);

від позивача - не з`явились;

від ВДВС - не з`явились.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.08.2019 у справі №905/951/19 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" до Фізичної особи-підприємця Борщова Станіслава Анатолійовича про стягнення збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договірних зобов`язань, на загальну суму 384 702,41 грн задоволені повністю.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Борщова Станіслава Анатолійовича на користь Приватного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" збитки, завдані внаслідок неналежного виконання договірних зобов`язань, на загальну суму 384 702,41 грн., штраф в розмірі 1% вартості неякісного ремонту тепловозу в розмірі 4431 грн. 96 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 770,55 гривень.

На виконання вказаного рішення був виданий наказ господарського суду Донецької області від 09.10.2019 року.

03.03.2020 до Господарського суду Донецької області надійшла скарга від ФОП Борщова Станіслава Анатолійовича, в якій він просить визнати недійсними та скасувати звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу від 07.02.2020 виконаного ТОВ "Гінес Груп" щодо автонавантажувача марки 41030, 2007 року випуску, ідент. №НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1 , року № НОМЕР_2 , який виконано на підставі постанови "Про визнання суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкт господарювання для участі у виконавчому провадженні від 29.12.2019 (ВП №60584541)".

Обґрунтовуючи вимоги своєї скарги ФОП Борщов С.А. зазначив, що на виконанні Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (до перейменування - Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області) (далі - ВДВС) перебуває наказ Господарського суду Донецької області № 905/951, виданий 09.10.2019 про стягнення з фізичної особи-підприємця Борщова Станіслава Анатолійовича на користь Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» 384 702,41 грн. (виконавче провадження №60584541).

Постановою старшого державного виконавця від 10.12.2019 описано та накладено арешт на наступне майно:

бак у кількості 2 шт. металевий сірого кольору:

автонавантажувач у кількості 1 шт. марки 41030, 2007 року випуску (далі - автонавантажувач).

Постановою старшого державного виконавця від 26.12.2019 призначено суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні - ТОВ «ГІНЕС ГРУП» для проведення оцінки арештованого майна.

В матеріалах справи наявний «Звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу» виконаний ТОВ "ГІНЕС ГРУП" від 07.02.2020 року. Об`єкт оцінки - колісний транспортний засіб - спецтехніка 41030 автонавантажувач 2007 р/в, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно висновку цього звіту - ринкова вартість колісного транспортного засобу - спецтехніка 41030 автонавантажувач складає 58 150,00 грн. без ПДВ.

Листом від 17.02.2020 року № 15.17/21148 ВДВС повідомив боржника про надходження звіту про незалежну оцінку рухомого майна - колісного транспортного засобу - автонавантажувача, що належить боржникові.

Боржник не погоджується з результатами оцінки автонавантажувача та вважає, що звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу від 07.02.2020 року, виконаний ТОВ «ГІНЕС ГРУП» щодо автонавантажувача марки 41030, 2007 року випуску, ідент. № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1 , року № НОМЕР_2 , який виконано на підставі постанови "Про визначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 26.12.2019 року (ВП № 60584541), слід визнати недійсним та скасувати з наступних підстав.

Так, згідно доводів скаржника, з дати призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "ГІНЕС ГРУП" - 26.12.2019 року і до вказаної дати складання звіту - 07.02.2020 року ані оцінювач, який виготовив спірний звіт, ані інший уповноважений представник ТОВ "ГІНЕС ГРУП" не відвідував територію боржника з метою проведення ідентифікації об`єкта оцінки, його огляду й обстеження та уточнення технічних характеристик.

У спірному звіті вказано, що постанова державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "ГІНЕС ГРУП" для участі у виконавчому провадженні № 60584541 від 26.12.2019 року надійшла оцінювачу 12.12.2019 року, тобто ще до офіційної дати винесення цієї постанови, що фактично вказує на незаконність згаданого звіту, оскільки він виконаний на підставі постанови, текст якої завчасно виготовлено державним виконавцем та направлено оцінювачу до офіційного винесення цієї постанови.

Скаржник вважає, що оцінювач не міг фактично здійснювати огляд об`єкта оцінки 10.12.2019 року, оскільки на цю дату він ще не був призначений суб`єктом оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні № 60584541 та відповідна постанова державного виконавця на адресу оцінювача ще не надходила.

До того ж на час ознайомлення боржника зі спірним звітом з матеріалів виконавчого провадження та здійснення фотокопіювання цього звіту Договір про незалежну оцінку майна №60584541-ВП, укладений між Костянтинівським міськрайонним відділом ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не містить ані дати його укладання ані підпису замовника.

Скаржник зазначає, що суб`єкт оціночної діяльності був залучений постановою від 26.12.2019 року, однак отримав вказану постанову зазначений суб`єкт ще 10.12.2019 року (як вказано у звіті). Натомість звіт виконано лише 07.02.2020 року, тобто з пропуском встановленого Законом строку для надання такого звіту.

У постанові державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "ГІНЕС ГРУП" для участі у виконавчому провадженні №60584541 від 26.12.2019 року не вказано про те, що оцінювачу дозволяється проводити визначення вартості об`єкту оцінки без його огляду, у зв`язку з чим з урахуванням вищенаведених приписів законодавства огляд об`єкта оцінки в даному випадку мав бути обов`язковим.

Додані оцінювачем до звіту копії роздруківок з сайтів не містять дати, що викликає об`єктивний сумнів у достовірності інформації про ринкову ціну станом на дату складання звіту.

Використання оцінювачем для порівняння відомостей не на дату складання звіту порушує вимоги ст.3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та могло значно вплинути на зазначену у звіті оцінку майна боржника.

З урахуванням вищевикладених доводів Скаржник вважає, що під час проведення звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу від 07.02.2020 року, виконаного ТОВ «ГІНЕС ГРУП» щодо автонавантажувача марки, 41030, 2007 року випуску, ідент. № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1 , року № Т08299АН, який виконано на підставі постанови "Про визначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 26.12.2019 року (ВП № 60584541), було допущено порушення ст. З Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та п. 3, 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що є підставою для скасування спірного звіту та визнання його недійсним.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.03.2020 скаргу на дії державного виконавця призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.03.2020 відкладено розгляд скарги ФОП Борщова Станіслава Анатолійовича на дії державного виконавця у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" до Фізичної особи-підприємця Борщова Станіслава Анатолійовича про стягнення збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договірних зобов`язань, на загальну суму 384 702,41 грн.

В своїх поясненнях на скаргу №1717/13/28847 від 26.03.2020 Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зазначає, що на виконання вимог наказу від 09.10.2019 господарського суду Донецької області по справі №905/951/19, 13 листопада 2019 року державним виконавцем на підставі ст.ст.З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (номер за АСВП: 60584541), копії якої направлені сторонам виконавчого провадження за вих.№№ 15.17/46833 та 15.17/46834.

10 грудня 2019 року державним виконавцем проведено опис рухомого майна - колісного транспортного засобу - спецтехніки 41030, автонавантажувача, що належить на праві власності Борщову Станіславу Анатолійовичу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт опису й арешту майна від 10.12.2019 р. та винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.12.2019 р.

У зв`язку із неоскарженням вказаної постанови у встановлені Законом України «Про виконавче провадження» строки, 26.12.2019 р. на підставі статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Суб`єктом оціночної діяльності призначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІНЕС ГРУП».

12 лютого 2020 року до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшов звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу спецтехніки 41030, автонавантажувача, що належить на праві власності Борщову Станіславу Анатолійовичу .

На підставі вищевикладеного, державним виконавцем підготовлено заявку до Державного підприємства «СЕТАМ» на реалізацію вищезазначеного рухомого майна, яка в подальшому, з метою проведення електронних торгів, буде направлена на адресу зазначеного підприємства.

07.04.2020 на адресу суду від представника ФОП Борщового С.А. надійшла рецензія на звіт про оцінку майна від 25.03.2020 року.

У судове засідання 14.04.2020 представники Фізичної особи-підприємця Борщового С.А., Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» та Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч.1).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч.2).

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку статей 80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд дійшов до висновку про наступне.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом,

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про виконавче провадження" для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно з ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Статтею 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що суб`єктами оціночної діяльності є суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (далі - кваліфікаційне свідоцтво) є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна. Кваліфікаційні свідоцтва підтверджують професійну підготовку оцінювача за такими напрямами оцінки майна відповідно до програм базової підготовки: оцінка об`єктів у матеріальній формі; оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності. Підвищення кваліфікації відбувається за напрямами, зазначеними у кваліфікаційному свідоцтві оцінювача, за результатами якої видається посвідчення про підвищення кваліфікації, яке є невід`ємною частиною кваліфікаційного свідоцтва.

Згідно ст. 18 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" сертифікат суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені. Сертифікат видається в порядку, встановленому цим Законом, Фондом державного майна України. Форма сертифіката встановлюється зазначеним органом. У сертифікаті зазначаються найменування органу державної влади, що його видав, найменування суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, його юридичні реквізити, код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), дата видачі та строк дії, напрями оцінки майна, щодо яких дозволена практична діяльність. Сертифікат підписується керівником Фонду державного майна України та засвідчується печаткою. Сертифікат видається строком на три роки та може бути анульований з підстав, зазначених у статті 20 цього Закону. Оцінка майна, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання без чинного сертифіката, є недійсною.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.33 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п.13-16 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.03 року N1440 для визначення ринкової вартості враховується найбільш ефективне використання об`єкта оцінки. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки можливе із застосуванням усіх методичних підходів у разі наявності необхідної інформації. Методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки. За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування. За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження. При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Згідно з п.62-64 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності.

Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (далі - рецензенти). Рецензування полягає у неупередженому об`єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва.

За результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об`єкта оцінки.

Будь-які судження про вартість об`єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів.

Відповідно до п.65-67 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" у рецензії повинні зазначатися:

підстави проведення рецензування;

повна назва звіту про оцінку майна, що був об`єктом рецензування, відомості про його виконавців, їх кваліфікацію та висновок про можливість проведення зазначеними особами оцінки майна відповідно до правових вимог провадження професійної оціночної діяльності;

строк проведення рецензування і дата підписання рецензії;

висновок про обґрунтованість вибору виду вартості та її відповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна;

висновок про зібрані виконавцем звіту про оцінку майна вихідні дані та іншу інформацію (їх повнота, достатність для проведення оцінки майна та розкриття у звіті);

висновок про відповідність і правильність застосування під час проведення оцінки методичних підходів, методів та оціночних процедур з урахуванням мети і бази оцінки, обґрунтованість використаних припущень;

загальний висновок про достовірність оцінки майна.

Рецензія може містити перелік аргументованих рецензентом зауважень до звіту про оцінку майна, у тому числі застереження про можливість впливу цих зауважень на достовірність оцінки майна.

У процесі рецензування рецензент не повинен брати до уваги будь-яку додаткову інформацію про об`єкт оцінки або подібне майно, що виникла після дати складення звіту про оцінку майна та висновку про вартість майна до дати підписання рецензії.

Рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна.

Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки; звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Зі змісту вищевикладених правових норм та приписів вбачається, що у разі заперечення боржника у виконавчому провадженні проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, боржник має право звернутися з письмовим запитом на проведення рецензії до осіб, які відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" ( 2658-14 ) мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Відповідно до частини 1 статті 20 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах про визнання недійсними актів з підстав зазначених у законодавстві. В розумінні норм діючого законодавства, акти - це юридична форма рішень, офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Оспорюваний позивачем звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної

Відповідно до абз. 2 п. 9.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Як зазначено у п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до п. 9.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК. У розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідності до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За змістом статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Пунктом 3 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" визначено, що :

необ`єктивна оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ`єктивного висновку про вартість об`єкта оцінки;

неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування;

непрофесійна оцінка - оцінка, проведена з порушенням кваліфікаційних вимог, що визначаються законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З наведених норм вбачається, що оскаржуючи оцінку майна, скаржник повинен довести суду неправомірність даної оцінки, а саме її необ`єктивність, неякісність (недостовірність), та непрофесійність.

На підтвердження неправомірності спірної оцінки майна Скаржником надано до суду рецензію на звіт про оцінку майна від 25.03.2020, виконаного рецензентом ФОПС ОД Смолянко Р.В.

Відповідно до вказаної рецензії у звіті про оцінку майна:

- Відсутнє посилання на підстави проведення у вигляді договору на проведення незалежної оцінки передбаченої ст.51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440.

- Фотоматеріали відображені в недостатній кількості, не містять даних про ідентифікацію КТЗ (не відображені номерні агрегати) та їх технічний стан, пошкоджень окремих складових частин. Фотоматеріали не містять підпису.

- Звіт не містить акту технічного стану КТЗ за результатами дослідження яких містять інформацію про наявність або відсутність додаткового обладнання на КТЗ спеціального призначення.

- У вихідних даних допущена помилка у році випуску оцінюваного КТЗ - 1990 (2007р.в.) на стор. 7. та об`єм двигуна 4250 см3 (Д240 об`єм 4750 см3).

- У розділі фактори впливають на зниження вартості КТЗ не позначені підтверджуючі документи, або фото фіксація.

- Довідкова інформація з Довідника «Бюлетень Автотоварознавця» Випуск №111 визначена помилкова як 2019р.

- Бюлетень Автотоварознавця містить інформацію про подібний КТЗ марки ЛЗА 40814, яка могла бути застосована у Звіті.

- Тип КТЗ, що оцінюється - автонавантажувач 41030. Аналіз ринку подібного майна та зовнішніх факторів проведений не достатньо. Не враховані коригування відображають тип силового агрегату встановленого на подібних КТЗ.

- Вартість майна отримана за допомогою порівняльного підходу. При проведенні ідентифікації потребує обґрунтування віднесення до КТЗ спеціального призначення. У Звіті КТЗ зазначеній спецтехніка, не відповідає поняттю наведеному у «Методиці» «Колісний транспортний засіб спеціального призначення».

- Порушена послідовність проведення незалежної оцінки передбаченої ст. 51 Національного стандарту №1 «Загалі оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р. №1440, а саме не складено договір на проведення незалежної оцінки, огляд та ідентифікація проведені 10 грудня 2019р., а підстава у вигляді Постанови ВП №60584541 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІНЕЄ ГРУП» від 26 грудня 2019р.

- У Звіті на стор. 8 Сд - середня по Україні ціна КТЗ, який був у використанні, з урахуванням строку його експлуатації інформацією з додаткової літератури (1), становить 68 820 грн. (за даними аналізу даних інтернет) сума визначена помилково. Розрахунок прогнозованої середньо вартості автонавантажувача марки 41030, 2007 р/в виконаний за допомогою діаграми урахуванням поправки торгової поступки наведений у Звіті на стор. 9 та станс 99 202 грн. Ринкова вартість розрахована за формулою на стор. 11 Звіту містить помилку і може значно впливати на отриманий результат.

- Звіт містить опис та інформацію якими користувався оцінювач, але в вихідних даних Звіту помилково вказано рік випуску 1990, що не відповідає даним у свідоцтві про реєстрацію технологічного ТЗ.

- Методологія оцінки розкрита, у Звіті допущена помилка в розрахунковій частині, що впливає на достовірність оцінки.

За висновками рецензії вказаний звіт класифікується за ознакою абзацу пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р. №1440, як такий: Звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що скаржник підтвердив належними та допустимими доказами доводи своєї скарги.

Зокрема, під час проведення звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу колісного транспорту - спецтехніки 41030, автонавантажувача, 2007 р/в, р.№Т08299АН було допущено порушення ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та ст. 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що є підставою для скасування вказаного звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги скарги Борщова Станіслава Анатолійовича на дії державного виконавця підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст.234, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Скаргу Борщова Станіслава Анатолійовича на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу від 07.02.2020 року виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІНЕС ГРУП" щодо автонавантажувача марки 41030, 2007 року випуску, ідент.№НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1 , р.№ НОМЕР_2 , який виконано на підставі постанови старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Камуз Вікторії Володимирівни "Про визначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 26.12.2019р. (ВП №60584541).

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті, її вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 14 квітня 2020 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 21 квітня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Е.В. Зекунов