номер провадження справи 32/8/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 Справа № 908/176/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Колодій Н.А. при секретарі судового засідання Зеленцовій Е.Ю, розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО", (49000, м. Дніпро, вул.Андрія Фабра, 4, )

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, б.14, )

про стягнення суми 786 503 грн 94 коп.

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

29.01.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО" до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про стягнення 786503 грн 94 коп., що складається з 630000 грн. 00 коп. основного боргу, 44 224 грн 94 коп. суми 3 % річних, 112 279 грн 00 коп. суми індексу інфляції.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2020 справу № 908/176/20 за вище вказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/176/19, присвоєно справі номер провадження 32/8/20, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового позовного провадження без виклику представників сторін.

25 лютого 2020 від позивача у справі надійшло клопотання про призначення судового засідання з повідомленням сторін.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.02.2020, клопотання позивача задоволено та призначено судове засідання на 24.03.2020.

20.03.2020 від представника ПАТ « Запоріжжяобленерго» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадження карантину у м. Запоріжя.

В судове засідання 24.03.2020 представники сторін не з`явились.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 03.04.2020.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представників сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 27/01А про надання аудиторських послуг від 20.02.2017 в частині здійснення оплати за отримані послуги.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, який надійшов до суду 20.02.2020. Так, відповідач заперечує проти позову, зазначивши що 12.04.2017 р. між сторонами було підписано «Акт виконаних робіт відповідно до договору № 27/01А від 20.02.2017 р.», але позивачу ненадавася рахунок (на оплату послуг за договром), в порядку передбаченому у п. 3.2. договору. Вважає, що підстави для оплати послуг за договором, в порядку пунктів 3.2., 4.1, 4.2 на підставі Акту викоаних робіт відповідно договору № 27/01А від 20.02.2017 р. відсутні. Просив повністю відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення щодо сплати суми боргу строком на 12 календарних місяців.

Судове засідання проводилось без застосування засобів технічної фіксації судового процесу, у відповідності до ч. 3 ст. 222 ГПК України

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ

20.02.17 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БДО» (Виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленрго " (Замовник) укладено договір № 27/01А про надання аудиторських послуг за умовами якого (п. 1.1.) виконавець зобовязався надати замовникові бухгалтерські та аудитроські послуги (аудиторські послуги), а замовник зобовязується прийняти послуги та оплатити їх.

Пунктом 1.2. договору сторони обумовили, що послуги які надаються виконавцем за цим договором: аудит фінансової звітності замовника, складеної за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 відповідно до Міжнародних стандартів фінансової звітності (п. 1.2.1 договору).

Згідно з п. 1.3. договору, у якості результату послуг виконавець надасть замовникові в кількості 3 (трьох) примірників українською мовою (надалі - звітні документи):

- аудиторський висновок;

- у разі необхідності (надається за рішенням виконавця) - лист до керівництва замовника, в якому викладаються питання , на які треба звернути увагу і вирішення яких може допомогти виключити або зменшити помилки і поліпшити систему бухгалтерського обліку замовника.

Відповідно до п. 3.1. договору визначено, що вартість послуг, які є предметом цього договору, складає: без ПДВ 816666,67 грн. (вісімсот шістнадцять тисяч шістсот шістдесят грн. 67 коп.), ПДВ (20%) 163333,33 грн. (сто шістдесят три тисячі тридцять три грн. 33 коп.), сума до сплати 980000 грн.

Сторони в п. 3.2. договору узгодили, що розрахунки за надані послуги проводяться замовником протягом 180 календарних днів після підписання сторонами акту приймання-здачі наданих послуг та отримання звітних документів, зазначених в п. 1.3 та п.1.4 Договру на підставі отриманого замовником рахунку за умови наявності одночасно таких умов:

- підписання сторонами акту приймання-здачі наданих послуг та отримання звітних документів, зазначених в п. 1.3 та п. 1.4. Договру.

- Реєстрація виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної, яка складена відповідно до вимог законодавства, діючого на дату її складання, та умов цього договору.

Замовник зобов`язався прийняти результати аудиторської перевірки шляхом підписання Акту приймання-здачі наданих послуг та провести повний розрахунок (платежі) з виконавцем відповідно до умов договор (п. 4.2. договору).

Частиною 2 пунктом 4.2. договору замовник зобов`язався прийняти результати аудиторської перевірки шляхом підписання Акту приймання-здачі наданих послуг та провести повний розрахунок (платежі) з виконавцем відповідно до умов договору.

З матеріалів цієї господарської справи вбачається, що 12.04.17 позивачем та відповідачем без заперечень (зауважень) підписано і засвідчено відтисками печаток сторін акт виконаних послуг відповідно договору № 27/01А від 20.02.2017 р., що аудит фінансової звітності замовника складеної за період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 відповідно до Міжнародних стандартів фінансової звітності надано якісно, в повному обсязі та своєчасно. Вартість послуг складає 980000 грн., в т.ч. ПДВ 20% -163333,33 грн.

Відповідачем частково оплачено надані позивачем послуги за договором № 27/01А від 20.02.2017 р., у сумі 350 000,00 грн., що підтверджується довідкою № 300-3-300-3/134 Регіонального відділення АТ «ОТП Банк».

06.11.18 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію вих. № 669 з вимогою сплатити заборгованість за договором № 27/01А від 20.02.2017 р., у сумі 630000 грн.

Листом вих. № 001-06/17646 від 26.11.2018 р. ПАТ «Запоріжжяобленерго» повідомила позивача про те, що оплату послуг за договором надання аудиторських послуг здійснити у повному обсязі не є можливим, у зв`язку з скрутним фінансовим становищем та пропонувало розглянути можливість щодо надання розстрочення заборгованості за договором № 27/01А від 20.02.2017 р. на 5 років.

Вимогою вих. № 272 від 18.04.2019 р. позивач звернувся з проханням оплатити існуючу заборгованість протягом семи днів з моменту отримання цієї вимоги, шляхом оплати усієї суми заборгованості на розрахунковий рахунок позивача або у той же термін надати пропозицію про графік розстрочення суми заборгованості для узгодження.

Відповідач відповіді на зазначену вимогу позивачу не надав, борг за договором в сумі 630000 грн. не сплатив, пропозицію щодо графіку розстрочення суми заборгованості для узгодження також не надав, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення 630000 грн. основного боргу за договором № 27/01А від 20.02.17, 44224,94 грн. 3 % річних та 112279,00 грн. інфляції.

Норми права які підлягають застосуванню до спірних правовідносин та висновки господарського суду за наслідками розгляду справи по суті спору.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п.п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 901 ЦК України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язком для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом сторонами 12.04.2017 був підписаний Акт виконаних послуг відповідно договору № 27/01А від 20.02.2017 р. Акт з боку відповідача підписаний без зауважень та заперечень, підпис представника відповідача, який підписував акт, скріплений круглою печаткою ПАТ «Запоріжжяобленерго». В акті відображено період за який надано звітність та сума наданих послуг з урахуванням ПДВ.

Відтак, відповідачу була відома сума наданих послуг, яка підлягає сплаті за договором № 27/01А від 20.02.2017. В акті зазначена дата його складаня (12.04.2017).

Пунктом 3.2. договору узгодили, що розрахунки за надані послуги проводяться замовником протягом 180 календарних днів після підписання сторонами акту приймання-здачі наданих послуг та отримання звітних документів.

У відповідності до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно статті 9 даного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Рахунок (рахунок-фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер.

Рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України; тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити грошові кошти за договором.

Суд відзначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував надання та фактичного отримання ним послуг за договором № 27/01А. Тобто факт надання послуг відповідачем не заперечений та не спростований.

Відповідачем частково оплачено надані позивачем послуги за Актом від 12.04.2017, у сумі 350 000,00 грн., що підтверджується довідкою № 300-3-300-3/134 Регіонального відділення АТ «ОТП Банк».

Згідно ч. 2 ст. 197 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Заперечення відповідача спростовуються наведеним вище. Зокрема, у матеріалах справи відсутнє листування з боку відповідача стосовно не направлення/ несвоєчасного направлення актів та (або) рахунків за договором, неможливості у зв`язку з цим сплатити отримані послуги тощо.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів сплати суми 630000 грн. заборгованості відповідач суду не надав, розміру заборгованості не заперечив та не спростував.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що відповідач станом на час прийняття рішення у цій справі не надав суду доказів належного виконання зобов`язань по оплаті вказаних вище послуг за договором № 27/01А від 20.02.2017, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог з відповідача на користь позивача 630000 грн. основного боргу.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 44224,94 грн. за період 09.10.2017 р. по 10.01.2020 та 112279,00 грн. індексу інфляцій за період з жовтня 2018 р. по листопад 2018 р.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" розрахунок 3 % річних за заявлений позивачем період, суд дійшов висновку про те, що він є обґрунтованим.

Щодо розрахунку індексу інфляції, то за перерахунком суду за заявлений позивачем у позовній заяві період індекс інфляції складає суму 127092,76 грн. Враховуючи приписи ч. 2 ст. 237 ГПК України суд не виходить за межі позовних вимог, із відповідача на користь позивача стягується 112279,00 грн. інфляційних втрат.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі письмові докази, пояснення представників сторін та встановлені обставини, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позову.

Розглянувши заяву відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду строком на 12 календарних місяців, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Статтями 7, 13 ГПК України закріплено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частинами 1, 4 ст. 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При вирішенні питання про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення, суд виходить з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. При цьому, при прийнятті рішення про надання розстрочки та відстрочки суд має враховувати, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Відповідачем до матеріалів справи на підтвердження скрутного фінансового стану долучено наступні документи: довідки за підписом директора з економіки та фінансів ПАТ «Запоріжжяобленерго» та постанову ЗВП №53254372 від 22.09.2017 про арешт коштів боржника.

Разом з тим, надані відповідачем довідки не є належними доказами, оскільки їх підписано директором з економіки та фінансів ПАТ "Запоріжжяобленерго" Галета О.Л., тобто однією (одним) з посадових осіб відповідача, яка (який) є (може бути) зацікавленою особою в частині відомостей, які зазначені у наведених вище довідках, повноваження якого до того ж не підтверджені належним чином.

Крім того, на підтвердження доводів про скрутний фінансовий стан відповідача, ПАТ "Запоріжжяобленерго" надано суду висновок судового експерта від 17.05.18 № 282.

Згідно змісту зазначеного висновку судового експерта, аналіз фінансового стану ПАТ "Запоріжжяобленерго" проведений за період 2015-2017 роки, і висновок наданий саме станом на 31.12.17.

Отже, наведені відповідачем доводи та подані докази не визнані судом такими, що свідчать про винятковість обставин, достатніх та необхідних для розстрочення виконання рішення суду у розумінні ст. ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України.

Також відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів відсутності коштів на рахунках відповідача, наявної загрози банкрутства чи інших виняткових обставин, які станом на час розгляду справи судом ускладнюють виконання рішення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що надання розстрочення виконання рішення є правом господарського суду, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідач не довів наявності виключних обставин, як підстави для надання розстрочення судового рішення, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО" до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про стягнення 786503 грн 94 коп задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, б.14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО", (49000, м. Дніпро, вул.Андрія Фабра, 4, ) 630000 (шістсот тридцять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 44224 (сорок чотири тисчяі двісті двадцять чотири) грн. 94 коп.- 3% річних, 112279 (сто дванадцять тисяч двісті сімдесят девять) грн. 00 коп. втрат від інфляції та 11797 грн. (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто сім) грн. 56 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2020.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій