ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2020 року м. Дніпро Справа № 904/4556/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Панна С.П.) від 30.01.2020р. (дата складання повного тексту рішення 07.02.2020) у справі № 904/4556/19

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція", м. Вараш

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт", м. Кривий Ріг

про стягнення в розмірі 66 488,90 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019р. до Господарського суду Дніпропетровської області звернулося Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" про стягнення 66 488,90 грн., з яких 25 662,38грн. пеня та 40 826,52грн. штраф за прострочку поставки продукції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2020 у справі № 904/4556/19: позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" пеню у розмірі 2725,58 грн., а також судові збір у розмірі 78,75 грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, недоведення обставин, які суд визнав встановленими, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2020 у справі № 904/4556/19 в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- судом першої інстанції безпідставно враховано при прийнятті рішення постачання відповідачем продукції не у відповідності до письмових заявок позивача на поставку та раніше їх складення, що призвело до неправильного встановлення строку прострочки поставки продукції та відмову в позові в частині стягнення штрафу;

- судом першої інстанції безпідставно враховано при прийнятті рішення дату поставки продукції, виходячи з дати складання видаткової накладної, а не дати одержання продукції позивачем на власному складі, як це передбачено умовами договору;

- судом безпідставно враховано при прийнятті рішення та розрахунку штрафних санкцій ціну поставленої з прострочкою продукції без врахування ПДВ, що не відповідає умовам договору та нормам податкового законодавства.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2020 року у справі № 904/4556/19 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи, відповідачу надано строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, посилаючись при цьому на вірне встановлення судом першої інстанції прострочку поставки продукції лише за видатковою накладною № 378 від 30.11.2018р. та вірне обчислення пені, виходячи з вартості продукції без врахування ПДВ, який не входить до ціни товару згідно з нормами податкового законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт" (відповідач, постачальник) укладено Договір поставки № 340 від 27.03.2018 (№ 53-122-01-18-06111 від 11.04.2018) (надалі - Договір) та додаткову угоду до нього № 1 від 16.07.2018 з протоколом розбіжностей (а.с.15-20), а також специфікацію № 1.

Згідно п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника певну продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (Додаток № 1 до договору).

Предметом поставки по даному договору є 34940000-8 (шпали дерев`яні), які передбачені специфікацією № 1 до даного Договору (п.1.2).

Специфікацією № 1 до Договору визначено, що предметом поставки є шпала дерев`яна просочена тип 2А у кількості 4173 шт. за ціною 476,50грн. без ПДВ на суму 1 988 434,50 грн. без ПДВ та загальною вартістю 2 386 121,40 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна продукції, що поставляється за цим Договором складає 1 988 434,50 грн., крім того ПДВ 397 686,90грн.

Загальна сума договору складає 2 386 121,40 грн. (п.2.2).

Пунктом 3.1. Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється постачальником на умовах DDP згідно правил «Інкотермс-2000» в строк 30 календарних днів з моменту отримання постачальником заявки від замовника.

Згідно з п. 3.2 Договору, заявка на поставку продукції направляється замовником рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу (поштові реквізити) постачальника, що вказана постачальником у п. 3.1 даного Договору. Відповідальність за достовірність реквізитів за якими направляється заявка несе постачальник.

Відповідно до п. 8.4 Договору, перехід права власності на продукцію за Договором відбувається в момент поставки продукції за умови наявності та передачі належним чином оформлених товарно - супровідних документів. Датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоотримувачем продукції.

Оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно видаткової накладної або накладної протягом 45 календарних днів з дати поставки, за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЕРПН (п. 6.1 Договору).

Пунктом 9.1. Договору передбачено що, у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язується сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочки, при цьому, у випадку прострочки поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції.

Згідно п. 11.1 Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 31.12.2018, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків.

Матеріалами справи підтверджується та не оспорюється сторонами, що на виконання умов Договору відповідачем була здійснена поставка продукції за наступними видатковими накладними:

- № 127 від 29.05.2018 на суму 205 848 грн. (360 штук);

- № 146 від 08.06.2018 на суму 205 848 грн. (360 штук);

- № 228 від 15.08.2018 на суму 194 412 грн. (340 штук);

- № 235 від 17.08.2018 на суму 194 412 грн. (340 штук);

- № 257 від 03.09.2018 на суму 194 412 грн. (340 штук);

- № 266 від 10.09.2018 на суму 194 412 грн. (340 штук);

- № 288 від 19.09.2018 на суму 194 412 грн. (340 штук);

- № 357 від 02.11.2018 на суму 194 412 грн. (340 штук);

- № 378 від 30.11.2018 на суму 194 412 грн. (340 штук);

- № 382 від 05.12.2018 на суму 194 412 грн. (340 штук);

- № 387 від 11.12.2018 на суму 209 850,60 грн. (367штук);

- № 388 від 13.12.2018 на суму 209 278,80 грн. (366штук).

Таким чином, відповідачем поставлено позивачу продукцію у загальній кількості 4 173 штук на суму 2 386 121,40грн. з урахуванням ПДВ, що повністю відповідає умовам Договору.

Позивач підтверджує прийняття поставленої за вищенаведеним накладними продукції без заперечень щодо кількості та якості, але вважає, що відповідачем було поставлено продукцію за заявками № 3 (вих. № 041-5-19/7934 від 27.08.2018) та № 4 (вих. № 041-5-19/9242 від 25.09.2018) з частковим простроченням строку поставки встановленого договором, а саме:

1. Заявка № 3 (вих. № 041-5-19/7934 від 27.08.2018) на поставку шпал в кількості 680 штук була отримана ТОВ Форест-Будекспорт 05.09.2018, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.29), відповідно перебіг строку поставки закінчився 05.10.2018, а продукція за вказаною заявкою була поставлена:

- поставка 24.09.2018 на суму 194412 гривень (340 штук) за видатковою накладною № 288 від 19.09.2018 - поставлено в межах строку;

- поставка 02.11.2018 на суму 194412 гривень (340 штук) за видатковою накладною № 357 від 02.11.2018 - поставлено з простроченням.

2. Заявка № 4 (вих. № 041-5-19/9242 від 25.09.2018) на поставку шпал в кількості 1020 штук була отримана ТОВ Форест-Будекспорт 03.10.2018, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.32), відповідно перебіг строку поставки закінчився 02.11.2018, а продукція за вказаною заявкою була поставлена:

- поставка 05.12.2018 на суму 194412 гривень (340 штук) за видатковою накладною № 378 від 30.11.2018 - поставлено з простроченням;

- поставка 07.12.2018 на суму 194 412 гривень (340 штук) за видатковою накладною № 382 від 05.12.2018 - поставлено з простроченням;

- поставка 12.12.2018 на суму 209 850,60 гривень (367 штук) за видатковою накладною № 387 від 11.12.2018 (поставлено на 27 штук більше ніж передбачено заявкою) - поставлено з простроченням.

Враховуючи вищенаведене та умови п. 9.1. Договору позивачем нарахована пеня на прострочку поставки продукції за видатковими накладними № 257 від 03.09.2018 на суму 194 412 грн., № 378 від 30.11.2018 на суму 194 412 грн., № 382 від 05.12.2018 на суму 194 412 грн. та № 387 від 11.12.2018 на суму 209 850,60 грн., загальний розмір якої за період з 06.10.2018 по 11.12.2018 склав 25 662,38грн. та штраф за прострочення поставки понад 30 днів у розмірі 40 826,52грн., стягнення яких з відповідача і є предметом спору у справі.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення пені лише в частині прострочки поставки за видатковою накладною № 378 від 30.11.2018 на суму 194 412 грн. місцевий господарський суд виходив з загального обсягу та строків поставленої позивачу продукції за Договором, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні у справі копії видаткових накладних на поставку продукції не містять посилання на відповідні заявки, що унеможливлює ототожнення вказаних позивачем видаткових накладних з наведеними ним номерами заявок, а умови Договору передбачають здійснення поставки лише на підставі одержаної заявки, тому за нумерацією заявок позивача та хронологією поставок: видаткові накладні № 127 від 29.05.2018 на суму 205 848 грн. та № 146 від 08.06.2018 на суму 205 848 грн. підлягають віднесенню до заявки № 1 від 02.05.2018; видаткови накладні № 228 від 15.08.2018 на суму 194 412 грн. та № 235 від 17.08.2018 на суму 194 412 грн. до заявки № 2 від 16.08.2018; видаткові накладні № 257 від 03.09.2018 на суму 194 412 грн. та № 266 від 10.09.2018 на суму 194 412 грн. до заявки № 3 від 27.08.2018; видаткові накладні № 288 від 19.09.2018 на суму 194 412 грн., № 357 від 02.11.2018 на суму 194 412 грн., № 378 від 30.11.2018 на суму 194 412 грн. до заявки № 4 від 25.09.2018; видаткові накладні № 382 від 05.12.2018 на суму 194 412 грн., № 387 від 11.12.2018 на суму 209 850,60 грн. та № 388 від 13.12.2018 на суму 209 278,80 грн. до заявки № 5 від 29.11.2018.

Вищенаведене віднесення видаткових накладних до заявок відповідає і кількості продукції зазначеної в заявках, окрім заявки № 1, за якою було поставлено на 120 штук шпал більше та заявки № 5, яка взагалі не містила кількості продукції.

При цьому, апеляційний суд враховує, що позивачем продукція приймалася без заперечень не зважаючи на її постачання у кількості, яка не відповідала зазначеній у заявці, зокрема № 1, чи взагалі за відсутності заявки у серпні 2018, про що вказує позивач, та що свідчить про узгодження сторонами постачання продукції і до одержання відповідачем відповідної письмової заявки.

За наведених обставин слід дійти висновку, що відповідачем допущено прострочення поставки продукції за Договором лише за видатковою накладною № 378 від 30.11.2018 на суму 194 412 грн., яка відноситься до заявки № 4, яку відповідач отримав 03.10.2018, тобто строк поставки за цією заявкою відповідно до п. 3.1. Договору сплив 02.11.2018, а отримано продукцію відповідачем за цією накладною 05.12.2018.

Отже, виходячи з умов п.п. 3.1. та 8.4. Договору датою поставки за видатковою накладною № 378 є 05.12.2018, а не 30.11.2018, як помилково вказано судом першої інстанції, відтак період прострочки поставки склав 32 дні (з 03.11.2018 по 04.12.2018 включно).

Помилковими та безпідставними є і висновки місцевого господарського суду та доводи відповідача щодо наявності у відповідача господарського зобов`язання з поставки продукції лише за ціною, яка не включає в себе ПДВ та необхідності здійснення розрахунку штрафних санкцій за ціною продукції без ПДВ, оскільки вони не відповідають, як умовам п.п. 1.1., 2.1., 2.2., 6.1. Договору та специфікації № 1, якими визначена ціна продукції та її загальна вартість з урахуванням ПДВ, так і відповідному зазначенню ціни та суми продукції у видаткових накладних, а також приписам п.п. 188.1., 194.1.1. Податкового кодексу України, згідно з якими ПДВ включається до ціни товару.

Згідно з видатковою накладною № 378 від 30.11.2018, за якою відбулось прострочення поставки, сума продукції, що постачається становить 194 412 грн. з ПДВ, тому згідно з п. 9.1. Договору саме на цю суму має здійснюватися нарахування пені та штрафу.

Враховуючи усе вищевикладене, а також приписи ст.ст. 175, 193, 218, 230, 231, 232, 265, 267 ГК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 598, 610, 611, 612, 629, 655, 691, 692, 712 ЦК України позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача пені за прострочку поставки продукції за період з 03.11.2018 по 04.12.2018 у сумі 6 221,18 грн. (194 412грн. х 0,1% х 32) та штрафу у сумі 13 608,84грн. (194 412грн. х 7%), а всього 19 830,02грн. В решті позовних вимог слід відмовити як безпідставно заявлених (відсутність прострочення поставки продукції).

Таким чином, оскаржуване рішення постановлено судом першої інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи, що є підставою для його зміни та часткового задоволення позовних вимог позивача у сумі 19 830,02грн. штрафних санкцій та стягнення судового збору за подання позову у сумі 576,30грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам, а також стягнення з відповідача судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 864,45грн., виходячи з результату апеляційного перегляду справи.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2020р. у справі № 904/4556/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.01.2020р. у справі № 904/4556/19 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт"(50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шоссе, б.55, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, б.3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) пеню у сумі 6 221,18 грн., штраф у сумі 13 608,84грн., а також сплачений за подання позову судовий збір у сумі 576,30грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Будекспорт"(50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шоссе, б.55, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, б.3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 864,45грн.

Видачу наказів згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О. Кузнецов