ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2020 р. Справа№ 911/2698/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Алданової С.О.

Буравльова С.І.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020, повний текст якого складений та підписаний 27.01.2020

у справі № 911/2698/19 (суддя Сокуренко Л.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Ржищівського будівельного технікуму

про стягнення 8 251,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення пені в сумі 6 899,16 грн. та 3 % річних в сумі 1 352,78 грн., нарахованих за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором постачання природного газу № 4587/18-БО(Т)-41 від 27.12.2017.

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.01.2020, повний текст якого складено та підписано 27.01.2020, у справі № 911/2698/19 позовні вимоги задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 1 352,78 грн. 3% річних, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належним чином доведений факт несвоєчасного виконання відповідачем своїх обов`язків за спірним договором в частині оплати поставленого газу, з огляду на що правомірним є нарахування пені та 3 % річних у заявлених до стягнення сумах, проте щодо вимог про стягнення пені позивачем попущено встановлений ст. 258 ЦК України строк позовної давності, що, враховуючи відповідну заяву відповідача про застосування строків позовної давності, є підставою для відмови в задоволенні вказаних позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020 у справі № 911/2698/19 у частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у сумі 6 899,16 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послався на те, що судом першої інстанції при вирішенні спору по суті не враховано, що в п. 10.3 (позивачем в апеляційній скарзі помилково зазначено п. 9.3 - примітка суду) сторони дійшли згоди про те, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за вказаним договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення пені, становить 5 років, тобто фактично погодили збільшену позовну давність, що не заборонено ЦК України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2020, справа № 911/2698/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Алданова С.О., Буравльов С.І.

При дослідженні матеріалів справи та апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки заявником не додано доказів про сплату судового збору в сумі 2 881,50 грн., з огляду на що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано час для усунення недоліків шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали доказів про сплату судового збору в сумі 2 881,50 грн.

16.03.2020 від апелянта через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява, до якої додано платіжне доручення № від 11.03.2020 про сплату судового збору в сумі 2 881,50 грн.

За таких обставин, ухвалою від 17.03.2020 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду в складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Алданова С.О., Буравльов С.І.:

- Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020 у справі № 911/2698/19;

- відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020 у справі № 911/2698/19;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 03.04.2020;

- сторонам роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- учасникам справи роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

01.04.2020 до суду відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач, з посиланням на пропуск позивачем строків позовної давності на звернення до суду з вимогами про стягнення пені, встановлених ЦК України, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Станом на 13.04.2020 інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді справи № 911/2698/19 колегія суддів враховує, що предметом позову в цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 192 100 грн., і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

За правилом ч. 2 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020 у справі № 911/269819 відкрите 17.03.2019, розгляд справи в суді апеляційної інстанції розпочався, з урахуванням вихідних та святкових днів, з 02.04.2019, апеляційна скарга має бути розглянута по 18.05.2020 включно.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

27.12.2017 позивач як постачальник та відповідач як споживач, керуючись Законом України «Про ринок природного газу», Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 № 187, іншими нормативно-правовими актами, уклали договір постачання природного газу № 4587/18-БО(Т)-41 (далі Договір) (а.с. 24-33), відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу у 1 кварталі 2018 року природний газ, а відповідач - оплатити цей газ на умовах Договору.

За змістом п. 1.2 Договору, газ, що постачається за Договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

У п. 2.1 Договору сторони погодили, що позивач передає відповідачу з 01.01.2018 по 31.03.2018 (включно) природній газ орієнтовним обсягом до 55,00 тис. куб.м., та визначили помісячні обсяги поставки газу.

Відповідно до п. 3.4 Договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно з п. 5.2 Договору ціна за 1000 куб.м. газу за Договором на дату його укладення становить 7 907,20 грн., крім того ПДВ - 20 %. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 9 488,64 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за природній газ здійснюється відповідачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу; Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 6.4 Договору, у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від відповідача, погашає вимоги позивача у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного відповідачем: у першу чергу відшкодовуються витрати позивача, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу погашається основна сума заборгованості.

Згідно з п. 10.3 Договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 років.

У п. 12 Договору встановлено, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу з 01.01.2018 до 31.03.2018, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

З матеріалів справи слідує, що на виконання умов Договору позивач за період з січня 2018 року по березень 2018 року передав у власність відповідача природний газ на суму 422 472,21 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Актів приймання-передачі природного газу від 31.01.2018, від 28.02.2018 та від 31.03.2018 (а.с. 35-37) та сторонами не заперечується.

Як слідує з зазначених Актів приймання-передачі природного газу за вказаний період, довідки позивача, а також виписок з банківського рахунку позивача (а.с. 39-48), відповідач за отриманий за Договором природний газ розрахувався повністю, проте з порушенням встановленого Договором строку.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

У силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У п. 8.2 Договору, в редакції Додаткової угоди № 7 від 22.02.2018, сторони погодили, що у разі прострочення відповідачем оплати згідно пункту 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити позивачу пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем обов`язку з оплати поставленого позивачем газу в установлений Договором строк, є підстави для застосування встановленої Договором та законодавством відповідальності.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач нараховує пеню в сумі 6 899,16 грн. та 3 % річних в сумі 1 352,78 грн. за період з 28.02.2018 по 27.07.2018 за несвоєчасну оплату відповідачем поставленого в період з січня 2018 року по березень 2018 року включно природного газу.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що виконаний позивачем розрахунок 3 % річних та пені є арифметично вірним, проте не може погодитись з висновками про пропуск позивачем строків позовної давності для звернення до суду з цим позовом щодо позовних вимог про стягнення пені з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У відзиві на позовну заяву (а.с. 67-68) відповідач просить застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення пені.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Отже, сторони мають право збільшити встановлений законом строк позовної давності, уклавши про це відповідний письмовий договір.

У п. 10.3 Договору сторонами погоджено, що строк, у межах якого вони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення пені, становить 5 років, тобто фактично погоджено про збільшення строку позовної давності для вимог щодо стягнення пені до 5 років, право на що надано ним ЦК України.

Як слідує з відмітки поштового відділення на конверті, в якому позовна заява надійшла до суду, з позовом до суду позивач звернувся 28.10.2019, тобто без порушення п`ятирічного строку позовної давності, а відтак, підстави для застосування наслідків його пропуску відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 1 352,78 грн. та пені в сумі 6 899,16 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунками позивача. Рішення суду першої інстанції, відповідно, підлягає зміні.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мале місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020 у справі № 911/2698/19 підлягає зміні, позов задовольняється повністю, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня в сумі 6 899,16 грн. та 3 % річних в сумі 1 352,78 грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольняється повністю.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору, а саме судові витрати позивача по сплаті судового збору за звернення з позовом та по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020 у справі № 911/2698/19 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020 у справі № 911/2698/19 змінити.

3. Викласти резолютивну частину рішення від 24.01.2020 у справі № 911/2698/19 в такій редакції:

« 1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Ржищівського будівельного технікуму (09231, Київська обл., м. Ржищів, вул. Освіти, 1; ідентифікаційний код 41289356) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) 3 % річних в сумі 1 352 (одна тисяча триста п`ятдесят дві) грн. 78 коп., пеню в сумі 6 899 (шість тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн 16 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

5. Згідно з п.п. 17.5 пункту 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.».

4. Стягнути з Ржищівського будівельного технікуму (09231, Київська обл., м. Ржищів, вул. Освіти, 1; ідентифікаційний код 41289356) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.

5. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Київської області

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

7. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/2698/19.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді С.О. Алданова

С.І. Буравльов