РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.04.2020Справа № 910/17762/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРКІНГ КОМ" до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" про визнання договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування укладеним на новий строк, за участю представників позивача - не з`явився, відповідача - Половінкіна О.В., довіреність № 64 від 20.12.19 року.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив визнати договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування ДНП-2016-10/08 від 31.10.2016 року укладеним на новий строк до 31.12.2022 року, на підставі ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 627, 628, 777 ЦК України.

Разом з позовною заявою позивачем через канцелярію суду було надано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2019 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 20.01.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2019 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРКІНГ КОМ" про забезпечення позову відмовлено.

10.01.2020 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування ДНП-2016-10/08 від 31.10.2016 року є припиненим 31.12.2019 року, про що позивача було повідомлено листом від 21.10.2019 року №053/05-3695 у відповідності до вимог п. 6.3. договору.

20.01.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву на 03.02.2020 року.

03.02.2020 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив відповідача.

03.02.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву на 17.02.2020 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.03.2020 року.

16.03.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву на 15.04.2020 року.

15.04.2020 року представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд даної справи судом був належним чином повідомлений, що підтверджується розпискою та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи.

Судом враховано, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи в підготовчих засіданнях, мав можливість в підготовчому провадженні повідомити суд про всі обставини справи, які йому були відомі та надати суду всі докази у справі.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Враховуючи все вищевикладене, суд прийшов до висновку про можливість здійснювати розгляд справи в судовому засіданні, що призначене 15.04.2020 року без участі представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимога позивача про визнання договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування ДНП-2016-10/08 від 31.10.2016 року укладеним на новий строк до 31.12.2022 року.

В обґрунтування позову, позивач вказує на те, що відповідно пункту 6.3 договору, якщо жодна із сторін за 30 календарних днів не попередила письмово другу сторону про намір припинити дію договору №ДНП-2016-10/08 від 31.10.2016 року, термін дії вказаного договору автоматично продовжується на новий строк. А тому, враховуючи, що відповідач не попередив позивача про свій намір припинити дію договору, такий договір вважається укладеним на новий строк, а саме до 31.12.2022 року.

Судом встановлено, що 31.10.2016 між Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» (далі - сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Паркінг Ком» (далі - сторона-2) укладено договір № ДНП-2016-10/08 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (далі - договір), відповідно до умов якого (п 1.1. договору) сторона-1 надає за плату стороні-2 право на організацію та експлуатацію 90 (дев`яноста) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 10 (десяти) спеціальних місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Ревуцького, 42 в межах III територіальної зони паркування м. Києва (надалі - «Фіксовані місця для паркування»), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

За умовами п. 1.3. договору «фіксовані місця для паркування» вважаються переданими в експлуатацію стороні-2 з моменту набрання чинності договору.

Згідно п. 2.2.3. договору строна-2 здійснює експлуатацію «Фіксованих місць для паркування» згідно з вимогами чинного законодавства України, в тому числі правилами маркування, у відповідності до умов цього договору, схеми організації дорожнього руху.

Пунктом 6.1 договору обумовлено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з 01.11.2016 року і діє до 31.12.2019 року.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна з сторін не попередить письмово другу сторону про свій намір припинити договір, його дія продовжується на такий самий термін.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, які оформлюються додатковою угодою до цього договору, яка набирає чинності з моменту належного оформлення і підписання сторонами, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді.

Пунктом 8.4 договору погоджено, що усе листування між сторонами здійснюється за поштовими адресами, зазначеними в цьому договорі. Повернення стороні поштового відправлення, яке направлялося іншій стороні цього договору, із відміткою про відсутність адресата за вказаною в цьому договорі адресою (або адресою, вказаною в письмовому повідомленні про зміну адреси для надсилання кореспонденції, яке було отримане стороною до відправлення поштового відправлення), або з відміткою про неявку представника сторони до відділення поштового зв`язку за адресованим йому поштовим відправленням, вважається належним повідомленням іншої сторони про обставини, які містились у письмовому повідомленні, що містилось у поштовому відправленні, яке повернулось.

30.12.2016 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору ДНП-2016-10/08, згідно якої сторони домовились вважати договір таким що набрав чинності з 01.01.2017 року і діє до 31.12.2019 року.

21.10.2019 року відповідач листом №053/05-3695 повідомив позивача про припинення з 31.12.2019 року дії договору №ДНП-2016-10/08 від 31.10.2016 року у відповідності до умов п. 6.3. договору.

Вищевказаний лист №053/05-3695 від 21.10.2019 року позивачем направлено на адресу відповідача, що зазначена ним в договорі, цінним листом з описом вкладення, що підтверджується квитанцією про відправлення, описом вкладення в поштовий конверт та довідкою ПАТ "Укрпошта" про повернення поштового конверту за закінченням встановленого строку зберігання, які містяться в матеріалах справи.

Повідомлення позивача про припинення з 31.12.2019 року дії договору у відповідності до умов п. 8.4. договору є належним повідомленням іншої сторони про обставини, які містились у письмовому повідомленні, що містилось у поштовому відправленні, яке повернулось.

Отже, позивач був належним чином повідомлений про припинення дії договору за 30 календарних днів до закінчення терміну його дії, як визначено в п. 6.3. договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною другою та третьою статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою статті 653 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно з ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач у відповідності до умов п. 6.3. договору належним чином повідомив позивача про припинення з 31.12.2019 року дії договору, договір є припиненим з вказаної дати, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Позивачем не надано суду жодних доказів на спростування обставин, повідомлених відповідачем у відзиві на позов та не надано доказів наявності правових підстав для продовження строку дії договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування ДНП-2016-10/08 від 31.10.2016 року, який є припиненим з 31.12.2019 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові про визнання договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування ДНП-2016-10/08 від 31.10.2016 року укладеним на новий строк до 31.12.2022 року слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 27.04.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна