ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/3487/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка,29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ"

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2020

по справі №916/3487/19

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-КОМБІ-ПАК"

про стягнення заборгованості за договором, -

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-КОМБІ-ПАК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ"

про стягнення вартості поставленого товару за договором, -

(суддя першої інстанції: Шаратов Ю.А., дата та місце прийняття рішення: 21.02.2020, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

В листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Форест" (далі - ТОВ «Юнайтед Форест») звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-КОМБІ-ПАК" (далі - ТОВ «УКР-КОМБІ-ПАК») про стягнення заборгованості за Договором від 11.02.2019 № 11/02-01 у розмірі 158 504,89 грн., з якої 128 243,05 грн. - сума основного боргу, 1 422,97 грн. - 3 % річних, 12 824,30 грн. - штраф, 16 014,57 грн. - пеня.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.ст. 526, 530, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 175, 193, 231 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором від 11.02.2019 № 11/02-01 в частині оплати поставленого товару.

18.12.2019 ТОВ "УКР-КОМБІ-ПАК" звернулось до Господарського суду Одеської області з зустрічною позовною заявою до ТОВ "Юнайтед Форест" про стягнення вартості недопоставленого товару за Договором від 28.11.2018 № 28/11-01 в розмірі 55 298, 18 грн.

Зустрічні позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором від 28.11.2018 № 28/11-01 в розмірі 55 298,18 грн., з якої 51 986,18 грн. сума основного боргу, 3 312,00 грн. - 3 % річних, із посиланням на статті 526, 530, 625, 692, 693 Цивільного кодексу України, статті 175, 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані відмовою ТОВ "Юнайтед Форест" допоставити товар за Договором від 28.11.2018 № 28/11-01 на загальну суму 51 986,18 грн.

19.02.2020 на адресу суду першої інстанії від позивача надійшло уточнення позовних вимог з урахуванням зустрічних позовних вимог від 17.02.2019 № 17/02 (вх. № 4377/20 від 19.02.2020) в якій ТОВ "Юнайтед Форест" просить суд:

- зарахувати суму штрафної санкції за договором №28/11-01 від 28.11.2018 у розмірі 51 986,18 грн. (передоплати) в суму оплати боргу ТОВ "Укр-Комбі-Пак" перед ТОВ "Юнайтед Форест" за договором № 11/02-01 від 11.02.2019;

- стягнути з боржника ТОВ "Укр-Комбі-Пак" суму боргу в розмірі 71 256,87 грн., 1422,97 грн. - 3 % річних, 12 824,30 грн. - штрафу, 16 014,57 грн. - пені.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.02.2020 закрито провадження у справі № 916/3487/19 за первісним позовом ТОВ "Юнайтед Форест" до ТОВ "УКР-КОМБІ-ПАК" в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 5 000,00 грн., задоволено первісний позов ТОВ "Юнайтед Форест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-КОМБІ-ПАК" в частині стягнення 58 154,45 грн. суми основного боргу, 1 276,18 грн. - 3 % річних, 12 824,30 грн. - штрафу, 14 471,85 грн. - пені та витрат на сплату судового збору у розмірі 1 300,96 грн., відмовлено в задоволенні первісного позову ТОВ "Юнайтед Форест" до ТОВ "УКР-КОМБІ-ПАК" в частині стягнення 65 088,60 грн. суми основного боргу, 146,79 грн. 3 % річних та 1 542,72 грн. пені., задоволено зустрічний позов ТОВ "УКР-КОМБІ-ПАК" до ТОВ "Юнайтед Форест" в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 51 986,18 грн. та витрат на сплату судового збору у розмірі 1805,94 грн., відмовлено в задоволенні зустрічного позову ТОВ "УКР-КОМБІ-ПАК" до ТОВ "Юнайтед Форест" в частині стягнення 3% річних у розмірі 3 312,00 грн., проведено зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню, та стягнуто з ТОВ "УКР-КОМБІ-ПАК" на користь ТОВ "Юнайтед Форест" 6168,27 грн. суму основного боргу, 12 824,30 грн. штрафу, 1 276,18 грн. 3 % річних, 14 471,85 грн. пені, стягнуто з ТОВ "Юнайтед Форест" на користь ТОВ "УКР-КОМБІ-ПАК" витрати по сплаті судового збору в розмірі 504,98 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Юнайтед Форест» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду частково скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов ТОВ «Юнайтед Форест» до ТОВ «УКР-КОМБІ-ПАК» в частині стягнення основного боргу 123243,05 грн. 3% річних у розмірі 1422,97 грн., суми штрафу 12824,30 грн., пені 16014,57 грн.; провести зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню та стягнути з ТОВ «УКР-КОМБІ-ПАК» на користь ТОВ «Юнайтед Форест» суму основного боргу 71256,87 грн., 3% річних у сумі 1422,97 грн., штраф у сумі 12824,30 грн., пеню у сумі 16014,57 грн.

Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповноті встановлення обставин, які мають значення для справи, без всебічного розгляду матеріалів справи та наданих ТОВ «Юнайтед Форест» всіх доказів, неправильності їх оцінки.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що за данними акту звірки по договору №5/11-01 від 05.11.2018, отримані від ТОВ «УКР-КОМБІ-ПАК» грошові кошти згідно платіжних доручень: №132 від 28.02.2019 на суму 40000 грн., №547 на суму 25800 грн., №549 від 15.03.2019 на суму 180,34 грн. з призначенням платежу «замовлення КИ00074406 від 05.11.2018» були зараховані в оплату видаткової накладної КИ00069465 від 22.11.2018.

Згідно акту звірки за договором 5/11-01 від 05.11.2018, в якому відображена поставка а видатковою накладною КИ00069465 від 22.11.2018, заборгованість ТОВ «УКР-КОМБІ-ПАК» перед ТОВ «Юнайтед Форест» станом на 31.12.2019 відсутня. Позовних вимог стосовно не оплати видаткової накладної КИ00069465 від 22.11.2018 за договором №05/11-01 від 05.11.2018 позивач не заявляв.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2020 по справі №916/3487/19, вирішено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2020 по справі №916/3487/19 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2019 між сторонами по справі укладено Договір № 11/02-01. (а.с. 12-15)

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору постачальник (позивач) зобов`язався поставити товар покупцеві (відповідач), а покупець зобов`язався прийняти цей товар та оплатити його на умовах, передбачених цим договором. Загальна кількість товару, що є предметом поставки за цим договором, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) по сортах, групах, видах, марках, типах, розмірах, а також повна інформація про ціну за одиницю, загальну вартість, ПДВ зазначена в документах, які визначені у пункті 3.3 цього договору.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками відповідних накладних.

Згідно з п.п. 4.1, 4.3 Договору від 11.02.2019 умови оплати 100 % вартості кожної поставки товару протягом 30 календарних днів, з дати поставки. Зобов`язання покупця по оплаті товару вважається виконаним з моменту фактичного зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. При надходженні оплати від покупця, у першу чергу, відбувається погашення заборгованості за попередню поставку товару, незалежно від того, яке призначення платежу вказано покупцем, таким чином, кожна наступна оплата зараховується в погашення самого раннього боргу послідовно.

Пунктами 4.8, 4.9 укладеного між сторонами договору передбачено, що черговість зарахування платежів за даним договором наступна: спочатку зараховується оплата за раніше відвантажений товар. Після цього зараховується оплата за товар, поставлений пізнішими календарними датами. Підписанням цього договору сторони свідчать, що всі поставки товару і взаєморозрахунки проводяться в рамках цього договору, навіть за відсутності посилання на цей договір в первинних бухгалтерських документах.

Відповідно до пункту 7.2 Договору від 11.02.2019 за порушення покупцем строків оплати (пункт 4.1) покупець зобов`язався сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 7.3 Договору від 11.02.2019 передбачено, що у випадку, якщо покупець порушив строки оплати більш ніж на 2 банківських дні, він додатково виплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості, що виникла на момент оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за умовами договору від 11.02.2019 поставлено відповідачу товар на загальну суму 644 935,45 грн., що підтверджуються видатковими накладними, а саме:

75 611,54 грн. - від 15.02.2019 (а.с. 140);

37 203,71 грн. - від 18.02.2019 (а.с. 141);

35 052,58 грн. - від 04.03.2019 (а.с. 142);

76 940,26 грн. - від 15.03.2019 (а.с. 143);

77 379,79 грн. - від 22.03.2019 (а.с. 144);

38 942,50 грн. - від 08.04.2019 (а.с. 145);

74 838,70 грн. - від 08.04.2019 (а.с. 146);

77 379,79 грн. - від 15.04.2019 (а.с. 147);

38 858,29 грн. - від 17.05.2019 (а.с. 138);

112 728,29 грн. - від 17.05.2019 (а.с. 139).

ТОВ «Юнайтед Форест» в позовній заяві зазначає, що відповідачем неналежним чином виконано взяті зобов`язання в частині оплати поставленого товару, у зв`язку з чим звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення суми основного боргу у розмірі 128243,05 грн, 3% річних у розмірі 1422,97 грн., суми штрафу 12824,30 та 16014,57 грн. пені.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Рішення місцевого господарського суду в частині закриття провадження по даній справі, а також в частині зустрічних позовних вимог апелянтом не оскаржується, у зв`язку з чим відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України судовою колегією не переглядається.

Стосовно рішення місцевого господарського суду в частині стягнення 123243,05 грн. основного боргу, судова колегія зазначає наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В свою чергу, відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як зазначалося раніше та вбачається з матеріалів справи, позивачем за Договором від 11.02.2019 поставлено Відповідачу товар на загальну суму 644 935,45 грн., що підтверджуються видатковими накладними, а саме:

75 611,54 грн. - від 15.02.2019 (а.с. 140);

37 203,71 грн. - від 18.02.2019 (а.с. 141);

35 052,58 грн. - від 04.03.2019 (а.с. 142);

76 940,26 грн. - від 15.03.2019 (а.с. 143);

77 379,79 грн. - від 22.03.2019 (а.с. 144);

38 942,50 грн. - від 08.04.2019 (а.с. 145);

74 838,70 грн. - від 08.04.2019 (а.с. 146);

77 379,79 грн. - від 15.04.2019 (а.с. 147);

38 858,29 грн. - від 17.05.2019 (а.с. 138);

112 728,29 грн. - від 17.05.2019 (а.с. 139).

З урахуванням пункту 4.9 Договору від 11.02.2019, відповідачем сплачено за поставлений товар кошти в розмірі 581781,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

40 000,00 грн. - від 28.02.2019 № 132 (а.с. 58);

25 800,00 грн. - від 14.03.2019 № 547 (а.с. 59);

181,00 грн. - від 15.03.2019 № 549 (а.с. 60);

30 000,00 грн. - від 21.03.2019 № 548 (а.с. 61);

20 000,00 грн. - від 27.03.2019 № 556 (а.с. 62);

20 000,00 грн. - від 01.04.2019 № 547 (а.с. 63);

20 000,00 грн. - від 04.04.2019 № 556 (а.с. 64);

22 000,00 грн. - від 05.04.2019 № 558 (а.с. 65);

40 000,00 грн. - від 12.04.2019 № 579 (а.с. 66);

18 000,00 грн. - від 11.05.2019 № 612 (а.с. 67);

45 800,00 грн. - від 16.05.2019 № 602 (а.с. 68);

50 000,00 грн. - від 29.05.2019 № 617 (а.с. 69);

10 000,00 грн. - від 04.06.2019 № 613 (а.с. 70);

40 000,00 грн. - від 06.06.2019 № 614 (а.с. 71);

20 000,00 грн. - від 11.06.2019 № 624 (а.с. 72);

10 000,00 грн. - від 13.06.2019 № 635 (а.с. 73);

10 000,00 грн. - від 21.06.2019 № 655 (а.с. 74);

20 000,00 грн. - від 26.06.2019 № 638 (а.с. 75);

40 000,00 грн. - від 18.07.2019 № 126 (а.с. 76);

20 000,00 грн. - від 31.07.2019 № 154 (а.с. 78);

50 000,00 грн. - від 30.08.2019 № 164 (а.с. 80);

10 000,00 грн. - від 16.09.2019 № 172 (а.с. 81);

20 000,00 грн. - від 26.09.2019 № 184 (а.с. 82).

Крім того, відповідачем сплачено під час розгляду справи в суді першої інстанції ще 5000,00 грн. за Договором від 11.02.2019, що підтверджується платіжним дорученням від 03.12.2019 № 169. Провадження по даній справі в частині стягнення 5000 грн. закрито.

Судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта в частині недослідження судом першої інстанції видаткових накладних, з огляду на приписи п.п. 4.8, 4.9 укладеного між сторонами договору. Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідповідно до умов укладеного між сторонами договору спочатку зараховується оплата за раніше відвантажений товар, а після цього зараховується оплата за товар, поставлений пізнішими календарними датами, у зв`язку з чим посилання на видаткові накладні у первинних бухгалтерських документах не приймаються до уваги.

З огляду на зазначене, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що сума заборгованості відповідача за Договором від 11.02.2019 становить суму в розмірі 58 154,45 грн.

Стосовно позовних вимог за первісним позовом про стягнення пені, штрафу та 3% річних, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.2 Договору від 11.02.2019 за порушення покупцем строків оплати (пункт 4.1) покупець зобов`язався сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 7.3 Договору від 11.02.2019 передбачено, що у випадку, якщо покупець порушив строки оплати більш ніж на 2 банківських дні, він додатково виплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості, що виникла на момент оплати товару.

З огляду на зазначене, враховуючи розмір основного боргу, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив первісні позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення відповідачем оплати за Договором від 11.02.2019 за періоди з 17.06.2019 по 29.10.2019 у сумі 14471,85 грн. та штрафу за прострочення оплати за Договором від 11.02.2019 у сумі 12 824,30 грн.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи приписи чинного законодавства, перевіривши розрахунок, здійснений судом першої інстанції в частині стянення пені, штрафу та 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 11.02.2019 за період з 17.06.2019 по 29.10.2019, судова колегія вважає розрахунок правильним, а висновок про часткове задоволення позовних вимог в цій частині обгрунтованим та правомірним.

З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ "Юнайтед Форест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-КОМБІ-ПАК" в частині стягнення 58 154,45 грн. - суми основного боргу, 1 276,18 грн. - 3 % річних, 12 824,30 грн. - штрафу, 14 471,85 грн. - пені є обгрунтованим та таким, що відповідає приписам чинного законодавства України.

Крім того, місцевий господарський суд правомірно здійснив зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню та стягнув з ТОВ "УКР-КОМБІ-ПАК" на користь ТОВ "Юнайтед Форест" 6 168,27 грн. -основного боргу, 12 824,30 грн. - штрафу, 1 276,18 грн. - 3 % річних, 14 471,85 грн. - пені.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем в апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення суду відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2020 по справі №916/3487/19 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2020 по справі №916/3487/19 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ФОРЕСТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2020 по справі №916/3487/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2020 по справі №916/3487/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 ГПК України.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош