номер провадження справи 12/15/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2020 Справа № 908/3322/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/3322/19

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800)

до відповідача: Дуля Людмили Миколаївни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 35 570,23 грн.

за участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

Згідно зі ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10.03.2020 здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. б/н від 06.11.2019 до Дуля Людмили Миколаївни про стягнення заборгованості за договором № б/н від 23.04.2013 в сумі 35570,23 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4200,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 9521,29 грн., заборгованості за комісією в сумі 3891,39 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором в сумі 17957,55 грн.

Разом із позовною заявою на адресу суду від позивача надійшло клопотання від 06.11.2019, за змістом якого останній просить суд розглянути позов у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2019 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 03.12.2019 позовну заяву вих. б/н від 06.11.2019 АТ КБ "Приватбанк" залишено без руху в порядку ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Ухвалою суду від 03.12.2019 зобов`язано Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради у строк до 11.12.2019 надати інформацію щодо місця проживання (перебування) фізичної особи Дуля Людмили Миколаївни , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

18.12.2019 на адресу суду від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшов лист за вих. № 01-12/01/3524 від 12.12.2019, в якому зазначено, що Департамент володіє інформацією лише стосовно зареєстрованих осіб у місті Запоріжжі та не має можливості надати інформацію про реєстрацію місця проживання Дулі Людмили Миколаївни .

23.12.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява за вих. № 20191203/6938 від 11.12.2019, відповідно до якої усунуто недоліки, які зумовили залишення позовної заяви без руху. У вказаній заяві позивач зазначає, що через систему інтернет-банкінгу «Приват24» відповідача було повідомлено, що з 01.06.2014 за користування кредитом за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок» встановлюються відсоткові ставки 36% та 56%. Вказує, що відповідач повністю обнулив дебетове сальдо на поточному рахунку 07.07.2014 та в подальшому 26.10.2014 знову почав користуватись кредитним лімітом на поточному рахунку. Пояснює, що ним заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 35570,23 грн., яка складається із заборгованості за наданим кредитом у розмірі 4200,00 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 26.12.2014 по 01.11.2019 у розмірі 9521,29 грн., заборгованості з комісії, нарахованої за період з 01.01.2015 по 01.11.2019 у розмірі 3891,39 грн., заборгованості з пені, нарахованої за період з 08.01.2014 по 01.11.2019 у розмірі 17957,55 грн.

Ухвалою суду від 08.01.2020 зобов`язано Виконавчий комітет Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області у строк до 17.01.2020 надати інформацію щодо місця проживання (перебування) фізичної особи Дуля Людмили Миколаївни , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

20.01.2020 на адресу суду від Виконавчого комітету Кам`янсько-Дніпровської міської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області надійшов лист № 193/02-24 від 15.01.2020, в якому останній повідомляє, що ухвалу суду від 08.01.2020 направлено за належністю до Водянської сільської об`єднаної територіальної громади.

27.01.2020 на адресу суду від Водянської сільської ради надійшов лист № 02-01-32/147 від 23.01.2020, в якому зазначено, що Дуля Людмила Миколаївна зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 31.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3322/19, присвоєно справі номер провадження 12/15/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 26.02.2020 о 14:15.

Ухвалою суду від 26.02.2020 відкладено розгляд справи на 10.03.2020 об 11:15.

Ухвалою суду від 10.03.2020 відкладено розгляд справи на 30.03.2020 о 15:30.

24.03.2020 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про вступ у справу як представника Качан Олени Сергіївни на підставі довіреності № 6735-К-О від 19.05.2017. У вказаній заяві позивач з посиланням на спалах у світі коронавірусу та введення карантину в Україні з 12.03.2020 по 03.04.2020 просить розглянути справу без участі представника АТ КБ «Приватбанк». Також вказує, що на позові наполягає та просить його задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання 30.03.2020 представники сторін не з`явилися.

На адресу суду від відповідача надійшло повідомлення пошти з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003).

Згідно наявної у відкритому доступі в мережі Інтернет інформації з сайту https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місце проживання Фізичної особи-підприємця Дуля Людмили Миколаївни є: АДРЕСА_1 . При цьому в реєстрі міститься запис від 16.01.2017 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП Дуля Людмилою Миколаївною за № 2002313.

Разом з тим, місце проживання відповідача відповідно до інформації, отриманої від Водянської сільської ради, відповідає адресі, на яку направлялись ухвали господарським судом у даній справі, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1. ст. 242 ГПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Частиною 6 (пунктами 4, 5) ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 30.03.2020 представників сторін, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 23.04.2013 Фізична особа-підприємець Дуля Людмила Миколаївна (Клієнт) звернулась до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (Банк) із заявою про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2 в гривнях, яка оформлена на бланку типової форми та містить підписи та відтиски печаток Банку та Клієнта.

В Заяві зазначено, що підписавши цю анкету Клієнт виражає згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг (які розміщені на сайті банку www.pb.ua,), Тарифами банку, які разом з даною анкетою складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до п. 3.18.1.16. "Умов та правил надання банківських послуг", далі Умови, при укладенні договорів та угод, або вчиненні інших дій, які свідчать про приєднання Клієнта до цих Умов (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк та Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, направлений банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмовій формі.

Кредитний ліміт стосовно цього розділу Умов представляє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується згідно затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників у відповідності з внутрішньобанківськими нормативами та нормативними актами Національного банку України (п. 3.18.1.5.Умов).

Згідно із п. 3.18.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "Кредит") надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - "Ліміт"). Техніко-економічне обґрунтування кредиту фінансування поточної діяльності. Про розмір Ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку Банка та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому створюється дебетове сальдо.

Пунктом 3.18.1.6. Умов визначено, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у випадку зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши угоду, Клієнт висловлює свою згоду з тим, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення та інших).

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подання Клієнтом до Банку заяви на приєднання до Умов (або в формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки" або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в іншій формі) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів в межах кредитного ліміту в межах вказаних в них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 3.18.6.1. Умов).

Пунктом 3.18.1.8. Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки" або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в іншій формі). При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених Умовами, Банк на свій розсуд має право змінити умови кредитування, встановивши інший строк повернення кредиту. При належному виконанні Клієнтом зобов`язань, передбачених Умовами, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк.

Періодом безперервного користування кредитом, відповідно до п. 3.18.1.11. Умов, є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більш ніж 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Порядок розрахунків встановлений в розділі 3.18.4. Умов. Так, згідно із п. 3.18.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця ("період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24 (двадцять чотири) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 48 (сорок вісім) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. п. 3.18.4.1.1., 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3. Умов). У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної частини заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань.

Відповідно до п. 3.18.4.9. Умов розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.18.4.4. Умов встановлений обов`язок Клієнта сплачувати Банку винагороду за використання ліміту відповідно до п. п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами. Клієнт доручає Банку списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється у гривні.

При перерахуванні Клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки або пластикові карти, власниками яких є сам власник поточного рахунку або інші пов`язані з ним фізичні особи (за виключенням зарахувань заробітної плати), із суми кожного з проведених за рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань (п. 3.18.1.17. Умов).

Пунктом 3.18.1.3. Умов встановлено, що кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплати відсотків та винагороди.

Відповідно до п. 3.18.2.2. Умов Клієнт зобов`язався: використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 3.18.1.1. даного розділу "Умов та правил надання банківських послуг" (п. 3.18.2.2.1.); сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно п. п. 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3. (п. 3.18.2.2.2.); виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.18.1.11. (п. 3.18.2.2.3.); повернути кредит у строки, встановлені п. п. 3.18.1.10., 3.18.2.3.4., 3.18.2.2.17. (п. 3.18.2.2.5.), сплатити Банку винагороду відповідно до п. п. 3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6., 3.18.4.11 (п. 3.18.2.2.7.).

Позивач в позові вказує, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 51000,00 грн.

Згідно з довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів за вих. № 08.7.0.0.0/57 від 06.11.2019 ФОП Дуля Л.М. з 01.03.2014 встановлений кредитний ліміт в розмірі 51000,00 грн., а з 20.10.2014 встановлений кредитний ліміт в розмірі 4200,00 грн.

Позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за Договором в частині повернення грошових коштів відповідач станом на 01.11.2019 має заборгованість за кредитом в розмірі 4200,00 грн. Також позивач вказує, що відповідач належним чином не виконує свого обов`язку зі сплати інших платежів, передбачених умовами Договору, у зв`язку з чим у відповідача станом на 01.11.2019 виникла заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 9521,29 грн. та заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 3891,39 грн.

Зобов`язання не припинилося виконанням проведеним належним чином з боку відповідача, і з його боку мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 17957,55 грн. за період з 08.01.2014 року по 01.11.2019, яка передбачена п. 3.18.5.1. Умов. Так, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який виплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Згідно із п. 3.18.5.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.18.5.1, 3.18.5.2, 3.18.5.3., здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно бути виконано Клієнтом.

При цьому, згідно з п. 3.18.5.7. Умов терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

За своєю правовою природою Договір банківського обслуговування б/н від 23.04.2013 року в частині встановлення та обслуговування кредитного ліміту, є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 вказаного Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 1069 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 10561 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором, на підставі ч. 3 ст. 198 ГК України.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно наданого позивачем розрахунку за відповідачем склалася заборгованість за кредитом в сумі 4200,00 грн., за процентами, нарахованими за період з 26.12.2014 по 31.03.2019, в сумі 9521,29 грн., заборгованість з комісії, нарахованої за період з 01.01.2015 по 01.11.2019 в сумі 3891,39 грн.

Як вказано вище, згідно з довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів за вих. № 08.7.0.0.0/57 від 06.11.2019 ФОП Дуля Л.М. з 20.10.2014 був встановлений кредитний ліміт в розмірі 4200,00 грн.

З банківської виписки по рахунку відповідача № НОМЕР_2 вбачається, що останньому 28.11.2014 були видані кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн.

Докази видачі позивачем відповідачу кредитних коштів або проведення платежів відповідача понад залишок коштів на його поточному рахунку після 28.11.2014 в матеріалах справи (у виписках банку по рахунку відповідача) відсутні.

Втім, в порушення умов Договору відповідач у встановлені строки зобов`язання щодо повернення грошових коштів (кредиту) не виконав.

Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 4000,00 грн.

З банківської виписки по рахунку відповідача № НОМЕР_2 вбачається, що заборгованість в сумі 4200,00 грн. з 01.10.2015 року була віднесена банком на прострочення.

Матеріали справи свідчать, що через систему інтернет-банкінгу «Приват24» відповідача було повідомлено, що з 01.06.2014 за користування кредитом змінюються відсоткові ставки протягом пільгового періоду з 24% до 36% річних, та з 48% до 56% річних.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач нараховує за користування кредитом проценти за ставкою 36% за період з 26.12.2014 по 25.09.2015, та проценти за ставкою 56% за період з 26.09.2015 по 31.03.2019 в загальній сумі 9521,29 грн.

При цьому за вказаний період відповідач часткових оплат заборгованості за процентами не здійснював.

Враховуючи те, що судом встановлено, що розмір заборгованості за кредитом відповідача складає 4000,00 грн., здійснено перерахунок процентів за користування кредитом.

Проценти за користування кредитом розраховані наступним чином (виходячи з 360 днів у році згідно п. 3.18.4.9. Умов та Правил):

- за період з 26.12.2014 по 25.09.2015 (274 дні прострочення) за ставкою 36% річних від суми боргу по кредиту 4000,00 грн. проценти складають 1096,00 грн.;

- за період з 26.09.2015 по 31.03.2019 (1283 дні прострочення) за ставкою 56% річних від суми боргу по кредиту 4000,00 грн. проценти складають 7983,11 грн.

Таким чином, загальний розмір процентів за користування кредитом складає 9079,11 грн.

Матеріали справи свідчать, що банком нарахована комісійна винагорода згідно із п. 3.18.4.4. Умов за використання ліміту за період 01.01.2015 по 01.11.2019 (за 39 місяців згідно розрахунку) в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в загальній сумі 3891,39 грн.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості та виписок банку по нарахуванню комісії вбачається, що комісія нараховувалась позивачем за вказаний вище період спочатку в розмірі 37,71 грн., потім 37,80 грн., потім 200,00 грн., потім 21,00 грн. При цьому розмір максимального сальдо по кредиту з 06.01.2015 залишався незмінним.

Ухвалою суду від 10.03.2020 запропоновано позивачу надати письмові пояснення, в яких зазначити: чому відповідно до розрахункового боргу позивач нараховує комісію за період з 01.02.2016 по 01.11.2019 в сумі 20 грн. в місяць; яким чином утворилась така сума комісії; як саме була нарахована комісія за період з 01.06.2017 по 01.11.2019 в сумі 200 грн. та комісія, що була двічі нарахована 01.03.2018 та 02.03.2018.

Проте позивач письмові пояснення щодо нарахування комісії суду не надав.

Враховуючи те, що судом встановлено, що розмір заборгованості за кредитом відповідача складає 4000,00 грн. здійснено перерахунок комісії за користування кредитом.

Комісія розрахована судом наступним чином:

- за період з 01.01.2015 по 01.11.2019 (за 39 місяців, як і розраховує позивач) 0,9 % від суми боргу по кредиту 4000,00 грн. комісія складає1404,00 грн.

Як свідчить банківська виписка по рахунку відповідача № НОМЕР_2 відповідач 06.01.2015 здійснив часткове погашення боргу по комісії в сумі 9,92 грн.

Таким чином, з урахуванням вказаної часткової оплати, заборгованість відповідача за комісією складає 1394,08 грн.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наявними в матеріалах справи доказами доведений факт надання відповідачу кредитних коштів за укладеним з позивачем кредитним договором б/н від 23.04.2013 в сумі 4000,00 грн. та факт користування цими коштами відповідачем.

Втім, відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та процентів у вигляді комісії не виконав у повному обсязі у встановлений вказаним кредитним договором строк.

В силу загальних норм, викладених у статті 599 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів те, що зобов`язання не припинилося виконанням належним чином з боку відповідача, а саме порушення відповідачем умов Договору в частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісією. Відповідач доказів погашення кредиту, процентів та комісії в повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав, позовні вимоги не спростував.

За такими обставинами, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Дуля Людмили Миколаївни про стягнення боргу за кредитом, процентами та комісією підлягають задоволенню частково, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 4000,00 грн., заборгованість за процентами в сумі 9079,11 грн., заборгованість за комісією в сумі 1394,08 грн.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов`язання з погашення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією з боку відповідача залишились невиконаними належним чином.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.18.5.1. Умов передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6. Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно із ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 3.18.5.4. Умов сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбачений п. 3.18.5.1, 3.18.5.2, 3.18.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Матеріали справи свідчать, що за порушення зобов`язання з повернення кредиту, процентів та комісії позивач нарахував відповідачу пеню за період з 08.01.2014 по 01.11.2019 в розмірі 17957,55 грн.

З доданого до позову розрахунку заборгованості вбачається, що пеня нарахована позивачем в розмірі 18310,02 грн., при цьому зазначено що погашено пені в т.ч. списано на суму 352,47 грн., у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача пеню в сумі 17957,55 грн.

Разом з тим, з банківської виписки по рахунку відповідача № НОМЕР_3 вбачається, що відповідач здійснив часткове погашення пені, а саме: 16.01.2014 в сумі 0,14 грн., 22.04.2014 в сумі 3,85 грн., 08.05.2014 в сумі 0,29 грн. та 03.06.2014 в сумі 4,65 грн.

Ухвалами суду від 26.02.2020 та від 10.03.2020 запропоновано позивачу надати докази погашення (списання) пені на суму 352,47 грн.

Втім позивач докази погашення (списання) пені на суму 352,47 грн. суду не надав.

Дослідивши розрахунок пені позивача суд дійшов висновку про її перерахунок, оскільки позивачем в порушення п. 3.18.5.4. Умов пеня нарахована за період більше ніж за 3 роки.

Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, з врахуванням положень вказаного пункту постанови Пленуму Вищого господарського суду України, суд з власної ініціативи здійснив перерахунок пені за допомогою програми "Законодавство".

Згідно розрахунку, виконаного позивачем, вбачається, що останній нараховує пеню на тіло кредиту за період з 02.10.2015 по 01.11.2019, пеню на проценти за кредитом нараховує за загальний період з 08.01.2014 по 01.11.2019, пеню на комісію нараховує за загальний період з 08.01.2014 по 01.11.2019.

Пеня на тіло кредиту розрахована судом наступним чином:

- за період з 02.10.2015 по 02.10.2018 (3 роки, 1097 днів прострочення) від суми боргу 4000,00 грн. пеня складає 3933,53 грн.

Пеня на проценти розрахована судом наступним чином:

1) за період з 08.01.2015 по 08.01.2017 (732 дні прострочення) від суми боргу за процентами 4026,67 грн. пеня складає 3472,69 грн.

Розрахунок пені на проценти за період з 08.01.2014 по 03.02.2014 (в сумі 1,54 грн.) та з 05.03.2014 по 01.07.2014 (в сумі 85,67 грн.) виконаний позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Таким чином, загальний розмір пені на проценти складає 3559,90 грн.

Пеня на комісію розрахована судом наступним чином:

1) за період з 08.01.2015 по 08.01.2017 (732 дні прострочення) від суми боргу за комісією 890,08 грн. пеня складає 767,63 грн.

Розрахунок пені на комісію за період з 08.01.2014 по 16.01.2014 (в сумі 0,16 грн.), з 03.04.2014 по 22.04.2014 (в сумі 3,84 грн.), з 07.05.2014 по 23.06.2014 (в сумі 9,39 грн.) виконаний позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Разом пеня на комісію складає 781,02 грн.

Загальний розмір пені за розрахунком суду становить 8274,45 грн.

З врахуванням часткових оплат пені 16.01.2014 в сумі 0,14 грн., 22.04.2014 в сумі 3,85 грн., 08.05.2014 в сумі 0,29 грн. та 03.06.2014 в сумі 4,65 грн., а також зазначеної позивачем самостійно в розрахунку погашеної пені на суму 352,47 грн., борг з пені складає 7913,05 грн.

За такими обставинами, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Дуля Людмили Миколаївни про стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 7913,05 грн.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно із п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

При розгляді даної справи судом врахована позиція, викладена Верховним Судом в постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18, а саме: «За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном».

У судовому засіданні, яке відбулося 30.03.2020, згідно частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Дуля Людмили Миколаївни задовольнити частково.

2. Стягнути з Дуля Людмили Миколаївни , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь:

- Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800, ) заборгованість за кредитом в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., заборгованість за процентами в сумі 9079 (дев`ять тисяч сімдесят дев`ять) грн. 11 коп., заборгованість за комісією в сумі 1394 (одна тисяча триста дев`яносто чотири) грн. 08 коп., пеню в сумі 7913 (сім тисяч дев`ятсот тринадцять) грн. 05 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1208 (одна тисяча двісті вісім) грн. 99 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Дуля Людмили Миколаївни відмовити.

Повне рішення складено - 06.04.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.