УХВАЛА

15 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 910/2349/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 та на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.11.2019 у справі

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісопромисловий холдінг"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Народицька селищна рада

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення 11 908,79 грн

ВСТАНОВИВ:

13.04.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - ГУ Держгеокадастру) на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 (повний текст складено 10.03.2020) та на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.11.2019 у справі № 910/2349/19 подана безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 03.04.2020.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на момент подачі позову, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на час подачі позову, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Позовну заяву у цій справі подано у 2019 році з вимогами немайнового та майнового характеру, а саме про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення шкоди, завданої самовільним зайняття земельної ділянки, у розмірі 11 908,79 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" мінімальна заробітна плата становила 1 921,00 грн (станом на 01.01.2019).

Ураховуючи зазначене, за подання касаційної скарги скаржникові необхідно сплатити 200 % *( 1 921,00 грн х 2) = 7 684,00 грн.

ГУ Держгеокадастру не додало до касаційної скарги платіжного доручення, яке підтверджувало би сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Виходячи із положень частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Таким чином, ГУ Держгеокадастру необхідно сплатити судовий збір і надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату 7 684,00 грн за наведеними нижче реквізитами.

- Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102,

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Рахунок отримувача: UA0026007

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"

З огляду на вищевикладене відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційну скаргу ГУ Держгеокадастру слід залишити без руху.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Проте зміст касаційної скарги хоч і містить посилання на постанови Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 1940/1655/18, від 13.03.2018 у справі № 397/1142/17, від 22.11.2010 у справі № 3-27г10, постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 5011-9/336-2012, але оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить чіткого визначення підстав на яких подається касаційна скарга.

Оскільки у касаційній скарзі скаржником не зазначено передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) подання цієї скарги, відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України її слід залишити без руху.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 та на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.11.2019 у справі № 910/2349/19 залишити без руху до 18.05.2020, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Б. Дроботова