ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/393/20

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ" (27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Приморська, 18, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Оіл" (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 127, )

про стягнення 202 897,38 грн.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ" (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Оіл" (відповідач) про стягнення 202897,38 грн., з яких 180 289,94 грн. основного боргу, 12 259,95 грн. пені, 1308,00 грн. 3% річних, 25,00 грн. інфляційних та 9 014,49 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог ПП "Р.О.С.-Будмонтаж" вказує на невиконання ТОВ "Нова Оіл" умов Договору № 31 від 04.09.2018 року поставки нафтопродуктів в частині оплати отриманої продукції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.02.2020 відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та зобов`язано сторін вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

16.03.2020 на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов лист з відзивом на позовну заяву.

30.03.2020 на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшов лист з відповіддю на відзив.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

04.09.2018 між Приватним Підприємством "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Оіл" (покупець), було укладено договір № 31 поставки нафтопродуктів (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити нафтопродукти, іменовані надалі - Товар, відповідно до умов цього Договору й додатків до нього. Додатки до Договору є його невід`ємною частиною.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що номенклатура, кількість та ціна товару визначається сторонами в специфікаціях чи видаткових накладних.

Асортимент, кількість (об`єм) товару, ціна, умови оплати, терміни і умови його поставки та моменту відвантаження узгоджуються сторонами в заявках, специфікаціях, накладних, та інших бухгалтерських документах, що застосовуються при товарообороті, або при необхідності - шляхом укладання додаткових угод, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 3.1. Договору).

Покупець зобов`язується оплатити товар на умовах 100% попередньої оплати партії Товару. У випадку, якщо Товар поставлено Покупцю без попередньої оплати його вартості, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику вартість Товару протягом семи банківських днів з моменту його отримання (п. 4.1. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Відповідно до підписаної та скріпленої печатками сторін видаткової накладної №36 від 30.10.2019 позивачем було поставлено відповідачеві Бензин автомобільний А-92 Євро5-Е5 у кількості 10015,00 літрів за ціною 18,33 грн. за 1 літр, всього на загальну суму з ПДВ 220 289,94 грн. Відвантаження зазначених нафтопродуктів підтверджується також товарно-транспортними накладними № 36 від 30.10.2019.

Для здійснення оплати отриманого товару позивач виставив відповідачу рахунок № 35 від 30.10.2019 на загальну суму 220 289,94 грн.

В свою чергу, відповідач здійснив лише часткову оплату у розмірі 40 000,00 грн.

Позивач додав до позовної заяви копію акту звіряння взаємних розрахунків станом на 31.12.2019, згідно з яким за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 180 289,94 грн., який не був підписаний відповідачем.

Враховуючи невиконання відповідачем умов Договору в частині своєчасної оплати отриманого Товару позивач звернувся із даним позовом до суду.

При розгляді даного спору господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

За приписами ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 174, 193 Господарського кодексу України, договір є підставою виникнення зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із загальними положеннями про купівлю-продаж (ст.ст. 662-663, 689, 691-692 Цивільного кодексу України), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором та у встановлений договором строк. В свою чергу, покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його за ціною, встановленою в договорі та в обумовлений строк.

На підставі наведеного, відповідач зобов`язаний оплатити повну вартість отриманого газу в установлений Договором строк.

Товар поставлено 30.10.2019, що підтверджується видатковою накладною та товарно-транспортною накладними.

Відповідно до п. 4.1. Договору відповідач мав сплатити за отриманий Товар протягом семи банківських днів з моменту отримання товару, тобто до 08.11.2019 включно.

Проте доказів повної та своєчасної оплати отриманого відповідачем Товару суду не надано.

У своєму запереченні проти позову відповідач зокрема зазначив, що позивач здійснив поставку товару 30.10.2019 без погодженої заявки з боку відповідача.

У свою чергу позивачем було надано до суду копію підписаної та скріпленої печаткою ТОВ «Нова Оіл» заявки на поставку Бензину автомобільного А-92 Євро5-Е5.

Таким чином, оскільки факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 180 289,94 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, строк оплати за вказаними вимогами настав, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути 12 259,95 грн. пені, 1308,00 грн. 3% річних, 25,00 грн. інфляційних та 9 014,49 грн. штрафу.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Договір про забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки (штраф та пеня) укладено між сторонами у письмовому виді відповідно до приписів ст.ст. 546, 549 ЦК України, ст. 232 ГК України.

Стаття 549 Цивільного кодексу України розкриває поняття неустойки. Так неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3).

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених Договором і відповідними додатками до нього, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами Договору.

Відповідно до розрахунку позивача сума пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за загальний період з 11.11.2019 по 07.02.2020 складає 12 259,95 грн.

Господарський суд здійснив перерахунок і сума пені за вказаний період склала 12 259,95 грн., відтак позов в частині стягнення пені підлягає задоволенню в розмірі, що заявлений позивачем.

Згідно з п 6.4. Договору у випадку якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості, протягом 5 робочих днів із дня одержання відповідної письмової вимоги постачальника.

Відповідач у відзиві зазначає про те, що відсутні підстави для стягнення штрафу, оскільки позивач, всупереч вимогам п. 6.4. Договору, не надсилав ТОВ «Нова Оіл» претензії.

Однак такі заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, зокрема копією вимоги про оплату боргу та штрафу з доказами її відправлення.

Отже, позивач має право на стягнення 5% штрафу від розміру заборгованості, оскільки термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів на день подання позову до суду.

Відповідно до обґрунтованого розрахунку позивача, штраф складає 9014,49 грн., що є 5% від суми заборгованості - 180 289,94 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1308,00 грн. та 25,00 грн. інфляційних господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши обґрунтований розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що вимога про стягнення з відповідача 1308,00 грн. 3% річних та 25,00 грн. інфляційних підлягає задоволенню.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що застосування ст. 625 Цивільного кодексу України суперечить умовам укладеного між сторонами договору, оскільки дана стаття Цивільного кодексу не має обмежень щодо стягнення відсотків річних та інфляційних, у випадку встановлення у договорі відповідальності у вигляді штрафу та пені.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Усі інші заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Оіл" (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 127, код 41110897) на користь Приватного підприємства "Р.О.С.-БУДМОНТАЖ" (27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Приморська, 18, код 36142005) 180 289 (сто вісімдесят тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 94 коп. основного боргу, 12 259 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 95 коп. пені, 1308 (одну тисячу триста вісім) грн. 00 коп. 3% річних, 25 (двадцять п`ять) грн. 00 інфляційних втрат, 9 014 (дев`ять тисяч чотирнадцять) грн.49 коп. штрафу та 3043 (три тисячі сорок три) грн. 47 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21.04.2020

Суддя Т.Д. Лилак