ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 квітня 2020 року справа № 903/975/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за відсутності розпорядника майна та представників кредиторів, боржника зв`язку з їх неявкою в судове засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області матеріали по справі

за заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА", м. Луцьк

про банкрутство,

а також заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", с.Крупець

про визнання грошових вимог на суму 9 869 809,62 грн

Встановив:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 02.01.2020р. відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" (43000, м. Луцьк, вул. Вахтангова, 2Б, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 21 червня 2020 року, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Абрамова Віталія Валерійовича.

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 02 січня 2020 року за №64062 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА".

10 січня 2020 року на адресу господарського суду від кредитора - Фізичної особи-підприємця Германа Івана Йосиповича надійшла заява від 09.01.2020р. про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 44 876,81 грн. з врахуванням 4204,00 грн. понесених судових витрат.

04 лютого 2020 року на адресу господарського суду від кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" надійшла заява від 27.01.2020р. про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 9 869 809,62 грн. з врахуванням 4204,00 грн. понесених судових витрат.

04 лютого 2020 року на адресу господарського суду від кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 20 740 255,79 грн. з врахуванням 4204,00 грн. понесених судових витрат.

Ухвалами суду від 13.01.2020р. та від 04.02.2020р. заяви кредиторів про визнання грошових вимог до боржника прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.02.2020р.

Ухвалою суду від 10.02.2020р., поруч з іншим, було задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Германа Івана Йосиповича про визнання грошових вимог до боржника, визнано у встановленому порядку доведені грошові вимоги Фізичної особи-підприємця Германа Івана Йосиповича до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" на загальну суму 44 876,81 грн., розгляд справи в частині розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" про визнання грошових вимог до боржника відкладено на 27.02.2020р.

Ухвалою суду від 27.02.2020р., поруч з іншим, було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" про визнання грошових вимог до боржника, визнано у встановленому порядку доведені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" на загальну суму 20 740 255,79 грн., розгляд справи в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про визнання грошових вимог до боржника відкладено на 19.03.2020р.

18 березня 2020 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано звіт розпорядника майна Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" Абрамова В.В. від 18.03.2020р. №02-09/52 про результати розгляду вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна".

Ухвалою суду від 19.03.2020р. розгляд справи було відкладено на дату після 03.04.2020р., а також повідомлено сторін про те, що про дату, час та місце розгляду справи учасники судового процесу будуть повідомлені додатковою ухвалою суду.

27 березня 2020 року на адресу господарського суду від кредитора - Головного управління Державної податкової служби у Волинській області надійшла заява №1413/03-20-08-03-10 від 24.03.2020р. про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 14 142,71 грн. з врахуванням 4204,00 грн. понесених судових витрат.

Ухвалою суду від 30.03.2020р. заяву кредитора Головного управління Державної податкової служби у Волинській області №1413/03-20-08-03-10 від 24.03.2020р. про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 14 142,71 грн. було прийнято до розгляду, розгляд заяви відкладено, а також повідомлено про те, що про дату, час та місце розгляду справи/заяви учасники судового процесу будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою суду від 30.03.2020р. розгляд справи в попередньому судовому засіданні, заяв ТОВ "Суффле Агро Україна", Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання кредиторських вимог було призначено на 27.04.2020р.

На день та час проведення попереднього судового засідання розпорядником майна арбітражним керуючим Абрамовим В.В. на виконання вимог ухвал суду та в підтвердження вжитих на даній стадії банкрутства заходів до матеріалів справи було долучено листи від 14.01.2020р. №02-09/10 в підтвердження повідомлення першого відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області, від 17.01.2020р. №02-09/33 в підтвердження повідомлення приватного виконавця Маковецького З .В., від 17.01.2020р. №02-09/34 в підтвердження повідомлення приватного виконавця Баірової Н.М. про відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА".

Також на виконання вимог Кодексу України з процедур банкрутства та ухвали Господарського суду Волинської області від 02.01.2020р., розпорядником майна на адресу керівника боржника направлено лист від 10.01.2020р. №02-09/03 з вимогою про надання документів СГ ТОВ "НИВА" з метою подальшого проведення аналізу фінансово-господарського стану товариства, інвестиційної та іншої діяльності боржника та його становища на ринках, а також повідомлення від 08.01.2020р. №02-09/04 про проведення інвентаризації майна боржника.

З метою виявлення та збереження майна боржника розпорядником майна були направлені запити до наступних реєстраційних органів: Державної авіаційної служби України (вих. №02-09/08 від 14.01.2020 р.); Державної архітектурн-будівельної інспекції (вих. №02-09/09 від 14.01.2020 р.); КП «Волинське обласне БТІ» (вих. №02-09/11 від 14.01.2020 р.); Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області (вих. №02-09/12 від 14.01.2020 р.); РСЦ МВС у Волинській області (вих. №02-09/13 від 14.01.2020 р.); ГУ ДПС у Вінницькій області (вих. №02-09/14 від 14.01.2020 р.); Управління земельних ресурсів Луцької міської ради (вих. №02-09/15 від 14.01.2020 р-); Філії «Український центр інноватики та патентно інформаційних послуг» (вих. №02- 09/16 від 14.01.2020 р.); Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (вих. №02-09/17 від 14.01.2020 р.); ДФС України (вих. №02-09/18 від 14.01.2020 р.); ГУ ПФУ у Волинській області (вих. №02-09/19 від 14.01.2020 р.); ГУ Держгеокадастру у Волинській області (вих. №02-09/20 від 14.01.2020 р.); ГУ статистики у Волинській області (вих. №02-09/21 від 14.01.2020 р.); Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті (вих. №02- 09/22 від 14.01.2020 р.); ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області (вих. №02-09/23 від 14.01.2020 р.); Управління виконавчої дирекції ФСС України у Волинській області (вих. №02-09/24 від 14.01.2020 р.); НКЦПФР (вих. №02-09/25 від 14.01.2020 р.); Волинської митниці ДФС (вих. №02-09/26 від 14.01.2020 р.); Управління Держпраці у Волинській області (вих. №02-09/27 від 14.01.2020 р.); Українського державного центру радіочастот (вих. №02-09/28 від 14.01.2020 р.); Державного космічного агенства України (вих. №02-09/29 від 14.01.2020 р.); ПАТ «Укрзалізниця» (вих. №02-09/30 від 14.01.2020 р.); Волинського обласного центру зайнятості (вих. №02-09/31 від 14.01.2020 р.).

27 квітня 2020 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано клопотання представника СГ ТОВ "НИВА" Василюка І.М. про розгляд справи без участі представника боржника за наявними у справі матеріалами.

У визначений судом день та час кредитори та боржник своїх представників в засідання суду не направили. Не з`явився в судове засідання також і розпорядник майна.

За наслідками дослідження в судовому засіданні матеріалів справи і додатково долучених арбітражним керуючим до неї документів, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", з врахуванням наступного:

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; "поточні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; "забезпечені кредитори" - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Частиною п. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на загальну суму 9 869 809,62 грн. з врахуванням 4204,00 грн. понесених судових витрат, суд встановив, що кредитором відповідну заяву подано в строки, встановлені КУзПБ, заборгованість підтверджена належними та допустимими доказами.

Кредиторські вимоги визнаються судом у визначеному розмірі із наступною черговістю їх задоволення:

- 4204,00 грн. понесених судових витрат - вимоги першої черги;

- 6 677 705,45 - вимоги четвертої черги;

- 1 000 000,00 грн. - вимоги шостої черги (штраф);

- 2 187 900, 17 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника.

Судом засвідчується, що ТОВ "Суффле Агро Україна" на загальну суму грошових вимог 7 677 705, 45 грн. (6 677 705,45 - вимоги четвертої черги; 1 000 000,00 грн. - вимоги шостої черги є конкурсним кредитором, загальний розмір боргових зобов`язань Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" підтверджений долученими кредитором до матеріалів заяви рішенням Господарського суду Львівської області від 27.02.2019р. у справі №914/2188/18, яким було постановлено стягнути солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" 8 798 029,64 грн. заборгованості та 67 575,98 грн. судового збору (всього 8 865 605,62 грн.) та товарною аграрною розпискою від 17.05.2018р. №931.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на суму 2 187 900,17 грн. вимог, забезпечених заставою майна боржника, судом встановлено, що 01.01.2018р. між ТОВ "Суффле Агро Україна" та СГ ТОВ "НИВА" було укладено договір поставки №, відповідно якого продавець зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів: насіння, засобів захисту рослин, мінеральні добрива, добрива для позакореневого підживлення.

З метою забезпечення виконання СГ ТОВ "НИВА" зобов`язань з оплати за договором поставки від 01.01.2018р. №, 17.05.2018р. між СГ ТОВ "НИВА" (боржник) та ТОВ "Суффле Агро Україна" (кредитор) було укладено Товарну аграрну розписку, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. та зареєстровану в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №931.

Відповідно до п. 1. Товарної аграрної розписки від 17.05.2018р., розписка встановлює безумовне зобов`язання боржника за розпискою здійснити поставку 500 тонн зерна м`якої пшениці третього класу у строк до 30.08.2018р.

Пунктом 3 кредитор та боржник за взаємною згодою оцінюють цю аграрну розписку в 2 400 000,00 грн., включаючи ПДВ (20%) - 400 000,00 грн., виходячи з чого для бухгалтерського та податкового обліку вартість зерна, що буде передаватися на її виконання становитиме: 1 тонна зерна - 4 800,00 грн. (включаючи ПДВ - 800,00 грн.).

Відповідно до п. 7 Товарної аграрної розписки, в забезпечення виконання зобов`язань за цією розпискою боржник передає в заставу майбутній урожай пшениці, що вирощується на земельних ділянках, зазначених в аграрні розписці від 17.05.2018р. В п.7 Товарної аграрної розписки сторонами погоджено кадастрові номери земельних ділянок, в межах яких вирощуватиметься заставлене майно, загальною площею 100,3383 га, зазначені правовстановлюючі документи на земельні ділянки, площі земельних ділянок для застави та місце розташування на території Банюнинської, Убинівської та Дернівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області.

Згідно п. 10 Товарної аграрної розписки, зібрана продукція доставляється на зберігання боржником на умовах DAR (зерновий склад) у відповідності до Інкотермс 2010 на будь-який із наступних зернових складів: ПП "Зернопромтрейд", ТОВ "Кам`янка-Бузький комбікормовий завод".

Відповідно до пунктів 11, 12 Товарної аграрної розписки, після збору врожаю в 2018 році предметом застави в забезпечення зобов`язань за цією аграрною розпискою стає все зерно пшениці боржника.

У разі недостатності зібраного врожаю для повного погашення за рахунок зерна зобов`язань боржника за даною аграрною розпискою предметом застави за даною аграрною розпискою стає майбутній врожай будь-якої іншої сільськогосподарської продукції, що вирощується або буде вирощуватися боржником на земельних ділянках, зазначених у пункті 7 даної аграрної розписки, до повного виконання зобов`язань боржника.

Пунктом 14 Товарної аграрної розписки сторони погодили, що у разі невиконання своїх зобов`язань за аграрною розпискою у строк до 30 вересня 2018 року (що застосовується виключно для цілей штрафу згідно даного пункту розписки та не відміняє строку виконання розписки згідно пункту 1) боржник зобов`язується сплатити кредитору штраф у розмірі 1 000 000, 00 грн.

За приписами статті 1 Закону України "Про аграрні розписки", аграрною розпискою є товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Боржник за аграрною розпискою - особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах.

Кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.

За визначенням наведеним у ст.3 Закону України "Про аграрні розписки" товарна аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника за аграрною розпискою здійснити поставку узгодженої сільськогосподарської продукції, якість, кількість, місце та строк поставки якої визначені аграрною розпискою.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про аграрні розписки", аграрні розписки діють до повного їх виконання.

Як вказувалось вище, умовами аграрної розписки встановлено остаточну дату відвантаження боржником сільськогосподарської продукції кредитору - 30 серпня 2018 року.

Судом констатується, що сторонами, зокрема, боржником не надано суду доказів на підтвердження того, що СГ ТОВ "НИВА" зазначеним чином виконало свої зобов`язання у визначений аграрною розпискою строк у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно із статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 546, 572 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі заставою. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про заставу", яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

З огляду на зазначене, та беручи до уваги те, що відповідач належним чином та у строк, передбачений Товарною аграрною розпискою, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо здійснення поставки сільськогосподарської продукції кредитору, останній набув право на звернення стягнення на предмет застави згідно аграрної розписки, укладеної між сторонами у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Закону України "Про аграрні розписки" наявність аграрної розписки без відмітки про її виконання є достатнім підтвердженням безспірності вимог кредитора за аграрною розпискою. У разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки.

За таких обставин, якщо Аграрна розписка не виконана вчасно, то кредитор має право звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, після чого Аграрна розписка із виконавчим написом стає виконавчим документом, і стягнення проводиться згідно із Законом України "Про виконавче провадження" з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про аграрні розписки".

05 листопада 2018 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ясінський В.Є. вчинив на аграрній розписці виконавчий напис №2140 про стягнення з боржника - СГ ТОВ "НИВА" на користь стягувача - ТОВ "Суффле Агро Україна" на підставі товарної аграрної розписки, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. від 17.05.2018р. за реєстром 931, зареєстрованої в Реєстрі аграрних розписок 17.05.2018р. під номером 587, якою встановлено безумовне зобов`язання боржника за розпискою здійснити поставку 500 тон зерна м`якої пшениці третього класу у строк до 30.08.2018р. (включно), штраф в сумі 1 000 000, 00 грн. як безумовного зобов`язання боржника за порушення аграрної розписки, встановленого п. 14 аграрної розписки.

21 грудня 2018 року боржником на виконання умов аграрної розписки, було поставлено 42 тонни зерна м`якої пшениці 6-го класу, що підтверджується складською квитанцією №176 від 21.12.2018р. Сторонами було зараховано поставку на суму 212 099,83 грн. Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.02.2019р. у справі №914/2188/18 поруч з іншим було постановлено провадження в частині солідарного стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" та ОСОБА_1 212 099,83 грн. закрити.

Отже, враховуючи здійснення зустрічного зарахування на суму 212 099,83 грн., вимоги кредитора є забезпеченими відповідно до товарної аграрної розписки від 17.05.2018р. №931, а саме заставою 455,813 тонн зерна м`якої пшениці 3-ого класу (або 486, 20 тонн зерна м`якої пшениці 6-го класу) загальною вартістю 2 187 900,17 грн.

Разом з тим законодавець врегулював спеціальний порядок та можливість звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса за Товарною аграрною розпискою.

При цьому, нормами чинного законодавства України, в тому числі Закону України "Про аграрні розписки", який регулює питання використання аграрних розписок в операціях з сільськогосподарською продукцією, не передбачено можливість безпосереднього звернення стягнення за рахунок нерухомого майна, як іншого майна боржника, в разі недостатності (відсутності) зібраного врожаю для повного погашення за рахунок такої сільськогосподарської продукції зобов`язань боржника за аграрною розпискою, предметом застави за якою є майбутній врожай сільськогосподарської продукції. Товарна аграрна розписка від 17.05.2018р. №931 не містить застережень, переліку іншого нерухомого майна боржника, на яке кредитором може бути звернено стягнення у випадку недостатності (відсутності) зібраного врожаю сільськогосподарської продукції.

Як вже зазначалося, у разі невиконання боржником зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки.

За таких обставин, суд доходить висновку, що законодавчо визначений спеціальний порядок звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, зі змінами "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", визначено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема п. 12 нотаріально посвідчені товарні та фінансові аграрні розписки.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушення зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 572 та частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 3 Закону України "Про заставу" встановлено, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо.

Положеннями статті 19 Закону України "Про заставу", які кореспондуються з приписами ч. 2 ст. 589 Цивільного кодексу України визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Частиною 8 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Отже грошові вимоги заставних кредиторів включаються в реєстр вимог кредиторів автоматично, незалежно від факту подання такими кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника. У зв`язку з цим на вимоги кредиторів, які забезпечені заставою, не розповсюджуються передбачені ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства наслідки пропуску тридцяти денного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство

Повідомлення про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" оприлюднене 02 січня 2020 року за №64062 на офіційному веб-порталі судової влади України.

04 лютого 2020 року на адресу господарського суду від кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" надійшла заява від 27.01.2020р. про визнання грошових вимог до боржника.

Заявлені вимоги на суму 2 187 900,17 грн. є забезпечені заставою майна Боржника, відповідно до умов товарної аграрної розписки від 17.05.2018р. №931.

Так, майновий поручитель за договором застави несе відповідальність перед заставодержателем за невиконання боржником (боржниками) основного зобов`язання як солідарний боржник, а заставодержатель має право вимагати виконання основного зобов`язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (статті 553, 554 Цивільного кодексу України). У разі пред`явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає перед заставодержателем в межах взятих на себе зобов`язань, тобто заставодержатель може задовольнити свої вимоги виключно за рахунок предмета застави. Таким чином, відповідальність боржника майнового поручителя за цим зобов`язанням обмежується вартістю предмета застави.

На етапі первісного формування реєстру вимог кредиторів боржника, суд має право включити до вимог, які забезпечені заставою, усі фактично існуючі вимоги на момент подання заяви з кредиторськими вимогами, на які поширюється забезпечення заставою, згідно договорів застави та незалежно від вартості предметів застави, яка визначена у таких договорах.

Законодавство про банкрутство не пов`язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов`язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави. Включення до реєстру вимог кредиторів окремо, як таких що забезпечені майном боржника, з посиланням виключно на визначену в договорі іпотеки (застави) вартість предмету іпотеки (застави) не відповідають положенням статей 3, 19 Закону України "Про заставу", які не пов`язують обсяг заставного забезпечення з договірною вартістю предмету застави. Договірна вартість предмета застави має значення як істотна умова договору застави при оцінці судами самого договору застави на предмет його укладення та дійсності його умов.

Правомірність та обґрунтованість грошових вимог забезпеченого кредитора до боржника та наявність у боржника предмета забезпечення, перевіряє суд незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником разом з розпорядником майна, чи ні. При цьому, обов`язок заставного кредитора у випадку подання ним заяви з грошовими вимогами полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом належними доказами. Також, у розпорядника майна існує обов`язок включити до реєстру вимоги до боржника, забезпечені заставою його майна згідно з даними обліку боржника, які виражаються у грошовій формі та випливають із розміру цивільних зобов`язань, за якими боржник здійснив забезпечення, а також внести до реєстру окремо відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

З врахуванням положень ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на суму 2 187 900,17 грн. є такими, що забезпечені майном боржника, відтак підлягають окремому внесенню до реєстру вимог кредиторів, як такі, що погашаються в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення. При цьому до реєстру вимог кредиторів розпорядником майна повинні бути внесеними відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

При цьому судом враховано, що кредиторські вимоги були розглянуті розпорядником майна, повністю визнаються ним у вказаному розмірі, що підтверджується відповідним повідомленням розпорядника майна від 18.03.2020р. №02-09/51.

Заперечення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" на заяву ТОВ "Суффле Агро Україна в частині забезпечених вимог на суму 2 187 900,17 грн. спростовуються фактичними обставинами справи та наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 10.02.2020р. та 27.02.2020р. визнано у встановленому порядку доведені та підтверджені кредиторські вимоги Фізичної особи-підприємця Германа Івана Йосиповича до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" на загальну суму 44 876,81 грн. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" на загальну суму 20 740 255,79 грн.

З врахуванням зазначених ухвал суду від 10.02.2020р. та 27.02.2020р. вимоги кредиторів товариства-боржника, розмір котрих було включено до реєстру вимог кредиторів, становить:

- Фізичної особи-підприємця Германа Івана Йосиповича до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" на загальну суму 44 876,81 грн. (4204,00 грн. - вимоги першої черги; 40 672,81 грн. - вимоги четвертої черги);

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" на загальну суму 20 740 255,79 грн. (4204,00 грн. - вимоги першої черги; 15 417 486,97 грн. - вимоги четвертої черги; 5 318 564,82 грн. - вимоги шостої черги).

Поруч з цим за наслідками розгляду даної справи в судовому засіданні судом встановлено, що вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, до реєстру вимог кредиторів окремо розпорядником майна включено не було у зв`язку з відсутністю відповідних зобов`язань у товариства-боржника.

Взято до уваги також і те, що станом на 27.04.2020р. до господарського суду та розпорядника майна заяв від кредиторів та осіб, які б виявили бажання взяти участь у санації боржника, не надходило.

Відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом 10 днів з дня постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна письмово повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 39, 45, 47, 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про визнання грошових вимог до боржника задовольнити.

2. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (30068, Хмельницька область, Славутський район, село Крупець, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 43, ) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА" (43000, м. Луцьк, вул. Вахтангова, 2Б, ) на загальну суму 9 869 809,62 грн. та зобов`язати розпорядника майна Абрамова Віталія Валерійовича включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 4204,00 грн. - вимоги першої черги;

- 6 677 705,45 - вимоги четвертої черги;

- 1 000 000,00 грн. - вимоги шостої черги;

- 2 187 900, 17 грн. - як такі, що забезпечені заставою майна боржника та підлягають позачерговому погашенню.

3. Зобов`язати розпорядника майна Абрамова В.В. згідно ухвали суду сформувати остаточний реєстр вимог кредиторів, окремо внести до реєстру вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (30068, Хмельницька область, Славутський район, село Крупець, вулиця Богдана Хмельницького , будинок 43, ) на суму 2 187 900, 17 грн. - як такі, що забезпечені заставою майна боржника, відомості про майно боржника, яке є предметом застави, згідно з державним реєстром застав.

4. Зобов`язати розпорядника майна Абрамова В.В. письмово повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів, організувати та провести збори кредиторів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА", на зборах кредиторів обрати комітет кредиторів.

Обраному комітету кредиторів вирішити питання щодо відкриття процедури санації чи ліквідації боржника. Протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів подати суду до 20.05.2020р.

5. Розгляд справи в підсумковому засіданні призначити на "21" травня 2020 р. на 11:00 год. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Волинської області (м. Луцьк, пр. Волі, 54а, в залі судових засідань №210).

Відповідно до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Повна ухвала складена 27.04.2020р.

Суддя В. А. Войціховський