ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.04.2020 Справа№ 914/953/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А., розглянувши заяву Приватної агрофірми «Білий Стік», с. Волиця Сокальського району Львівської області

до особи, яка в подальшому може набути статусу відповідача у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «СКОМЕКС-УКРАЇНА», с. Перетоки Сокальського району Львівської області

про забезпечення позову

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Приватної агрофірми «Білий Стік» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКОМЕКС-УКРАЇНА» про забезпечення майбутнього позову ПАФ « Білий Стік» до ТОВ «Скомекс-Україна» 80023, вул. Шевченка, 86 А, с. Перетоки Сокальського району Львівської області, , ІПН 93, Свідоцтво платника ПДВ № 200152313, про стягнення заборгованості за договорами шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2020 заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Кидисюка Р.А.

Заява про забезпечення позову (вх.№1017/20 від 21.04.2020) обґрунтовується тим, що Заявник має намір звернутися до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКОМЕКС-УКРАЇНА» про стягнення заборгованості за Договорами № 1 с. г. на закупівлю молока від 24січня 2017 р., №1 с. г. на закупівлю молока від 01 лютого 2018р., №1 с. г. на закупівлю молока від 02 січня 2020 р., Договору доручення на заготівлю молока № 2 с. г. від 02 січня 2020 р., всього на суму 3034986,72 грн. У зв`язку з цим у Заявника виникла необхідність вирішити питання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, оскільки не застосування такого в подальшому може істотно ускладнити виконання рішення суду, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Фактичні обставини, якими Заявник обґрунтовує необхідність застосування заходів забезпечення даного позову:

1. значна сума заборгованості - 3034986,72 грн. (три мільйони тридцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят шість грн. 72 коп.) лише по основному боргу без врахування санкцій, які будуть визначені при поданні позову;

2. непогашення відповідачем заборгованості протягом більше двох років в т. ч і частинами за узгодженим порядком погашення;

3. створення за адресою знаходження особи, яка в подальшому може набути статусу відповідача у справі, ТОВ «Скомекс-Україна» (Львівська обл. Сокальський р-н , с. Перетоки, вул. Шевченка, 86А) іншого підприємства ТОВ «Скомекс» ( ідентифікаційний код юридичної особи - 38906796), керівником якого є один із засновників відповідача - ОСОБА_1 (адреса проживання АДРЕСА_1 ), що не виключає передачу активів боржника новоствореному підприємству.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.2 постанови від 25.02.2019р. у справі №908/685/18, п.13 постанови від 15.01.2019р. у справі №915/870/18).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім цього, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Перевіривши зазначені позивачем фактичні обставини, дослідивши долучені до заяви докази, а також оцінивши інформацію, яка міститься у відкритих джерелах мережі Інтернет щодо боржника та Витягу з ЄДРЮО та ФОП на предмет існування у боржника виконавчих проваджень, суд не вважає доведеною та належним чином підтвердженою необхідність вжиття заходів забезпечення позову у зазначений позивачем спосіб, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також забезпечення можливості реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Наведені Заявником фактичні обставини, як підстави для застосування заходів забезпечення позову, не відповідають принципам обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також не доводять імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Так, факт виникнення заборгованості за укладеними сторонами договорами на закупівлю продукції та її непогашення не свідчить про існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як цього вимагає ст. 136 ГПК України. Несплата боргу не підтверджує необхідності вжиття зазначеного заходу забезпечення позову, а його наявність та розмір будуть предметом дослідження у процесі розгляду справи.

Створення за адресою знаходження ТОВ «Скомекс-Україна» іншого підприємства ТОВ «Скомекс», керівником якого є один із засновників відповідача також не доводить обґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту коштів та майна боржника.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість передачі активів боржника новоствореному підприємству без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належить відповідачу, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності особи, яка в подальшому може набути статусу відповідача у справі.

Покликаючись на правові висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.2 постанови від 25.02.2019р. у справі №908/685/18, п.13 постанови від 15.01.2019р. у справі №915/870/18, заявник так і не надав суду доказів, які б підтверджували припущення позивача щодо того, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заява про забезпечення позову (вх.№1017/20 від 21.04.2020) містить лише посилання на те, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, проте, жодного обґрунтування, в тому числі доказів, наявності підстав для таких висновків, заявником не наведено.

Враховуючи наведене, у задоволенні заява про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватної агрофірми «Білий Стік» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКОМЕКС-УКРАЇНА» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в Західному апеляційному господарському суді в порядку та строки, передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.04.2020.

Суддя Кидисюк Р.А.