ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/469/20

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

За позовом Фізичної особи-підприємця Шимко Юрія Миколайовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 )

до Державного підприємства "Чайка" (08330, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Дударків, вул. Гоголя, 62-А, код 31245250)

про стягнення 126 594,19 грн.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Шимко Юрій Миколайович (позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства "Чайка" (відповідач) про стягнення 126 941,89 грн., з яких: 115 900,00 грн. основного боргу, 9385,06 грн. пені, 961,43 грн. 3% річних, 695,40 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача зобов`язань за Договором оренди сільськогосподарської техніки № 1014 від 05.10.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.02.2020 відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та зобов`язано сторін вчинити певні дії.

05.03.2020 через канцелярію Господарського суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач зазначив, що ним при здійсненні розрахунку інфляційних збитків було помилково вказано початок періоду 14 жовтня 2019 року, замість 19 жовтня 2019.

Таким чином, за оновленим розрахунком позивача, розмір інфляційних втрат складає 347,70 грн.

Дослідивши зміст даної заяви, а також матеріали даної справи, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з цим, вказаною нормою не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог, тощо, а тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) суд, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову чи; - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи; - об`єднання позовних вимог, чи; - зміну предмета або підстав позову.

В заяві про уточнення позовних вимог позивач фактично зменшив розмір позовних вимог.

Враховуючи передбачене ст.46 ГПК України право позивача на зменшення розміру позовних вимог, подана Фізичною особою-підприємцем Шимко Юрієм Миколайовичем заява не суперечить вимогам чинного законодавства України, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів та приймається судом. Розгляд справи здійснюється з урахуванням поданих змін.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, для подання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи, копія ухвали суду від 25.02.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з поштового повідомлення, 02.03.2020 відповідач отримав ухвалу Господарського суду Київської області від 25.02.2020, а отже належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Разом з тим, відзив на позовну заяву не надіслав.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2019 року між Фізичною особою-підприємцем Шимко Юрієм Миколайовичем (Орендодавець) та Державним підприємством «Чайка» укладено Договір оренди сільськогосподарської техніки № 1014, відповідно до умов якого Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування комбайн JOHN DEERE, а Орендар зобов`язується прийняти техніку та сплачувати Орендареві орендну плату за її використання відповідно до умов даного Договору.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що загальна вартість орендної плати за техніку складає 115 900,00 грн.

Відповідно до п. 5.3 Договору, виплата орендної плати проводиться протягом 14 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п. 4.1. Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу в оренду техніку, про що 19 жовтня 2019 року між сторонами був підписаний акт здачі-прийняття виконаних робіт.

В свою чергу відповідач неналежним чином не виконав умови даного договору, не здійснивши оплату, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість у розмірі 115900,00 грн., що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін актом звіряння.

У зв`язку із викладеними обставинами, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, а також застосування правових наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частини 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина 1 статті 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Враховуючи, що факт наявності заборгованості по орендній платі у розмірі 115900,00 грн. підтверджено матеріалами справи, доказів сплати відповідачем зазначеної заборгованості на момент звернення позивачем з указаним позовом до суду надано не було, позовні вимоги в частині є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім цього, за прострочення виконання зобов`язань за укладеним між сторонами договором позивач просив суд стягнути з відповідача 9 385,06 гривень пені нарахованих за період з 19.10.2019 по 27.01.2020.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 8.5. Договору, у разі порушення будь-якою стороною своїх обов`язків за Договором, винна сторона сплачує на вимогу іншої сторони пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення та існування заборгованості, від загальної простроченої суми за кожний день просточення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що він є не вірними з огляду на те, що позивач не вірно визначив початок періоду виникнення виконання грошового зобов`язання, оскільки пунктом 5.3 Договору встановлено, що виплата орендної плати проводиться протягом 14 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

З огляду на те, що акт здачі прийняття виконаних робіт був підписаний сторонами 19.10.2019, відповідач мав виконати свій обов`язок з оплати до 07.11.2019 року включно. Таким чином вірним періодом нарахування пені є 08.11.2019-27.01.2020.

Здійснивши власний розрахунок пені з урахуванням визначеного періоду, застосовуючи подвійну облікову ставку НБУ суд встановив, що обґрунтованим розміром пені, яка підлягає стягненню з відповідача є 7389,02 грн.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 347,70 грн. та 3% річних у розмірі 961,43 грн. за загальний період 19.10.2019 по 27.01.2020.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши власний розрахунок відсотків річних та інфляційних з урахуванням вірного періоду суд встановив, що обґрунтованим розміром 3% річних є 770,91 грн., інфляційних втрат - 115,44 грн.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 115 900,00 грн. основного боргу, 7389,02 грн. пені, 770,91 грн. 3% річних та 115,44 грн. інфляційних втрат. В іншій частині позову суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Чайка" (08330, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Дударків, вул. Гоголя, 62-А, код 31245250) на користь Фізичної особи-підприємця Шимко Юрія Миколайовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 ) 115 900 (сто п`ятнадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп. основного боргу, 7389 (сім тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн.02 коп. пені, 770 (сімсот сімдесят) грн. 91 коп. 3% річних, 115 (сто п`ятнадцять) грн. 44 коп. інфляційних втрат та 2061 (дві тисячі шістдесят одну) грн. 84 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27.04.2020

Суддя Т.Д. Лилак