ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

24 лютого 2020 року Справа № 926/878/20

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ковальчук Т.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" м. Чернівці,

до Фізичної особи-підприємця Морозевича Вадима Васильовича, м. Кіцмань Кіцманського району Чернівецької області,

про видачу судового наказу про стягнення 280,78 грн.,

за участю представників сторін - не викликалися,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія", заявник) звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Морозевича Вадима Васильовича (далі - ФОП Морозевич В.В., боржник) заборгованості за спожиту електричну енергію за червень-жовтень 2019 року на суму 280,78 грн., у тому числі 231,85 грн. основного боргу, 42,85 грн. пені, 2,08 грн. інфляційних втрат та 4,00 грн. 3% річних.

В обгрунтування заяви ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" зазначило, що ФОП Морозенко В.В. не здійснив оплату електроенергії на суму 231,85 грн., спожитої на підставі публічного договору про постачання електричної енергії споживачам, до якого боржник приєднався шляхом надання підписаної заяви-приєднання та оплатою рахунка. Водночас, за прострочення виконання грошового зобов`язання заявник нарахував боржнику за період з 20.07.2019 по 01.03.2020 пеню, інфляційні втрати та 3 % річних у вказаних вище розмірах.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 справу № 926/878/20 передано до провадження судді Ковальчук Т.І.

На підтвердження факту заборгованості ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" надало копію заяви-приєднання боржника від 28.12.2018 до умов договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, підписаний заявником в односторонному порядку акт звірки взаємних розрахунків № 12 від 24.03.2020 та розрахунок пені і компенсаційних платежів, відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо сторін.

Дослідивши зміст заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною першою статті 147 ГПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, частиною третьою статті 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

В обгрунтування заяви про видачу судового наказу заявник зазначає, що боржник приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії споживачам, оприлюдненого на офіційному вебсайті http://ek.cv.ua/, однак копія зазначеного договору до заяви не додана.

Разом з тим, вимоги частини третьої статті 150 ГПК України щодо додавання до заяви про видачу судового наказу копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, мають імперативний характер, тому навіть у разі укладення сторонами публічного договору, який міститься на сайті в мережі Інтернет, його копія має додаватися до заяви про видачу судового наказу в обов`язковому порядку.

Суд також звертає увагу на те, що умовами заяви-приєднання ФОП Морозевича В.В. до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг не встановлено порядку визначення обсягів споживання електроенергії споживачем, які підлягають оплаті постачальнику.

Заявником також не додано до заяви про видачу судового наказу жодних документів, які б підтверджували факт та обсяги споживання боржником електричної енергії за спірний період, зокрема актів прийому-передачі та/або наданих послуг.

Згідно з пунктом 2 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 8 вказаної вище постанови НКРЕКП передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно з пунктом 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну (пункт 4.12 ПРРЕЕ).

Згідно з пунктом 4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (пункт 4.14 ПРРЕЕ).

З огляду на викладене та з врахуванням вимог пунктів 3, 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження вимог про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості по оплаті за спожиту електричну енергію до заяви ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" мали бути додані, щонайменше, копії укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і заяви-приєднання споживача до цього договору, а також докази на підтвердження обсягу електричної енергії, спожитої боржником, та її вартості.

Однак, вказаних вимог ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" не дотримано: як встановив суд і зазначалося вище, до заяви не додано копії договору та доказів на підтвердження обсягів і вартості спожитої боржником електричної енергії, унаслідок чого неможливо судити про наявність будь-якої заборгованості останнього перед заявником.

Частиною 2 статті 154 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких умов суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки заяву подано з порушенням вимог статті 150 ГПК України і з неї не вбачається порушення грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (пункти 1, 8 частини 1 статті 152 ГПК України).

Водночас суд звертає увагу ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія", що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, та не позбавляє заявника права звернутися до суду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 147-148, 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" (вул. Л. Українки, 5, м. Чернівці, 58000, ідентифікаційний код 42102122) у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Морозевича Вадима Васильовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 280,78 грн.

Порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 1 ст. 235 ГПК України)

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції у письмовій формі (ст. 257 ГПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX строк, визначений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено і підписано 24 квітня 2020 року.

Суддя Т.І. Ковальчук