РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2020Справа № 910/2723/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Океан»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Профі»

про стягнення 23.500,00 грн.

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

24.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Океан» до Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Профі» про стягнення 23.500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі виставленого відповідачем рахунку № 00196 від 18.10.2019 позивачем було перераховано 23.500,00 грн за купівлю товару (компресору LG 5416A90008Q-220B, 1.5м3/г./інверторний /9,8 бар у кількості 1 штука та виконання робіт із заміни компресору), що підтверджується платіжним дорученням № 679 від 21.10.2019. Проте відповідачем своє зобов`язання по здійсненню поставки передбаченого сторонами товару виконано не було, у зв`язку з чим позивачем направлялися листи з вимогою здійснити поставку або повернути попередньо перераховану передплату, на які відповідачем відповіді не надано та кошти не повернуто. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 23.500,00 грн попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 відкрито провадження у справі № 910/2723/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 02.03.2020 було 03.03.2020 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 280 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03067, м. Київ, вул. Виборзька, 94, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 25.02.2020 є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 02.03.2020 (номер відправлення 280) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 04.04.2020 з позначкою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

06.04.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про залучення довідки АТ «ОТП Банк»№ 70-1-1/1061 від 16.03.2020.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 02.03.2020 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «С-Профі» було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Океан» рахунок на оплату № 00196 від 18.10.2019 на суму 23.500,00 грн за товар: компресор LG 5416A90008Q-220B, 1.5м3/г./інверторний /9,8 бар та роботи із заміни компресору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем згідно платіжного доручення № 679 від 21.10.2019 перераховано відповідачу кошти в розмірі 23.500,00 грн з призначенням платежу - оплата за компресор та роботи по заміні згідно рах. № 196 від 18.10.2019.

Спір виник внаслідок того, що відповідач поставку товару та роботи по його заміні позивачу не здійснив, а тому сплачені позивачем кошти підлягають поверненню.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Здійснення позивачем оплати рахунку № 00196 від 18.10.2019 в сумі 23.500,00 грн свідчить про прийняття пропозиції щодо придбання товару та виконання робіт.

Таким чином, вищенаведеними обставинами підтверджується, що між сторонами було укладено у спрощений спосіб змішаний договір, який включає в себе елементи договору купівлі-продажу товару та договору підряду.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що відповідач досі товар позивачу не поставив та роботи по заміні товару не виконав.

Згідно зі ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухвалені рішення суд, окрім іншого, вирішує таке питання як, яку правову норму належить застосовувати до цих правовідносин.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

З огляду на те, що положеннями Цивільного кодексу України не врегульовано питання повернення попередньої оплати за договором підряду, суд приходить до висновку про застосування аналогії закону, зокрема ст. 693 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання зобов`язання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу № 3110-19/01 від 31.10.2019, в якій позивач просив, у зв`язку з не поставленням товару, повернути грошові кошти в сумі 23.500,00 грн. Дана вимога надіслана відповідачу 01.11.2019 рекомендованою кореспонденцією № 210, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 01.11.2019.

Проте, конверт разом з вказаним листом (номер відправлення 210) було повернуто позивачу поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 19.11.2019 з позначкою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

В подальшому позивач знову направив відповідачу вимогу № 04-02/2020 від 12.02.2020, в якій позивач просив протягом 7 (семи) днів здійснити поставку товару або повернути перераховані за нього кошти в сумі 23.500,00 грн. Дана вимога надіслана відповідачу 12.02.2020 рекомендованою кореспонденцією № 591, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.02.2020.

Згідно інформації з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтеренет вбачається, що поштове відправлення за номером591 вручено відповідачу 05.03.2020.

Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки вимогу відповідач отримав 05.03.2020 то з урахуванням положень ст. 253 Цивільного кодексу України відповідач мав поставити товар або повернути кошти у строк до 12.03.2020 включно.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати в розмірі 23.500,00 грн на підставі вимог ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Океан» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Профі» (03067, м. Київ, вул. Виборзька, 94, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Океан» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 1-А, ) 23.500 (двадцять три тисячі п`ятсот) грн 00 коп. основного боргу, 2.102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова