ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2020 р. Справа№ 910/15430/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Попікової О.В.

Демидової А.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 (повний текст рішення складено 20.01.2020)

у справі № 910/15430/19 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 8

про стягнення 96.630,55 грн,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі №910/15430/19 позовні вимоги задоволено частково:

- стягнуто з відповідача на користь позивача 14.347,20 грн заборгованості за послуги холодного водопостачання та водовідведення; 37.156,87 грн заборгованості за послуги постачання води, що використовується для підігріву та водовідведення; 6.002,77 грн втрат від інфляції; 1.655,53 грн 3% річних; 14.921,38 грн пені та 1.472,77 коп. судового збору;

- у задоволенні позовних вимог про стягнення 6.731,90 грн штрафу відмовлено;

- закрито провадження у справі в частині стягнення 15.814,90 грн заборгованості за послуги холодного водопостачання та водовідведення.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що станом на час звернення позивача до суду з даним позовом факт існування у відповідача спірної заборгованості належним чином підтверджений матеріалами справи, зокрема, наявними в матеріалах справи виписками за рахунками позивача.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення про закриття провадження у справі в частині стягнення 14.347.20 грн та відмову у задоволенні позову в частині стягнення 37.156,87 грн заборгованості за послуги постачання води, що використовується для підігріву та водовідведення, інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 поновлено відповідачу строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, зупинено дію на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі №910/15430/19, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що:

- відповідач не повинен сплачувати ПАТ «АК «Київводоканал» кошти за послуги з постачання холодної води на підігрів за кодом 3-50096, оскільки він сплачує КП «Київтеплоенерго» кошти за гаряче водопостачання;

- відповідач не входить до складу учасників у сфері житлово-комунальних послуг, визначеного Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, та втратив можливість виступати стороною у договорі на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод.

04.03.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено місцевим судом, 18.07.2017 між позивачем (Компанія, постачальник) та відповідачем (ОСББ, абонент) був укладений Договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі (з урахуванням протоколу розбіжностей), за умовами якого:

- Договір укладається відповідно до Закону України "Про питну воду та питне водопостачання". За Договором постачальник зобов`язався надати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред`явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізацій м. Києва приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов`язувався здійснити своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах Договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановленні Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002, зареєстрованими в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за № 403/6691 (далі - Правила приймання), а також дотримуватись норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за Договором (пункт 1.1 Договору);

- обсяг води, що підлягає постачанню та прийняттю в систему каналізації, надається абонентом у вигляді нормативного розрахунку, який узгоджується з постачальником і є невід`ємною частиною Договору. Обсяг поставки води підлягає узгодженню з постачальником кожного наступного року з моменту укладання Договору. Загальний обсяг поставлених за Договором послуг визначається загальною кількістю наданих абоненту протягом дії Договору кубічних метрів води та прийнятих у міську каналізацію стічних вод (пункт 1.3 Договору);

- облік поставленої води здійснюється за показами засобу обліку, зареєстрованого у постачальника (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Договору);

- кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається кількістю води, що надходить з комунального водопроводу згідно з показами засобів обліку води. Зняття показів засобу (-ів) обліку здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. В разі, якщо абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показів, дані, що зняті постачальником, є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг (підпункт 2.1.4 пункту 2.1 Договору);

- облікові дані абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов`язковому звірянню у постачальника. Абонент щоквартально, не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця та в інші строки (за письмовою вимогою постачальника) направляє до останнього письмовий звіт щодо обсягів наданих послуг та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння за проведеними розрахунками за надані послуги. Для проведення звіряння абонент направляє свого представника до постачальника із необхідними обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання постачальником підписаного повноважними особами акту звіряння розрахунків. В разі невиконання абонентом цього пункту Договору, облікові дані постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведення абонентом розрахунків вважаються безумовно погодженими абонентом (підпункт 2.1.6 пункту 2.1 Договору);

- постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вигляді - вимоги-доручення тощо) для оплати за надані послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно до чинного законодавства та не підлягають узгодженню сторонами (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Договору);

- оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у п`ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документа до банківської установи абонента (підпункт 2.2.2 пункту 2.2 Договору);

- у разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документа абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг не пізніше 5-го числа наступного місяця платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Договору);

- у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, абонент зобов`язаний у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документа до банківської установи абонента письмово повідомити про це постачальника та у цей же термін направити представника з відповідними документами для проведення звіряння та підписання акта. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною (підпункт 2.2.4 пункт 2.2 Договору);

- у разі порушення строків виконання зобов`язання з оплати за надані послуги абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (пункт 4.2 Договору);

- за безпідставну відмову оплатити направлений рахунок або вимогу щодо оплати абонент сплачує постачальнику штраф у розмірі 5% від суми, яку відмовився сплатити (пункт 4.6 Договору);

- Договір укладений строком на один рік і набуває чинності з моменту його підсипання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить про це іншу сторону. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються Договором (пункт 7.1 Договору).

Договір підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками.

Як встановлено судом, договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК Україна) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг має відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою регулюються Законом України "Про питну воду та питне водопостачання".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об`єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов`язаних єдиним технологічним процесом.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором з надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що споживачі питної води зобов`язані, зокрема своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач вказує, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення за кодом 3-96 (холодна вода) у період з 01.06.2018 по 30.06.2019 (заборгованість 30.162,10 грн) і за кодом 3-50096 (гаряча вода) у період з 01.04.2018 по 30.06.2019 (заборгованість 67.318,97 грн).

У свою чергу, відповідач частково визнав позов на суму 24.016,20 грн; повідомив про перерахування грошових коштів у сумі 15.814,50 грн за кодом 3-96; заперечив проти стягнення заборгованості за кодом 3-50096, посилаючись на те, що за такі послуги ОСББ сплачує КП "Київтеплоенерго".

Матеріали справи підтверджують, що після відкриття провадження у справі (11.11.2019) відповідач перерахував на користь позивача грошові кошти на загальну суму 15.814,90 грн за послуги холодного водопостачання та водовідведення, що підтверджується платіжними дорученнями: від 29.11.2019 № 416 на суму 4.391,86 грн; від 29.11.2019 № 417 на суму 4.274,37 грн; від 29.11.2019 № 418 на суму 3.333,77 грн; від 03.12.2019 № 421 на суму 1.014,90 грн; від 04.12.2019 № 422 на суму 1.300,00 грн; від 04.12.2019 № 423 на суму 1.500,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 15 814,90 грн заборгованості за послуги холодного водопостачання та водовідведення підлягає закриттю.

До матеріалів справи долучені акти про зняття показань з приладу обліку, які підписані представниками позивача та відповідача без зауважень.

Відповідач про незгоду щодо кількості або вартості отриманих за спірний період послуг не повідомляв, свого представника з необхідними обліковими документами для проведення звіряння та підписання акта не направляв.

Отже, в силу положень Договору, кількість та вартість наданих позивачем послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі вважаються безумовно погодженими ОСББ.

Обставини, які є предметом доказування у даній справі, є такими: укладення Договору; надання послуг; неоплата послуг відповідачем.

Докази, якими позивач підтверджує наявність обставин, що є предметом доказування: Договір; акти про зняття показань з приладу обліку.

У свою чергу, відповідач частково визнав позовні вимоги та заперечував проти задоволення вимог про стягнення боргу за кодом 3-50096, посилаючись на те, що відповідач сплачує за теплову енергію КП "Київтеплоенрго".

Місцевий суд вірно відзначив, що доводи відповідача документально не підтверджені, оскільки матеріали справи не містять доказів укладення такого договору та його виконання ОСББ і КП "Київтеплоенрго".

Слід зазначити, що підігрів холодної води до стану гарячої здійснюється самостійно ОСББ через ІТП, що є власністю відповідача, чого відповідач не спростовує (доказів передачі ІТП на баланс чи у власність КП "Київтеплоенрго" суду не надано), а тому обов`язок з оплати послуг за кодом 3-50096 покладається саме на відповідача.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСББ частково оплачувало послуги за вказаним кодом і жодних заперечень щодо нарахування і виставлення рахунків позивачу не надавало.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, ОСББ не спростувало доводів Компанії.

Таким чином, заборгованість у сумі 51.504,07 грн (14.347,20 грн за кодом 3-96 та 37.156,87 грн за кодом 3-50096) є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення штраф у сумі 6.731,90 грн; пеню - 14921,38 грн; втрати від інфляції - 6.002,77 грн та 3 % річних - 1.655,53 грн (період нарахування з 29.04.2018 по 30.06.2019).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3 % річних і втрат від інфляції, апеляційний суд дійшов висновку, що вони правильні.

Щодо стягнення пені та штрафу, то слід вказати таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Пунктом 4.2 Договору передбачено відповідальність абонента у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, апеляційний суд дійшов висновку, що вони правильні.

Пунктом 4.6 Договору передбачено, що за безпідставну відмову оплатити направлений рахунок або вимогу щодо оплати абонент сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від суми, яку відмовився сплатити.

Отже, для застосування такої відповідальності обов`язковим є направлення рахунка або вимоги щодо оплати.

Разом з тим, позивач не подав суду жодного документального підтвердження того, що Компанія направляла ОСББ рахунок та/або вимогу щодо оплати.

Таким чином, колегія суддів погоджується з місцевим судом, що підстав для задоволення вимог в частині стягнення штрафу немає, а тому у позові в цій частині слід відмовити.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, місцевий суд дійшов правильного висновку позов підлягає частковому задоволенню.

Окремо колегія суддів відзначає, що 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VІІ (далі - Закон № 1198), яким внесено зміни, зокрема, до статті 19 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», згідно з якими виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Законом № 1198 надано право позивачу укладати договори безпосередньо з фізичними особами - мешканцями багатоквартирних будинків та цим Законом передбачена можливість для споживачів (юридичних осіб) отримувати послуги на підставі вже укладених договорів (як колективний споживач).

Разом з тим, прийняття вказаного Закону не тягне за собою автоматичного припинення раніше укладених договорів.

Тобто, прийняття Закону № 1198, яким ПАТ «АК «Київводоканал» визнано виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів всіх форм власності, не зобов`язує сторін в обов`язковому порядку розривати вже існуючі договори на послуги з водопостачання та водовідведення.

Отже, вказаний Закон передбачає можливість споживачів, в тому числі апелянта, отримувати відповідні послуги на підставі раніше укладеного договору, в даному випадку договору № 17810/4-03 від 18.07.2017.

Змінами, внесеними до законодавства, на які посилається апелянт, не вимагається розірвання попередніх договорів між постачальниками та абонентами, зокрема, на постачання послуг водопостачання та водовідведення.

Відтак, доводи апелянта про необхідність відповідачу укласти договори на надання послуг з водопостачання та водовідведення виключно з власниками квартир як споживачами послуг не впливають на необхідність виконання ОСББ №8 зобов`язань за наданими послугами відповідно до діючого Договору, який недійсним не визнавався і дія якого не припинялася.

Крім цього 10.06.2018 набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VІІІ (далі - Закон 2189).

Пункт 2 розділу 1 Закону № 1198-УІІ втратив чинність на підставі Закону № 2189.

Тобто, усі зміни, які були зазначені у цьому пункті, втратили чинність з 10.06.2018, зокрема, частина 3 статті 29 Закону № 1875, якою передбачено, що договір на надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення укладається між власниками квартири та виконавцями цих послуг.

Частиною 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189 передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Тобто, Законом № 2189 передбачено, що усі договори, які були укладені до набрання чинності ним законом, зберігають чинність до моменту укладення нових договорів між виробниками послуг та їх споживачами.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення місцевого прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції надав вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №8 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі №910/15430/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі №910/15430/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі №910/15430/19

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15430/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Попікова

А.М. Демидова