номер провадження справи 27/21/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.04.2020 Справа № 908/152/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Дроздова Світлана Сергіївна, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" про виправлення описки у судовому рішенні та матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" (поштова адреса: 69034 м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29, ідентифікаційний код юридичної особи 22161169)

до відповідача: Запорізької митниці ДФС (69041 м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12, ідентифікаційний код юридичної особи 39477764)

про стягнення 20 119 грн. 00 коп.

УСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 02.04.2020 року судом ухвалено рішення, відповідно до якого в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім", м. Запоріжжя до Запорізької митниці ДФС, м. Запоріжжя відмовлено.

13.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" звернулося до Господарського суду Запорізької області через систему "Електронний суд" з заявою про виправлення описки, а саме зазначивши «…суд вважає, що вданому випадку на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»" судовий збір взагалі не справляється з позову про відшкодування шкоди, заподіяної особі протиправними діями або бездіяльністю органу державної влади".

Відповідно до ст. 243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Судом встановлено, що при технічному виготовлені рішення в абзац 2 сторінки 15, було викладено в наступній редакції, а саме : зазначено «Приймаючи до уваги, що вимогу про відшкодування за рахунок держави немайнової шкоди в розмірі 20 119 грн. 00 коп., завдану приниженням честі та гідності позивачем заявлено саме з підстав демонстративного застосування положень того ж самого закону, який застосовував позивач під час митного оформлення, але з діаметрально протилежним результатом; та шляхом свавільного визначення критеріїв, скільки частин потрібно класифікувати окремо, а скільки не потрібно, суд вважає, що вданому випадку позивач за подання такої позовної звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", замість «Приймаючи до уваги, що вимогу про відшкодування за рахунок держави немайнової шкоди в розмірі 20 119 грн. 00 коп., завдану приниженням честі та гідності позивачем заявлено саме з підстав демонстративного застосування положень того ж самого закону, який застосовував позивач під час митного оформлення, але з діаметрально протилежним результатом; та шляхом свавільного визначення критеріїв, скільки частин потрібно класифікувати окремо, а скільки не потрібно, суд вважає, суд вважає, що вданому випадку на підставі п. 13 ч. 2 ст. З Закону України «Про судовий збір»" судовий збір взагалі не справляється з позову про відшкодування шкоди, заподіяної особі протиправними діями або бездіяльністю органу державної влади".

Крім того, судом встановлено, що на 17 сторінці рішення помилково зазначено, що в порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача», оскільки у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору, якщо позов залишено без задоволення - судовий збір не стягується (пункт 4.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013 № 7»).

Оскільки, на підставі приписів п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору відшкодуванню та поверненню не підлягають.

У зв`язку з чим, суд вважає виправити дану описку та внести виправлення в 5 абзац 17 сторінки, а саме замість «В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача» зазначити «Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду».

Отже, враховуючи положення ст. 129 ГПК України та п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" та те, що в задоволенні заявлених позовних вимог у цій справі відмовлено, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача без присудження стягнення з нього таких судових витрат».

За таких обставин, суд вважає за необхідне внести виправлення в рішення Господарського суду Запорізької області від 02.04.2020.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 235, 243 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Внести виправлення в абзац 2 сторінки 15, а саме замість «Приймаючи до уваги, що вимогу про відшкодування за рахунок держави немайнової шкоди в розмірі 20 119 грн. 00 коп., завдану приниженням честі та гідності позивачем заявлено саме з підстав демонстративного застосування положень того ж самого закону, який застосовував позивач під час митного оформлення, але з діаметрально протилежним результатом; та шляхом свавільного визначення критеріїв, скільки частин потрібно класифікувати окремо, а скільки не потрібно, суд вважає, що вданому випадку позивач за подання такої позовної звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір», зазначити

«Приймаючи до уваги, що вимогу про відшкодування за рахунок держави немайнової шкоди в розмірі 20 119 грн. 00 коп., завдану приниженням честі та гідності позивачем заявлено саме з підстав демонстративного застосування положень того ж самого закону, який застосовував позивач під час митного оформлення, але з діаметрально протилежним результатом; та шляхом свавільного визначення критеріїв, скільки частин потрібно класифікувати окремо, а скільки не потрібно, суд вважає, що вданому випадку на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»" судовий збір взагалі не справляється з позову про відшкодування шкоди, заподіяної особі протиправними діями або бездіяльністю органу державної влади".

2. Внести виправлення в 5 абзац 17 сторінки рішення Господарського суду Запорізької області від 02.04.2020, а саме замість

«В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача» зазначити

«Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду».

Отже, враховуючи положення ст. 129 ГПК України та п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" та те, що в задоволенні заявлених позовних вимог у цій справі відмовлено, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача без присудження стягнення з нього таких судових витрат».

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є невід`ємною частиною рішення Господарського суду Запорізької області від 02.04.2020 № 908/152/10 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала підписана 21.04.2020.

Суддя С.С. Дроздова