ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
16.04.2020р. Справа №905/1537/19
за заявою: №17/320-891 від 25.03.2020р. Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про відстрочку виконання рішення суду у справі:
за позовом: Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ
до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ
про стягнення 1223642,41 грн
Суддя: Паляниця Ю.О.
Секретар судового засідання Клименко Ю.О.
У засіданні брали участь:
від позивача (стягувача): не з`явився
від відповідача (боржника, заявника): не з`явився
Рішенням господарського суду Донецької області від 28.11.2019р. по справі №905/1537/19 позовні вимоги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з серпня 2016 року по листопад 2017 року в сумі 1046035,84 грн, 3% річних за період з 16.08.2016р. по 18.12.2017р. у розмірі 177606,57 грн, а також судовий збір в сумі 18354,64 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2020р. рішення господарського суду Донецької області від 28.11.2019р. залишено без змін.

30.03.2020р. на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» звернулось до господарського суду з заявою №17/320-891 від 25.03.2020р. про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 28.11.2019р. по справі №905/1537/19 на один рік.

В обґрунтування вказаної заяви, відповідач (боржник, заявник) посилається на наявність об`єктивних обставин, що зумовлюють складність виконання рішення суду Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» без застосування механізму його відстрочення.

Ухвалою суду від 30.03.2020р. заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.04.2020р.

На підставі ухвали суду від 06.04.2020р. відкладено розгляд заяви на 16.04.2020р.

У запереченнях №39/3-33 від 31.03.2020р. Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» вказувала, що представлені боржником в обґрунтування власної заяви документи не свідчать про наявність виняткових обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення в розумінні ст.331 Господарського процесуального кодексу України.

Представники сторін у судове засідання 16.04.2020р. не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Постановою №211 від 11.03.2020р. Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами затвердженими постановою №215 від 16.03.2020р. Уряду, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на всій території України встановлено карантин.

У заяві Голови Ради Суддів України щодо карантинних заходів, яка була розміщена 11.03.2020р. на офіційному веб-сайті Ради суддів України (http://rsu.gov.ua), наводиться звернення до громадян щодо утримання від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та щодо утримання від відвідин суду, якщо у громадян є ознаки будь-якого вірусного захворювання.

Також, відповідно до рекомендацій Ради суддів України №9рс-186/20 від 16.03.2020р. та розпорядження №6-р від 17.03.2020р. господарського суду Донецької області №7-р від 16.03.2020р. «Про встановлення особливого режиму роботи господарського суду Донецької області на період дії карантину», суддям рекомендовано розгляд справ призначати (відкладати) за межами строку карантину, встановленого постановою №211 від 11.03.2020р. Кабінету Міністрів України, враховувати епідеміологічну ситуацію в країні.

За інформацією з офіційного веб-сайту Кабінету Міністрів України (https://www.kmu.gov.ua) загальнонаціональний карантин, який мав тривати до 03.04.2020р. включно, рішенням Уряду, ухваленим 25.03.2020р., продовжено на 21 день до 24.04.2020р. включно.

За змістом п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Зважаючи на те, що ухвалами суду від 30.03.2020р. та від 06.04.2020р. присутність учасників розгляду заяви у судовому засіданні визнавалась не обов`язковою, враховуючи, що стягувачем було надано заперечення на заяву у письмовому вигляді, суд вважає за можливе розглянути відповідне звернення боржника за відсутності представників сторін.

Одночасно, в силу норм ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997p. і набула чинності в Україні 11.09.1997p.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

За приписами ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014р. зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Враховуючи необхідність з`ясування правової позиції учасників, пов`язаних з розглядом заяви про відстрочення виконання рішення, їх місцезнаходження та час, необхідний для поштового обігу, заява №17/320-891 від 25.03.2020р. Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» розглянута судом протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява №17/320-891 від 25.03.2020р. Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За приписами ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009р., виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. по справі №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012р. по справі №11-рп/2012).

Поряд з цим, господарським процесуальним законодавством передбачено механізм відстрочення виконання рішення за наявності певних умов.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.331 239 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Як визначено у ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з зазначеними нормами, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення. Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. При цьому, судом також мають враховуватись матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013р. зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії», заява №22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003р. у справі «Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018р. у справі №920/199/16.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити:

1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами;

2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми;

3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для «потерпілої сторонни»;

4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2011р. між Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» був укладений договір поставки природного газу №06/11-526-47/1192.

Обставини наявності у відповідача перед позивачем зобов`язань за період серпень-вересень 2011 року зі сплати 7933339,22 грн основного боргу за зазначеним договором, пені 1573263,31 грн, 3% річних 1174504,38 грн, інфляційних витрат 2113016,13 грн встановлені у господарській справі №905/570/14.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулась до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про стягнення інфляційних втрат за період з серпня 2016 року по листопад 2017 року в сумі 1046035,84 грн, 3% річних за період з 16.08.2016р. по 18.12.2017р. 177606,57 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.11.2019р. по справі №905/1537/19 позовні вимоги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з серпня 2016 року по листопад 2017 року в сумі 1046035,84 грн, 3% річних за період з 16.08.2016р. по 18.12.2017р. у розмірі 177606,57 грн, а також судовий збір в сумі 18354,64 грн.

30.03.2020р. на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» звернулось до господарського суду із заявою №17/320-891 від 25.03.2020р. про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 28.11.2019р. по справі №905/1537/19 на один рік.

В обґрунтування заяви боржник (заявник, відповідач) посилався на складне матеріальне становище підприємства, наявність загрози банкрутства при необхідності відразу сплатити за рішенням суду всієї суми заборгованості. Разом з цим, відповідач наголошував, що негайне стягнення всієї суми за рішенням суду призведе до неможливості виплати заробітної плати, обов`язкових платежів з податків та зборів, звільнення працівників підприємства.

Водночас, за твердженням заявника, останнім було затверджено цільове використання коштів, а саме джерелом погашення стягнутої рішенням заборгованості визначені кошти, які планується отримати постачальником (боржником) від реалізації продукції за договорами поставки №АТ-11-2018-25-1-10 від 21.02.2019р. (контрагент (покупець) Акціонерне товариство «АЭМ-Технологии», м.Санкт-Петербург, Російська Федерація), №077/972-18 від 05.12.2018р. (контрагент (покупець) Публічне акціонерне товариство «Машиностроительный завод «ЗиО-Подольск», м.Подільськ, Російська Федерація), №АТ-11-2019-48-1-11 від 06.09.2019р. (контрагент (покупець) Акціонерне товариство «АЭМ-Технологии», м.Санкт-Петербург, Російська Федерація).

Умовами наведених вище правочинів передбачено, що оплаті виробів підприємства постачальника передує проведення покупцем приймальної інспекції з її якості з обов`язковим прибуттям на територію Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» представника покупця.

Представлені суду специфікації до наведених договорів свідчать, що строк поставки товару припадав на кінець березня 2020 року, у зв`язку з чим, з метою завчасного проведення приймальної інспекції з якості продукції, постачальник повідомляв контрагентів про необхідність їх прибуття на територію підприємства виробника (листи №15/743 від 11.03.2020р., №15/745 від 11.03.2020р., №15/744 від 11.03.2020р.).

За поясненнями заявника, у зв`язку з обмежувальними заходами перетину кордону України внаслідок запровадження Кабінетом Міністрів України карантинних заходів (постанова №211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями), та, як наслідок, неможливості прибуття на територію Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» представників контрагентів для проведення інспекції якості та підготовки звітів, станом на теперішній час постачання товару та отримання грошових коштів від його реалізації, які мають цільове призначення, є неможливим.

Відповідач (боржник, заявник) наголошував на тому, що вказані обставини не є провиною відповідача та не залежали від нього (особливі виключні обставини).

На підтвердження викладених у заяві обставин заявник надав: копію балансу (звіту про фінансовий стан) на 31.12.2019р., копію довідки про несвоєчасність виплати заробітної плати за період з 01.09.2019р. по 25.03.2020р., копію звіту про взаєморозрахунки з нерезидентами станом на 31.12.2019р., копії договорів поставки №АТ-11-2018-25-1-10 від 21.02.2019р. з додатками, №077/972-18 від 05.12.2018р. з додатками, №АТ-11-2019-48-1-11 від 06.09.2019р. з додатками, копії листів-повідомлень №15/743 від 11.03.2020р., №15/745 від 11.03.2020р., №15/744 від 11.03.2020р. про готовність продукції до аудиту з якості.

Від Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» надійшли заперечення №39/3-33 від 31.03.2020р. на заяву про відстрочку виконання рішення, згідно з якими позивач (стягувач) зазначав, що представлені боржником в обґрунтування власної заяви документи не свідчать про наявність виняткових обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення в розумінні ст.331 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінивши посилання відповідача (боржника), які наведені у заяві, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява відповідача (боржника) про відстрочення виконання рішення, зваживши заперечення позивача (стягувача) відносно вирішення розглядуваного питання, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви №17/320-891 від 25.03.2020р. Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь».

З урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до ст.14 та ч.2 ст.78 Кодексу цивільного захисту України розпорядженням №338-р від 25.03.2020р. Кабінету Міністрів України «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» установлено для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 24.04.2020р.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення від 10.03.2020р. Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( із змінами і доповненнями), якою установлено з 12.03.2020р. на усій території України карантин та заборонено до 24.04.2020р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів.

Судом взято до уваги режим надзвичайної ситуації, спричинений коронавірусом SARS-CoV-2 (надзвичайною подією), неможливість здійснення господарської діяльності, що у цьому випадку свідчить про наявність виняткових (особливих) і непереборних обставин, у зв`язку з якими істотно ускладнюється виконання судового рішення боржником.

З метою реального виконання рішення суду, беручи до уваги інтереси обох сторін та епідемічну ситуацію в Україні, суд вважає за доцільне застосувати приписи п.3 ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких вирішуючи питання про відстрочку виконання судового рішення судом враховано надзвичайні події, які є в Україні та в світі та які є обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.

З огляду на встановлене на території України певне коло обмежень у зв`язку із введенням режиму карантину, який на час постановлення цієї ухвали триває, дотримуючись принципів «справедливої рівноваги» та «справедливого балансу» у розумінні ст.6 Конвенції, суд дійшов висновку, що в цьому випадку наявні правові підстави для часткового задоволення заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 28.11.2019р. по справі №905/1537/19 на термін дії карантину, введеного постановою №211 від 11.03.2020р. Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями), але не більше одного року з дня ухвалення такого рішення.

Одночасно, судом враховано, що присуджені до стягнення у справі №905/1537/19 суми, за своєю правовою природою є 3% річних та інфляційними, які стягнуті з відповідача внаслідок порушення строків оплати основного боргу. При цьому, сума основного боргу, наявність якого стало підставою для здійснення вказаних нарахувань, Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» на теперішній час сплачена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

Заяву №17/320-891 від 25.03.2020р. Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 28.11.2019р. по справі №905/1537/19 на один рік задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 28.11.2019р. по справі №905/1537/19 на термін дії карантину, введеного постановою №211 від 11.03.2020р. Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями), але не більше одного року з дня ухвалення такого рішення.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено 16.04.2020р.

Повний текст ухвали складено 21.04.2020р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.О.Паляниця