ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.04.2020р. Справа №905/124/20

за позовом Приватного підприємства "Нормер", м.Дніпро

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 5005892,92 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Нормер", м.Дніпро, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 5005892,92грн., у тому числі основний борг в сумі 4974401,53 грн., три проценти річних в сумі 14206,66 грн. та пеня в сумі 17284,73 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №1612 від 23.09.2019р. в частині оплати за надані послуги навантаження та перевезення товарів. На підтвердження вказаних обставин, позивачем представлено суду акти надання послуг за період з 21.10.2019р. по 20.12.2019р., рахунки на оплату, розрахунок заявлених до стягнення грошових вимог.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.01.2020р. позовну заяву Приватного підприємства "Нормер", м.Дніпро залишено без руху, надано Приватному підприємству "Нормер", м.Дніпро строк для усунення недоліків його позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом сплати судового збору в розмірі 75088,39 грн.

27.01.2020р. на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви до якої позивачем додано докази сплати судового збору, а саме платіжне доручення №2924 від 23.01.2020р. на суму 75088,39 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.01.2020р. по справі №905/124/20 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 19.02.2020. об 11.00 год.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.02.2020р. відкладено підготовче засідання на 03.03.2020р. о 12:45 год.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2020р. відкладено підготовче засідання на 11.03.2020р. о 12:45 год.

Згідно з ухвалою від 11.03.2020р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.04.2020 року о 14:00 год.

В судове засідання 13.04.2020р. представники сторін не з`явились.

Відповідач не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь зареєстроване за адресою: 87504, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Левченка, 1, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Згідно наявних в матеріалах справи поштових повідомлень, відповідачем отримані вищевказані ухвали суду 21.01.2020р., 04.02.2020р., 25.02.2020р., 10.03.2020р., 17.03.2020р.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020р. зі змінами, запроваджено карантин на території України з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020р., внесено зміни до розділу XІ «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України та продовжено процесуальні строки, в тому числі, на подання відзиву та розгляд справи по суті - на строк дії такого карантину.

Виходячи з того, що відповідачем жодних заяв, клопотань щодо необхідності надання додаткового терміну на підготовку своєї правової позиції у справі до закриття підготовчого провадження не надходило, приймаючи до уваги, що строк подання відзиву на позов скінчився до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

За приписами статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

23.09.2019р. між Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (відповідач, замовник) та Приватним підприємством «Нормер» (позивач, виконавець) укладено договір №1612 (далі за текстом - Договір).

Відповідно до п.1.1 договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги навантаження та перевезення шламів за маршрутом: додаткова ємність №2 - східний склад (аглофабрика) для роботи аглофабрики згідно заявки замовника, а замовник зобов`язується прийняти й оплатити на умовах даного договору (якщо інше не передбачено положеннями даного договору) надані послуги.

Всі істотні умови перевезення оговорюються сторонами в заявках (додаток №2).

Відповідно до договору вартість послуг, які надаються за договором, визначається відповідно до протоколу узгодження договірних цін (додаток №1), який є невід`ємною частиною договору.

Пунктами 2.2-2.3 договору передбачено, що загальна орієнтовна вартість та обсяг наданих послуг складатиме:

- обсяг перевезення 1533000 тон/ 4 200 тон за добу;

- загальна орієнтовна вартість з урахуванням витрат дорівнює 72127650,00 без ПДВ, ПДВ - 14425530,00 грн., всього 86553180,00грн.

Перегляд договірних цін обґрунтовується відповідними розрахунками та оформлюється сторонами шляхом підписання сторонами протоколів погодження цін, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п.4.1 договору виконавець зобов`язаний надати послуги у строки, обумовлені в заявках замовника (додаток №2). Замовник не раніше ніж за 2 робочих дня до початку строку надання послуг направляє заявку виконавцю в електронному вигляді. Виконавець зобов`язаний підписати її та направити її в електронному вигляді замовнику.

За умовами п.п.7.2, 8.1 договору обов`язку виконавця передавати замовнику під розпис не пізніше 24 числа звітного місяця, зокрема, рахунки-фактури в 2-х примірниках, акти наданих послуг, кореспондує обов`язок замовника перевірити акти наданих послуг на відповідність їх заявкам, підписати протягом трьох робочих днів.

Послуги вважаються наданими після підписання відповідних актів.

Договір набирає законної сили з моменту підписання та діє до 21.06.2020р. включно (п.15.1).

Як встановлено, на виконання вказаного договору між сторонами підписано:

- акт наданих послуг від 21.10.2019р. №116 на суму 351339,29грн.;

- акт наданих послуг від 04.11.2019р. №128 на суму 908170,39грн.;

- акт наданих послуг від 12.11.2019р. №131 на суму 1059671,77грн.;

- акт наданих послуг від 22.11.2019р. №132 на суму 1247881,18грн.;

- акт наданих послуг від 02.12.2019р. №133 на суму 410808,61грн.;

- акт наданих послуг від 11.12.2019р. №136 на суму 811780,75грн.;

- акт наданих послуг від 20.12.2019р. №137 на суму 184749,54грн., всього надано послуг на суму 4974401,53грн.

Вищезазначені акти наданих послуг підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без заперечень, акти претензій стосовно наданих послуг не складались. Факт надання послуг на вказану суму відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порядок розрахунків передбачений п.3.1 договору - замовник сплачує виконавцю вартість наданих послуг на підставі даного договору і відповідно до його умов у наступному порядку: розрахунок за надані послуги в розмірі вартості наданих послуг здійснюється замовником після підписання двостороннього акту наданих послуг шляхом оплати грошовими коштами на поточний рахунок виконавця, зазначений у цьому Договорі, з відстроченням платежу 15 календарних днів з моменту підписання акту наданих послуг.

Отже, відповідач мав оплатити надані послуги включно у строк:

- за актом від 21.10.2019р. №116 - 05.11.2019р.;

- за актом від 04.11.2019р. №128 - 19.11.2019р.;

- за актом від 12.11.2019р. №131 - 27.11.2019р.;

- за актом від 22.11.2019р. №132 - 07.12.2019р;

- за актом від 02.12.2019р. №133 - 17.12.2019р.;

- за актом від 11.12.2019р. №136 - 26.12.2019р.;

- за актом від 20.12.2019р. №137 - 06.01.2020р.

За висновками суду, свої грошові зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги всупереч вимог ст.ст.526, 530, 904 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Зокрема, доказів перерахування на користь позивача грошових коштів в сумі 4974401,53 грн. всупереч вимог ст.ст.74, 80 Господарського процесуального кодексу України відповідачем до справи не надано.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивач у позові також заявив вимоги про стягнення трьох процентів річних в сумі 14206,66 грн. за період з 06.11.2019р. по 08.01.2020р.

За висновками суду, розрахунок трьох процентів річних є арифметично невірним. Позивачем не враховано, що при розрахунку відсотків за користування коштами за період 01.01.2020р. по 08.01.2020р. необхідно виходити з того, що 2020р. є високосним та містить 366 днів. Також позивачем невірно зазначено кількість днів прострочення за останнім актом. За наслідками перерахунку 3% річних, вимоги в цій частині підлягають задоволенню в сумі 14128,37 грн.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Позивачем на підставі п.11.2 договору також заявлено до стягнення пеню в сумі 17284,73 грн. за період з 06.11.2019р. по 08.01.2020р.

Зокрема, згідно з п.11.2 договору у випадку порушення строку оплати наданих послуг, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня.

Як встановлено, представлений позивач розрахунок пені також містить помилку у визначенні строку прострочення за останнім актом наданих послуг, внаслідок чого, вірним є нарахування пені в сумі 17229,30 грн. за період з 06.11.2019р. по 08.01.2020р.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що позовні вимоги доведені позивачем та обґрунтовані матеріалами справи, проте в частині стягнення трьох процентів річних в сумі 78,28 грн. та пені в сумі 55,43 грн. є неправомірними, враховуючи, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 5005759,20 грн., у тому числі основний борг в сумі 4974401,53 грн., три проценти річних в сумі 14128,37 грн. та пеня в сумі 17229,30 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 81, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Нормер", м.Дніпро до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 5005892,92 грн., у тому числі основний борг в сумі 4974401,53 грн., три проценти річних в сумі 14206,66 грн. та пеня в сумі 17284,73 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (; 87504, Донецька обл., місто Маріуполь, вул.Левченка 1) на користь Приватного підприємства "Нормер" (, 49006, м.Дніпро, вул..Чичеріна, б.74) основний борг в сумі 4974401,53 грн., три проценти річних в сумі 14128,37 грн. та пеню в сумі 17229,30 грн., всього заборгованість в сумі 5005759,20 грн., судовий збір в сумі 75080,88 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти вимог відмовити.

В судовому засіданні 13.04.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 13.04.2020р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина