ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"23" квітня 2020 р. Cправа № 902/383/20
СУДОВИЙ НАКАЗ
21.04.2020 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява Управління поліції охорони у Вінницькій області з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Тарасюк Лариси Вікторівни заборгованості за Договорами на централізовану охорону майна на об`єкті підрозділом Державної служби охорони при МВС України № 7306 від 01.04.2008 та № 7492 від 01.01.2013 в загальному розмірі 7 416,79 грн та судового збору.
Заяву обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договорами на централізовану охорону майна на об`єкті підрозділом Державної служби охорони при МВС України № 7306 від 01.04.2008 та № 7492 від 01.01.2013 в частині проведення розрахунків за надані послуги.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення заборгованості виходячи з такого.
Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу вбачається, що предметом її вимоги є стягнення заборгованості за Договорами на централізовану охорону майна на об`єкті підрозділом Державної служби охорони при МВС України № 7306 від 01.04.2008 та № 7492 від 01.01.2013.
Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
Згідно із ч.1 ст.154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
При цьому суд зазначає, що за змістом ч.1 ст. 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.
Відповідно до п. 2-1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Згідно із положеннями ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2 102,00 грн.
Відтак, розмір судового збору з заяви про видачу судового наказу становить 210,20 грн. Тоді як заявником платіжним дорученням № 2277 від 15.04.2020 сплачено судовий збір в розмірі 211,00 грн, тобто в більшому розмірі, ніж визначено законом.
Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що підлягає задоволенню компенсація заявнику витрат на сплату судового збору в сумі 210,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, -
Суд повідомляє, що у відповідності до п.7 ч.1 ст.155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Боржник за судовим наказом: Фізична особа - підприємець Тарасюк Лариса Вікторівна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили -
Дата видачі судового наказу стягувачу -
Строк пред`явлення судового наказу до виконання протягом трьох років.
Суддя Матвійчук В.В.