ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

09.04.2020р. м. Харків Справа № 905/389/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши справу № 905/389/20

за позовом Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області

до відповідача Комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника»

про стягнення 218 173,62 грн.,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа №905/389/20 за позовом Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області про стягнення з КП «ДСЄЗ» шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу у розмірі 218 173,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог Перший заступник керівника Костянтинівської місцевої прокуратури посилається на порушення відповідачем норм ЗК України, ЗУ «Про охорону земель», ЗУ «Про відходи», наказу Міністерства з питань житлово - комунального господарства України «Про затвердження правил експлуатації полігонів побутових відходів» № 435 від 01.12.2010р., Державних будівельних норм В.2.4.-2-2005 Полігони твердих побутових відходів та допущення ним забруднення землі сільськогосподарського призначення твердими побутовими відходами, що призвело до заподіяння державі шкоди.

В обґрунтування підстав представництва інтересів держави у суді Перший заступник керівника Костянтинівської місцевої прокуратури посилається на те, що не відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем навколишньому природному середовищу, порушує інтереси держави в особі територіальної громади, а також на те, що Державна екологічна інспекція у Донецькій області, як уповноважений орган, не здійснює їх захист, що полягає у невжитті дій, спрямованих на звернення до суду з відповідним позовом.

У ч. 4 ст.236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2019р. справу №912/2385/18 разом із касаційною скаргою Заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019р. передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду вищезазначену справу обґрунтувала свій висновок тим, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, зокрема, вказав на наявну виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а саме: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або здійснює неналежним чином суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Окрім того, за позицією Верховного Суду існує також інше питання, що потребує правового висновку щодо правових наслідків, у випадку, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, не зазначив визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, не дотримався процедури, що передбачена абз. 3, 4 ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»), зокрема: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності; які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 07.11.2019р. у справі №912/2385/19 прийнято до розгляду зазначену справу за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019р.

Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором; зазначила, що відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 24.03.2020р. повідомлено учасників справи про те, що судове засідання з розгляду касаційної скарги заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019р. відбудеться 28.04.2020р.

Таким чином, з метою врахування висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, дотримання єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі №905/389/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Керуючись ст. ст. 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі №905/389/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

2. Зобов`язати сторони повідомити суд про результати перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18, із наданням відповідного судового рішення.

Ухвала набирає чинності 09.04.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 розд. Х «Прикінцеві положення» цього Кодексу в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020р.

Суддя Л.В. Ніколаєва