СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

16.04.2020 Справа № 922/2786/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Зубченко І.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача- не з`явився,

відповідача- не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.344) на рішення господарського суду Харківської області від 18.12.2019 (суддя Шатерніков М.І., повний текст складено 28.12.2019) у справі №922/2786/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" (08162, Київська область, Києво-Святошинський р-н, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 1; ідент. код 38379774)

до Фермерського господарства "КУБАНЬ" (64713, Харківська обл., Барвінківський район, селище Іванівка (Іванівська Друга с/рада), вул. Хачатурова, б. 10, квартира 2; ідент. код 35604607)

про стягнення 553593,38 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Фермерського господарства "КУБАНЬ" заборгованості у розмірі 623928,77 грн., з яких 279790,36 грн. - основний борг; 240 521,92 грн. - пеня; 80217,09 грн. - 11% річних; 23399,40 грн. - інфляційні втрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.12.2019 у справі №922/2786/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства "КУБАНЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" 197 290,36 грн. основного боргу; 172178,81 грн. пені; 78 867,96 грн. - 11% річних; 21 083,16 грн. інфляційних втрат. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 64173,09 грн. - відмовлено. Закрито провадження у справі №922/2786/19 в частині стягнення основного боргу у розмірі 20000 грн.

Відповідач із вказаним рішенням не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог про стягнення 197 290,36 грн. основного боргу, 172178,81 грн. пені, 78 867,96 грн. - 11% річних, 21 083,16 грн. інфляційних втрат. Просить прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 року справу №922/2786/19 прийнято до провадження.

В судове засідання 16.04.2020 представники сторін не з`явилися.

Позивач надіслав суду клопотання від 15.04.2020 про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибуття представника в судове засідання з причин відсутності транспортного сполучення між містами в період карантину.

Відповідач надіслав суду клопотання від 15.04.2020 про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням в Україні карантину.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає наступне.

Предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача заборгованості, в тому числі, інфляційних втрат в розмірі 21083,16 грн., за неналежне виконання відповідачем договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 07.06.2017.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції з відповідача на користь позивача стягнуто, зокрема, 21083,16 грн. інфляційних втрат на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції положень статті 625 Цивільного кодексу України та зазначає про те, що покриття позивачу матеріальних втрат від знецінення грошових коштів передбачено договором за рахунок донарахування вартості товару з урахуванням курсової різниці національної валюти до долара США на дату оплати, а тому, стягнення інфляційних втрат у даному випадку є подвійною відповідальністю за невиконання зобов`язання, що суперечить нормам чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція, як зазначає відповідач, викладена в постановах Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №905/192/18, від 05.07.2018 у справі №761/1617/15-ц.

В свою чергу, позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів відповідача заперечує та вказує на можливість нарахування інфляційних втрат на прострочену суму, що підлягає сплаті боржником навіть при визначенні умовами договору її еквіваленту в іноземній валюті.

Наведене правова позиція, як зазначає позивач, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №340/385/17 та в постановах Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №910/15951/18, від 04.12.2019 у справі №910/15714/18, від 29.01.2019 у справі №910/11249/17.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2020 прийнято до розгляду справу №296/10217/15-ц.

В наведеній ухвалі Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у практиці Верховного Суду існує декілька підходів щодо застосування ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, які є протилежними.

Так, Верховним Судом, зокрема, в постанові від 11.10.2018 у справі №905/192/18 (на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі у справі №922/2786/19, що розглядається) зроблено висновки про те, що у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. При цьому, немає значення застосовано позивачем еквівалент іноземної валюти чи ні.

В інших постановах, зокрема від 27.11.2019 у справі №340/385/17, від 11.11.2019 у справі №910/15951/18, від 04.12.2019 у справі №910/15714/18 (справи, на які посилається позивач у відзиві на апеляційну скаргу у цій справі №922/2786/19) Верховний Суд зазначив про те, що у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати підлягають стягненню, якщо не застосований грошовий еквівалент іноземної валюти.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 20.01.2020 у справі №296/10217/15-ц зазначила, що невизначеність в судовій практиці щодо застосування частини другої статті 625 ЦК України до випадків порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, не може розглядатися в контексті динамічного розвитку судової практики і забезпечити розумну передбачуваність судових рішень. Очевидна необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування частини другої статті 625 ЦК України до випадків порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У справі №922/2786/19, яка розглядається, також підлягає застосуванню стаття 625 Цивільного кодексу України при встановленні наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат, нарахованих на грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням в договорі еквіваленту в іноземній валюті, а тому правовідносини у справі №296/10217/15-ц є подібними до правовідносин у справі №922/2786/19.

Враховуючи наведене, з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі №922/2786/19 в порядку, передбаченому п.7 ч.1ст.228 ГПК України, до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №296/10217/15-ц та оприлюднення повного тексту постанови.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у цій справі, клопотання позивача та відповідача про відкладення розгляду справи не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження у справі №922/2786/19 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №296/10217/15-ц та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок та строки її оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.В. Зубченко