ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/996/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши матеріали справи № 911/996/20

за позовом ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до Приватного нотаріуса Київського обласного нотаріального округу Теплюк Галини Михайлівни

АДРЕСА_2

про визнання протиправними дій, скасування реєстраційної дії та зобов`язання вчинити дії

встановив:

До Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява (вх. № 1010/20 від 21.04.2020) до Приватного нотаріуса Київського обласного нотаріального округу Теплюк Галини Михайлівни про визнання протиправними дій, скасування реєстраційної дії та зобов`язання вчинити дії.

Предметом позову є скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведену щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле» (код ЄДРПОУ - 35125172), а саме: внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 17.04.2; Теплюк Галина Михайлівна; Приватний нотаріус Теплюк Г.М., зміна складу або інформації про засновників.

Підставою позову є: внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей, що не відповідають критеріям достовірності.

Позивач визначив зміст його порушеного права за текстом позовної заяви так: відомості, що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі реєстраційної дії відповідача не відповідають критеріям достовірності, а, відтак, впливатимуть на законність рішень загальних зборів засновників (учасників) товариства, що у підсумку порушує права позивача на управління товариством.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Згідно з частиною 3 статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Позовна вимога у даній справі про визнання протиправними дій та скасування реєстраційної дії приватного нотаріуса жодним чином не пов`язана з наявністю спору у корпоративних відносинах, оскільки заявлена на підставі внесення недостовірних відомостей щодо правонаступництва учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле» у зв`язку із смертю, інформації щодо наявності корпоративного спору з цього питання суду не вказано.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вищевказане, з урахуванням предмету та підстав позову і того, що позивачем не зазначено та не заявлено основної вимоги відносно корпоративного спору, що пов`язаний зі спірними діями Приватного нотаріуса Київського обласного нотаріального округу Теплюк Галини Михайлівни, з огляду на те, що вимога про скасування реєстраційної дії пред`явлена безпосередньо до приватного нотаріуса та має самостійний характер, заявлена без основних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле» або його учасника, суд дійшов висновку, що спір за цим позовом належить розглядати в порядку адміністративного судочинства на підставі статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України як публічно-правовий спір.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.02.2019 у справі № 805/2562/15-а щодо того, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду; порушення має бути реальним, стосуватись (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення та з обгрунтування вимог про захист порушеного права можна дійти висновку, що позивач насправді просить про захист своїх корпоративних прав.

Вказані обставини у позові в даній справі не вбачаються, а правовідносини, що стали підставою для вчинення спірних реєстраційних дій є сімейними та спадковими, крім того, за наданими суду матеріалами, відсутня інформація про наявність спору щодо них, а неврахування нотаріусом положень Сімейного кодексу України, що визначено підставою позову щодо недостовірності відомостей, що внесені до Єдиного державного реєстру та які стосуються діяльності товариства, мають ознаки саме публічно-правових відносин та кореспондуються з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, що є визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Також судом враховано правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17 щодо можливості скасування в судовому порядку недостовірного запису в Єдиному державному реєстрі, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача, вимога про визнання неправомірними дій реєстратора з внесення таких відомостей до реєстру, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту у ефективний спосіб.

Натомість, у даному позові достовірність спірних записів не кореспондується з будь-якою основною вимогою позивача, у тому числі, корпоративного характеру.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказано про необхідність розгляду даної справи саме в порядку господарського судочинства, зважаючи на те, що звернення позивача до суду із цим позовом покликане необхідністю захисту його прав не у сфері публічно-правових відносин, а його корпоративних прав (щодо управління юридичною особою), що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства та зазначено про аналогічну позицію в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 814/1754/16.

За результатами розгляду цих аргументів позивача суд дійшов таких висновків.

У справі № 814/1754/16 розглянуто позов учасника товариства до державного реєстратора про скасування реєстраційного запису та зобов`язання вчинити дії, у зв`язку з тим, що такими реєстраційними діями позивача позбавлено права власності на корпоративні права на користь третьої особи, відтак, фактично в межах адміністративного судочинства позивач просив суд вирішити його спір про право власності з іншою юридичною особою (не суб`єктом владних повноважень), а саме: третьою особою.

У позовній заяві у даній справі позивач таким чином формулює зміст порушеного права.

Згідно із підпунктами 1, 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація базується на таких основних принципах: обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частинами 1, 4 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

З вказаних положень вбачається, що до Єдиного державного реєстру вносяться виключно достовірні дані, які в подальшому надають можливість ідентифікувати юридичну особу, а також встановити склад її засновників (учасників).

На думку позивача, при вчиненні спірної реєстраційної дії державним реєстратором не враховані положення Сімейного кодексу України та ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17.10.2019 у справі № 753/2218/19, що впливають на розподіл між двома третіми особами часток у статутному капіталі товариства, учасником якого також є позивач.

Відтак, відомості, що внесені до Єдиного державного реєстру на підставі спірної реєстраційної дії не відповідають критеріям достовірності, що суперечить положенням Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", що змушує позивача звертатись до суду.

Зважаючи на вказане, судом враховано, що згідно з преамбулою Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, а за пунктом 4 частини 1 статті 4 цього Закону державна реєстрація - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у спірні правовідносини позивач вступив з державним реєстратором не індивідуально, а як один серед усіх інших (невизначеного кола осіб) тих, хто використовує інформацію з Єдиного державного реєстру та за змістом правовідносин, що вказані у преамбулі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" позивач перебуває з відповідачем у публічно-правових відносинах, які можуть впливати, у тому числі, але не виключно, на корпоративні права позивача, проте, такі права індивідуально не виражені та відсутні визначені особи, які вчинили або намагаються вчинити дії з набуття цих прав від позивача на свою користь, відтак, відсутня змагальність щодо корпоративного права, а вирішення даного спору не вплине на зміну правового титулу корпоративних прав позивача.

У справі № 814/1754/16 спірним записом державного реєстратора зареєстровано право власності на корпоративні права третьої особи, отже, спірний запис після набуття третьою особою відповідного права власності вичерпав свою дію шляхом повного виконання, що не відповідає обставинам даної справи, крім того, у вказаній справі скасування спірного запису позбавить третю особу права власності на користь позивача, отже, між ними буде вирішено корпоративний спір, що також не вбачається у даній справі.

За вказаними позивачем обставинами, його прав стосується виключно реєстраційна дія, тоді як у справі № 814/1754/16 позивач міг вирішити спірні правовідносини в межах цивільного (господарського) судочинства, наприклад, за віндикаційним позовом, відтак, обставини даної справи та справи № 814/1754/16 - різні, отже, відсутні підстави вважати, що висновки судів у цих справах мають збігатися.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 756/10182/16-ц (провадження № 14-528цс18) визначено поняття корпоративного спору - корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Відповідно до позовної заяви, у даній справі відсутні обставини щодо наявності спору позивача з будь-якою іншою особою щодо створення, діяльності, управління та припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Волошкове поле».

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду у даній справі із цим позовом покликане необхідністю захисту його прав у сфері публічно-правових відносин, а не його корпоративних та майнових прав, що виключає розгляд цієї справи в порядку господарського судочинства.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки за пунктом 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають вимоги щодо реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами, а відповідно до поданої позовної заяви відсутні ознаки наявності у позивача будь-якого спору, що виник з корпоративних відносин, суду спір позивача, що виник з корпоративних відносин на розгляд разом вимогами щодо реєстраційних дій не передано.

Одночасно, відповідно до частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суд роз`яснює заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Київського окружного адміністративного суду (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26).

Позивачем у позовній заяві зазначені треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , залучення яких до участі у справі нічим не обгрунтоване.

Відповідно до частини 4 статті 50 Господарського процесуального кодексу України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Зважаючи на вказане, судом враховано, що вирішення питання про відкриття провадження у справі врегульовано статтею 176 Господарського процесуального кодексу України, тоді як у даній справі суд дійшов висновків про відмову у відкритті провадження у справі, що врегульовано статтею 175 Господарського процесуального кодексу України, відтак, відсутні підстави для залучення третіх осіб до участі у справі, провадження в якій не відкривається, з цих же підстав не підлягає розгляду клопотання позивача про витребування доказів.

Керуючись статтями 20, 50, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 911/996/20 за позовом (вх. № 1010/20 від 21.04.2020) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного нотаріуса Київського обласного нотаріального округу Теплюк Галини Михайлівни ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, скасування реєстраційної дії та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею - 23.04.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук