УХВАЛА

м. Київ

21.04.2020Справа № 910/5124/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали заяви

за позовом Приватного акціонерного товариства «Асфальтобетонний завод «АБ Столичний» (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, буд. 60; ідентифікаційний код 04012321)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторітрейд Груп» (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19; ідентифікаційний код 42187337)

про стягнення 93 688, 23 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Асфальтобетонний завод «АБ Столичний» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторітрейд Груп», в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором на постачання продукції № -1/21/08/19 від 21.08.2019 в розмірі 93 688, 23 грн, яка складається із суми основного боргу - 64 129, 43 грн, пені - 9 420, 87 грн, штрафу - 12 825, 89 грн, інфляційних втрат - 319, 30 грн та 20 % річних - 6 992, 74 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, вказує, що позивачем у якості доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача надано опис вкладення в цінний лист з відбитком поштового штемпеля від 08.04.2020, фіскальний чек від 08.04.2020 та поштова накладна № 378 від 08.04.2020 .

Із вказаних вище документів вбачається, що позовна заява № 07/150 від 08.04.2020 була направлена позивачем на адресу відповідача - 02166, м. Київ, вул. Кубанської України, 24, кв.132 , в той час як згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса місцезнаходження відповідача є - 01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 19.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Приписами ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вказано, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відтак, з огляду на те, що позивачем копію позовної заяви та додані до неї документи було направлено не на адресу місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд не може прийняти надані позивачем докази направлення позовної заяви з додатками у якості належних, що в свою чергу є підставою для залишення позову без руху.

Відповідно до частини першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 164, 172, Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 174 та 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Асфальтобетонний завод «АБ Столичний» - залишити без руху.

2. Встановити Приватному акціонерному товариству «Асфальтобетонний завод «АБ Столичний» п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів надсилання (опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек) копії позовної заяви на адресу місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

3. У разі усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

Ухвала набрала законної сили 21.04.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Баранов

Суд звертає увагу учасників судового процесу, що відповідно до п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).