ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/164/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Третьякової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 911/164/20

За позовомФізичної особи - підприємця Вдовенка Віталія Вікторовича ( АДРЕСА_1 )
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Чайки, 16)
Простягнення 31300,00 грн

Представники:

Від позивача не з`явився

Від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Вдовенко Віталій Вікторович звернувся до Господарського суду Київської області з позовом від 15.01.2020, заявивши вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" 31300,00 грн заборгованості з орендної плати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди від 24.11.2017.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.01.2020 №911/164/19 зазначений позов залишено без руху в порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України для усунення у десятиденний строк недоліків позовної заяви.

В установлений строк від позивача до суду надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви, а також заява про збільшення позовних вимог від 30.01.2020 та докази надсилання цих документів відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.02.2020 відкрито провадження у справі № 911/164/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у зв`язку з малозначністю в порядку п.1 ч.5 ст.12, ч.1 ст.247, ч.1 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив, судове засідання призначено на 11.03.2020.

Також в ухвалі про відкриття провадження у справі судом було вирішено питання про прийняття до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог, згідно з якою позивач просив стягнути з відповідача 52500,00 грн заборгованості за договором. Вказану заяву було прийнято до розгляду на стадії відкриття провадження справі, оскільки вона направлена за місцезнаходженням відповідача, заявлена до стягнення сума охоплювалася вже сплаченим судовим збором і заява оформлена з дотриманням вимог процесуального законодавства.

У судове засідання, призначене на 11.03.2020, сторони уповноважених представників не направивили.

11.03.2020 у зв`язку з неявкою учасників провадження суд на місці без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи на 08.04.2020.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 18.02.2020 строк відзив на позовну заяву не надійшов.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.02.2020 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент надходження позову до суду.

Згідно з п.1 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Однак, конверт з ухвалою, що направлявся за адресою місцезнаходження відповідача, повернувся до суду відділенням поштового зв`язку без вручення адресату у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно з ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи суд наголошує, що згідно з ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який вважається належним чином повідомленим про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

06.04.2020 від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.11.2017 Фізична особа-підприємець Вдовенко Віталій Вікторович в якості орендодавця та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" в якості орендаря уклали договір оренди №2411, за яким орендодавець зобов`язався передати належний йому на праві власності об`єкт оренди - побутові приміщення у кількості 2 (двох) одиниць, одне з яких площею 15,0 кв. м (600мм х 2450мм х 2900мм), друге площею 17,5 кв. м (7000мм х 2450мм х 2900мм), які будуть знаходитися за адресою: м. Київ, вул. Хвилевського (метро Червоний Хутір), загальною вартістю 160000,00 грн, а орендар - прийняти їх у тимчасове платне користування.

У розділі 2 зазначеного договору "Загальні положення" сторони погодили деякі умови щодо порядку приймання-передачі майна, зокрема, визначили, що:

- доставку майна за визначеною вище адресою орендаря та повернення об`єкту оренди за фактичною адресою орендодавця на момент закінчення строку дії договору здійснює орендодавець (п.2.1);

- моментом передачі орендодавцем та прийняття орендарем об`єкта оренди у тимчасове платне користування вважається дата фактичної передачі майна та підписання акта прийому-передачі об`єкту оренди, що складається представниками сторін (п.2.2);

- моментом повернення об`єкта оренди вважається дата підписання акта здачі-приймання об`єкта оренди, що складається представниками сторін та підписується в момент фактичного отримання майна (п.2.3).

У розділі 3 "Строк оренди та терміни дії договору" сторони встановили для себе наступні умови:

- термін дії цього договору - 2 (два) місяці з дати підписання актів прийому-передачі (п.3.1);

- договір може бути продовжений чи достроково припинений за згодою сторін. При припиненні дії договору орендар зобов`язаний письмово попередити орендодавця за 10 (десять) днів до закінчення строку дії договору. У випадку, якщо орендар письмово не повідомив орендодавця про припинення або пролонгацію, а продовжує користуватися побутовим приміщенням, договір вважається пролонгованим до фактичного повернення побутового приміщення за актом приймання-передачі. Оплата платежів згідно з п.4.1 цього договору вважається автоматичною пролонгацією його дії (п.3.4).

У розділі 4 "Орендна плата та розрахунки за договором" сторони визначили умови проведення розрахунків, зокрема, такі:

- орендна плата за користування об`єктом оренди складає 8000,00 грн за один місяць оренди за 2 (два) побутових приміщення, а саме: побутове приміщення 15,0 кв. м - 3500,00 грн, побутове приміщення 17,5 кв. м - 4500,00 грн за місяць оренди. Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату щомісячно, не пізніше 24-го числа поточного місяця з врахуванням індексу інфляції за попередній місяць (п.4.1);

- вартість транспортних послуг складає 1600,00 грн за один рейс перевезення одного побутового приміщення, включаючи розвантажувально-навантажувальні роботи на території орендаря (авто з маніпулятором) п.4.2);

- оплата проводиться орендарем наступним чином:

а) до підписання акта прийому-передачі об`єкта оренди здійснюється передплата орендної плати за 2 (два) місяці за 2 (два) побутових приміщення, що становить 16000,00 грн;

б) до підписання акту прийому-передачі об`єкта оренди сплачуються послуги доставки об`єкта оренди за адресою: м. Київ, вул. Хвилевського (метро Червоний Хутір) та повернення за фактичною адресою орендодавця (всього 4 рейси) в розмірі 6400,00 грн.

Всього до сплати 22400,00 грн;

в) у разі пролонгації дії цього договору щомісячно не пізніше 24-го числа поточного місяця орендна плата оплачується за наступний місяць у розмірі, вказаному у п.4.1 договору (п. 4.3);

- у випадку, коли орендар хоче пролонгувати договір менше, ніж на 1 (один) місяць, то в будь-якому випадку він сплачує повну місячну орендну плату, вказану у п. 4.1 цього договору.

В якості додатку №1 до договору оренди від 24.11.2017 №2411 сторони підписали та скріпили печатками вартість ремонту приміщення та його елементів у разі виникнення необхідності сплатити відшкодування за можливе пошкодження майна, що належить Фізичній особі - підприємцю Вдовенку В.В.

Додатком №2 до договору оренди приміщення від 24.11.2017 №2411 стала інструкція з експлуатації побутового приміщення.

Долученим до матеріалів справи двосторонніми актами прийому-передачі приміщення від 24.11.2017 №1 та №2, підтверджується факт передачі орендодавцем орендареві рухомого майна.

Обставини користування орендарем орендованим майном підтверджуються наявним в матеріалах справи листами відповідача, адресованими позивачу, зокрема, гарантійним листом від 14.08.2018 №14-08, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" вказує на наявність заборгованості станом на вересень 2018 року та гарантує її оплату до 30.09.2018, а також листом без вихідного номеру і дати, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" просить припинити оренду "битовок" №729, №812, №816 з 13.11.2018.

Спір у справі виник внаслідок наявності у відповідача, як стверджує позивач, простроченої заборгованості за договором у сумі 52500,00 грн (згідно із заявою про збільшення позовних вимог), а саме: 4500,00 грн за травень 2018 року та по 8000,00 грн за кожен місяць, починаючи з червня 2018 року і закінчуючи листопадом 2018 року.

Як вказує позивач, відповідач звернувся до нього з письмовою заявою про припинення орендних правовідносин з 13.11.2018 та вказав адресу знаходження орендованого майна для його передачі. Проте, приймання-передача орендованого майна не відбулася через перешкоджання, що вчинялося невстановленими особами, у зв`язку з чим, орендодавець звернувся до правоохоронних органів та до Єдиного державного реєстру кримінальних проваджень було внесено відомості про вчинення правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України. 29.11.2018 орендоване за договором від 24.11.2017 №2411 майно передали за зберігання відповідальній особі, а після закриття кримінального провадження - повернули позивачу 10.04.2019 за актом здачі-приймання.

За твердженнями позивача, за період дії договору по листопад 2018 року відповідач мав перерахувати 102400,00 грн орендних платежів, проте порушив грошові зобов`язання, сплативши лише 49900,00 грн, а тому заборгував 52500,00 грн. Наявність простроченої заборгованості зумовила необхідність звернення позивача до суду з цим позовом.

На підтвердження свої вимог позивач надав договір оренди від 24.11.2017 №2411 з додатками №1 та №2, акти прийому-передачі приміщення від 24.11.2017 №1 та № 2, гарантійний лист відповідача, лист відповідача без вихідного номеру і дати про припинення оренди, односторонній акт звірки розрахунків, "зберігальну" записку від 29.11.2018, постанову про закриття кримінального провадження від 22.12.2018, рахунок на оплату, банківські виписки про надходження коштів за договором, акт здачі-приймання приміщення.

За приписами п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір, за яким між сторонами виник спір за своєю правовою природою, є змішаним договором, що містить елементи як договору оренди, так і договору про надання послуг, тобто, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання як загальних положень про договір та зобов`язання, так і Глав 58 і 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст.759 Цивільного кодексу України.

У ч.1 ст.286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ч.1 ст.726 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ст.763 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором, якщо договором передбачено надання послуг за плату.

За змістом ч.1 ст.526 та ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначає ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ст. 610 Цивільного кодексу України вказується, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог зважаючи на таке.

Наявними у матеріалах справи фактичними даними, що стосуються спірних правовідносин сторін і які приєднані до позовної заяви, підтверджується, що позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування два об`єкти, визначені індивідуальними ознаками, та зобов`язався вчасно оплачувати орендні платежі.

За підрахунками позивача, загальна сума оплати за період дії договору мала складати 102400,00 грн, однак відповідач перерахував орендодавцю за спірним договором 49900,00 грн та заборгував 52500,00 грн відповідно.

Отже, загальний розмір орендної плати за розрахунком позивача за визначений позивачем спірний період, тобто з травня 2018 року по листопад 2018 року склав 52500,00 грн, а саме: за травень 2018 року - 4500,00 грн та по 8000,00 грн за наступні шість місяців 2018 року по листопад 2018 року включно.

Доказів того, що орендар дотримався визначених у договорі умов оплати та здійснив повну оплату за договором матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Таким чином, господарське процесуальне законодавство ґрунтується на принципі змагальності сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження у справі та про наявність спору з майновими вимогами до нього, не надав суду доказів відсутності заявленої до стягнення суми заборгованості або ж доказів її перерахування на користь позивача, так само як і інших доказів належного виконання грошових зобов`язань за договором оренди від 24.11.2017 №2411 за період з травня по листопад 2018 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, тоді як відповідач не дотримався обов`язків орендаря за договором оренди від 24.11.2017 №2411 в частині внесення орендної плати і відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи заборгованість відповідача за спірний період з травня по листопад 2018 року становить 52500,00 грн.

У зв`язку з наведеним, позовні вимоги на суму 52500,00 грн основного боргу задовольняються судом повністю як законні, обґрунтовані та доведені належними, допустимими і достовірними засобами доказування.

З огляду на задоволення позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Інших судових витрат, крім судового збору, для їх покладення на відповідача, позивач не заявив.

Керуючись ст. 11, 73-80, 128, 166, 178, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Вдовенка Віталія Вікторовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" про стягнення 52500,00 грн основного боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" на користь Фізичної особи-підприємця Вдовенка Віталія Вікторовича 52500 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот) грн боргу та 2102 (дві тисячі сто дві) грн судового збору.

Позивач - Фізична особа-підприємець Вдовенко Віталій Вікторович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімексімпорт" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Чайки, 16, ідентифікаційний код 39460106).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.04.2020.

Суддя О.О. Третьякова