ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.04.2020 Справа № 914/545/19

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна», м.Київ в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів-2, м.Львів

про відвід судді

у справі №914/545/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна», м.Київ в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів-2, м.Львів

про стягнення 1 119 128,14 грн.

Представники учасників справи не викликались.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/545/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна», м.Київ в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів-2, м.Львів про стягнення 1 119 128,14 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 р. у справі №914/545/19 (суддя Рим Т.Я.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» задоволено повністю та вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна», м.Київ в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів, в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» у місті Львів-2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» 1 119 128 (один мільйон сто дев`ятнадцять тисяч сто двадцять вісім) грн 14 коп. штрафу та 16 786 (шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн 92 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 р. в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» відмовлено, рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 р. залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.02.2020 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 р. та рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 р. у справі № 914/545/19 задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 р. та рішення Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 р. у справі №914/545/19 скасовано. Справу № 914/545/19 направлено на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2020 р. справу №914/545/19 передано на новий розгляд судді Сухович Ю.О.

Ухвалою від 10.03.2020 р. (суддя Сухович Ю.О.) справу прийнято до провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.04.2020 р. о 14:20 год.

Ухвалою від 01.04.2020 р. суд задовольнив клопотання представників позивача та відповідача про відкладення підготовчого засідання та відклав підготовче засідання. Про дату наступного судового засідання суд додатково повідомить сторони ухвалою.

07.04.2020 р. до канцелярії суду від відповідача надійшла заява (вх.№15408/20) про відвід судді Сухович Ю.О. від розгляду справи №914/545/19.

Заяву про відвід судді мотивовано наявністю підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Так, відповідач у заяві про відвід судді зазначає наступні обставини для відводу:

На розгляді судді Сухович Ю.О. перебувала справа № 914/543/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» про стягнення 317 564,10 грн штрафу. Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.07.2019 р., залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 р., позов задоволено. Постановою Верховного Суду від 04.02.2020 р. зазначені рішення і постанову скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Предмет спору у справі № 914/543/19 є аналогічним предмету спору у справі № 914/545/19 (стягнення зі споживача штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу), таким чином дані справи є безпосередньо пов`язані між собою, предметами позову, відтак суддя Сухович Ю.О. не мала права брати у автоматизованому розподілі. Прийняття рішення у справі 914/545/19 у обов`язковому порядку має вплинути на зміст рішення у справі № 914/543/19.

Вказане викликає у відповідача сумнів у безсторонності та неупередженості судді Сухович Ю.О. під час розгляду справи № 914/545/19, оскільки головуючий у даній справі вже приймав рішення в аналогічній справі, яким задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут». Отже, суддя може мати сформовану думку щодо вирішення відповідного спору.

Відповідач зазначає, що справи № 914/545/19 та №914/543/19 Верховний суд мав негайно надіслати в суд першої інстанції для здійснення нового розгляду. Постанови у цих справах прийняті судом касаційної інстанції в різні дати, однак справи направлені до Господарського суду Львівської області одночасно.

Крім того, відповідач вказує на допущені порушення при автоматизованому розподілі справ № 914/545/19 та №914/543/19.

Відтак, відповідач вважає, що є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, у зв`язку з чим висловив недовіру судді Господарського суду Львівської області Сухович Ю.О. та заявив відвід.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви та зазначає наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини «Веттштайн проти Швейцарії»).

Щодо покликань заявника на те, що суд розглядав аналогічну справу (про стягнення зі споживача штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу) і прийняв у ній рішення на користь позивача (отже, підставою заяви про відвід є рішення суду в іншій справі), суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, наведені в заяві про відвід обставини, які, на переконання відповідача, свідчать про необ`єктивність судді Сухович Ю.О. у цій справі, не підтверджують наявності підстав для відводу судді.

Що стосується посилання заявника на практику Європейського суду з прав людини, то в цій частині суд зазначає наступне.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Суб`єктивний критерій перевіряє наявність особистих переконань судді. Проте така перевірка ґрунтується на певних об`єктивних даних, які б могли продемонструвати особисте упередження стосовно однієї зі сторін. Об`єктивний критерій допомагає оцінити поведінку судді, яка може обумовлювати об`єктивні сумніви щодо неупередженості з точки зору стороннього спостерігача. Водночас, ЄСПЛ зазначає, що між аналізованими двома критеріями не існує жорсткого розмежування, адже об`єктивні дані можуть поставити питання щодо його [судді] особистих переконань (Pohoska v. Poland, № 33530/06, 10 January 2012, § 37).

ЄСПЛ вказує, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef. Malta, заява № 17056/06, § 98).тОтже, для перевірки наявності упередженості судді при розгляді справи в контексті дотримання статті 6 Конвенції, недостатньо мати щонайменші суб`єктивні сумніви, для цього мають бути достатні підстави, які підтверджуються об`єктивними даними.

Єдиною об`єктивною обставиною заявник зазначає розгляд судом у складі судді Сухович Ю.О. аналогічної справи. Проте така обставина не може вважатися достатньою для того, щоб у стороннього спостерігача виникли сумніви в неупередженості судді. Суди розглядають чимало справ з подібними умовами та застосовують в різних справах відповідні норми права. Тому та обставина, що суд уже розглядав подібну справу (навіть враховуючи, що рішення у справі було скасовано судом вищої інстанції), саме по собі не може викликати сумніву в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд зокрема вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Наведене свідчить, про те, що суд у кожній конкретній справі, встановлює обставини на які посилаються сторони, досліджує та оцінює надані сторонами докази та вирішує яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин.

Щодо тверджень відповідача про порушення, допущені при автоматизованому розподілі справи № 914/545/19, та порядок надсилання справ судом касаційної інстанції до суду першої інстанції, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин, пов`язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду здійснюється Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

На виконання Положення про автоматизовану систему документообігу суду, з метою врегулювання порядку функціонування автоматизованої системи документообігу, Зборами суддів Господарського суду Львівської області 02.03.2020 р. затверджено Засади використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Львівської області у новій редакції.

Дані Засади враховують вимоги Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 р. № 25, Законів України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Господарського процесуального кодексу України та є обов`язковими при роботі в автоматизованій системі господарського суду Львівської області.

Особливості автоматизованого розподілу справ та заяв у Господарському суді Львівської області викладено у розділі ІІІ вищевказаних Засад.

Автоматизований розподіл справи №914/545/19 між суддями здійснено автоматизованою системою документообігу суду з дотриманням вимог всіх вищенаведених нормативно-правових актів, про що свідчить протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2020 р.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Отже, судді не мають жодного відношення до формування складу суду та розподілу справи, що підтверджується Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30 та керуються протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до пункту 9 розділу V цього Положення персональну відповідальність за забезпечення належної організації функціонування АСДС та інших підсистем в суді та ОСП несе керівник апарату суду, а за забезпечення її належного технічного функціонування - технічний адміністратор.

Порядок надсилання судом касаційної інстанції до суду першої інстанції справ № 914/543/19 та №914/545/19 не може бути підставою для задоволення заяви про відвід судді суду першої інстанції.

Суд розглянув заяву позивача про відвід судді Сухович Ю.О. та визнав відвід необґрунтованим, як такий що не відповідає підставам передбаченим ст. 35 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234, 235 ГПК Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Передати справу № 914/545/19 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

2. Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Ухвала підписана 09.04.2020 р.

Суддя Сухович Ю.О.