ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

07.04.2020р. № 905/47/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь, Донецька область,

до відповідача Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман, Донецька область,

про стягнення штрафу в сумі 140547,10 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман, Донецька область, про стягнення штрафу в сумі 140547,10 грн.

Ухвалою суду від 14.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/47/20; справу №905/47/20 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Матеріали справи надсилаються за встановленою підсудністю до господарського суду м. Києва (за місцезнаходженням відповідача АТ "Українська залізниця" - юридичної особи) з огляду на наступне:

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом частини 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, спори, що виникають з договору перевезення, у разі, коли одним з відповідачів є перевізник, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням перевізника.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем Акціонерним товариством Українська залізниця, м.Київ, в особі Регіональної філії Донецька залізниця м.Лиман, Донецька область, було допущено прострочення термінів доставки вантажів, тому за ним налічується штраф за прострочення вантажу, який підлягає стягненню.

Аналізуючи зміст позовної заяви, враховуючи положення ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 11, ч. ч. 1, 3 ст.909 Цивільного кодексу України, ст.307, ч.1 ст.313 Господарського кодексу України, право на отримання штрафу за недотримання строків перевезення, шляхом стягнення відповідної суми, за захистом якого звернувся позивач до суду, виникло із договорів перевезення.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 3 статті 909 Цивільного кодексу України передбачено укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем, є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у випадку його порушення настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).

Статтею 116 Статуту залізниць України, передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб, при цьому зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Враховуючи положення ст.ст. 546, 549, 551, визначений Статтею 116 Статуту залізниць України штраф є неустойкою, розмір якої встановлений законом, якою забезпечується виконання перевізником умов договору щодо строків доставки.

З доданих до позовної заяви залізничних наданих вбачається, що перевезення вантажу здійснювалось від станцій відправлення регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до відповідних станцій призначення регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

З огляду на наведене, судом не встановлено, що спір виник з діяльності саме регіональної філії "Донецька залізниця", у зв`язку з чим, в даному випадку, безпідставним є застосування ч. 3 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, визначення територіальної підсудності даного позову має здійснюватися на підставі норми про виключну підсудність, а саме про розгляд спорів за місцезнаходженням перевізника, яка передбачена ч.1 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, а не за вибором позивача на підставі ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Акціонерного товариства Українська залізниця (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) є: 03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5.

У відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, справа №905/47/20 належить до територіальної юрисдикції господарського суду міста Києва, а отже, на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ГПК України, має бути передана на розгляд зазначеному суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 27, 29, 31, 234 ГПК України

УХВАЛИВ:

Передати справу №905/47/20 на розгляд господарському суду міста Києва.

Ухвала суду складена та підписана 07.04.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua).

Суддя К.С. Харакоз