ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"13" квітня 2020 р.Справа № 922/1091/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Державного підприємства "Підприємство державної криминально-виконавчої служби України (№43)"(61089, м.Харків, вул. Таджицька, 17)
до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61007, м.Харків, майдан Свободи,5,під.1, поверх6)
про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Підприємство державної криминально-виконавчої служби України (№43)" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ,в якій просить суд :

Скасувати Постанови державного виконавця за Вих. № 58458 від 30.03.2020 року та Вих. № 58474 від 30.03.2020 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№ 43)»:

№ НОМЕР_1 у фінансовій установі АТ "Укрсиббанк",

№UA НОМЕР_2 у фінансовій установі АТ "Укрсиббанк",

№UA НОМЕР_3 у фінансовій установі АТ "Укрсиббанк".

Отже, як випливає зі змісту позовної заяви, позивач фактично оспорює дії органу державної виконавчої служби щодо накладення арешту на грошові кошти Державного підприємства "Підприємство державної криминально-виконавчої служби України як боржника у виконавчих провадженнях № 61560386.

Так, до компетенції органу державної виконавчої служби відноситься примусове виконання визначених законом рішень на користь стягувача. Порушення порядку проведення виконавчого провадження є незаконними діями цього органу, які оскаржуються у порядку, визначеному правовими нормами.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3, 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту наведених у позовній заяві обставин вбачається, що оспорювані арешти накладено державним виконавцем органу державної виконавчої служби, який визначений відповідачем за даною позовною заявою, під час примусового виконання рішень, ухвалених в порядку господарського судочинства.

Порядок та строки звернення сторін виконавчого провадження до господарського суду із відповідною скаргою на дії державного виконавця визначені в розділі VI ГПК України. Зокрема, у ст. 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.10.2019 у справі № 904/51/19 зазначила, що якщо з матеріалів справи не вбачається існування спору щодо права власності на це майно у іншої, крім позивача, особи, у такому випадку спір про право відсутній, а посилання останнього у позовній заяві на норми цивільного законодавства щодо захисту права власності не заслуговують на увагу, оскільки ним не визначено особи, яка порушує це право, що свідчить про відсутність спору про право.

Так, у разі якщо зняття арешту з майна не пов`язано зі спором про право на це майно, особа, яка вважає себе власником спірного майна, доказом чого є відповідні документи, повинна звернутися до державної виконавчої служби з вимогою про зняття арешту зі спірного майна. У випадку відмови державної виконавчої служби у знятті арешту з майна, останній повинен звернутися до суду з вимогою про оскарження рішення, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, шляхом подання до суду скарги на рішення, дію чи бездіяльність органів державної виконавчої служби та зобов`язання зняти арешт в межах розглянутої господарської справи.

Суд зауважує, що заявлені позовні вимоги не пов`язані з правом на майно, а стосуються порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» з боку органу державної виконавчої служби, що підлягають розгляду за правилами статті 339 ГПК України , які реалізовуються у формі звернення до відповідного суду із скаргою на дії або бездіяльність органу державної виконавчої служби і не пов`язані з позовним провадженням.

Як визначено в п. 1 ч. 1 та ч. 6 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладені обставини в сукупності, суд роз`яснює Державному підприємству "Підприємство державної криминально-виконавчої служби України право звернутися до суду, який видав відповідний виконавчий документ на виконання судового рішення, зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавців та посадових осіб державної виконавчої служби в порядку ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», за правилами ст. 339 ГПК України .

Керуючись ст. ст. 175, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Державного підприємства "Підприємство державної криминально-виконавчої служби України (№43)" до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , про скасування постанови державного виконавця .

Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 32-ох арк..

Суддя О.О. Присяжнюк