ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про задоволення заяви

про самовідвід

"23" квітня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1109/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

дослідивши матеріали заяви арбітражного керуючого Сніткіної І.А.

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про визнання недійсним договору купівлі-продажу боржника, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий Сніткіна І.А., посилаючись на положення ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», звернулася із заявою (вх. №ГСОО 1148/20 від 21.04.2020р.) про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 04.09.2015р. за №3-21/1, укладеним між Дочірнім підприємством «Маккенлі» та ОСОБА_1 ;

-визнання недійсним, виданого 30.11.2015р. на ім`я ОСОБА_1 , Комінтернівським районним управлінням юстиції Одеської області свідоцтва про право власності на нерухоме майно, право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 69, 8 кв.м., яке було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.11.2015р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27;

- витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Дочірнього підприємства «Маккенлі» нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 69, 8 кв.м., житловою 42, 3 кв.м., що складається з трьох кімнат та підсобних приміщень в межах справи №916/1704/16 про банкрутство Дочірнього підприємства «Маккенлі».

Вказана заява зареєстрована в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" як позовна заява (звичайна) з присвоєнням єдиного унікального номеру 916/1109/20.

Одночасно із заявою арбітражний керуючий Сніткіна І.А. звернулася із заявами про відстрочення сплати судового збору, про забезпечення позову та із клопотанням про витребування доказів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2020р. для розгляду вказаної заяви було визначено суддю Грабован Л.І.

Відповідно до комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.07.2016р. (суддя - Лепеха Г.А.) порушено провадження у справі №916/1704/16 про банкрутство Дочірнього підприємства «Маккенлі»; ухвалою від 14.03.2017р. введено процедуру санації Дочірнього підприємства «Маккенлі», керуючим санацією призначено Приміча Д.В.; ухвалою від 25.02.2020р. затверджено зміни до плану санації Дочірнього підприємства "Маккенлі", погоджені комітетом кредиторів згідно до протоколу від 21.02.2020р., розгляд справи призначено на 31.03.2020р.

Таким чином, станом на 23.04.2020р. у справі №916/1704/16 про визнання банкрутом Дочірнього підприємства «Маккенлі» триває процедура санації.

Суддею Грабован Л.І. заявлено самовідвід від розгляду заяви арбітражного керуючого Сніткіної І.А. про визнання недійсним договору купівлі-продажу боржника, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Враховуючи те, що справа №916/1704/16 перебуває на стадії санації, провадження у ній здійснюється відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

П. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Ч. 1 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

Згідно ч. 4 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або конкурсного кредитора про визнання недійсним правочину (договору) або спростування майнових дій боржника господарський суд виносить ухвалу.

Системний аналіз положень Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми зазначеного Закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (ч.1 ст. 20 Закону); за позовом розпорядника майна (ч.9 ст. 22 Закону); за заявою комітету кредиторів (ч.8 ст. 26 Закону); за заявою керуючого санацією (ч.5 ст. 28 Закону); за заявою ліквідатора (ч.2 ст. 41 Закону) (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.08.2019р. по справі №914/317/19).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника на час звернення із позовом про визнання недійсним правочину (договору), укладеного боржником або від його імені третіми особами, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14, від 12.02.2020р. у справі №918/99/19).

Відповідно до п.5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів від 05.12.2019р. №17-06/2019 (зі змінами від 19.02.2020р. №916-2/2020) (далі - Засади), повторний автоматичний розподіл справи та передача відповідних матеріалів іншому судді, які надійшли в порядку Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не здійснюється.

Згідно п. 8.2. Засад заяви у межах справи про банкрутство реєструються як картка додаткових матеріалів та передаються судді, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство або судді, у провадженні якого перебувала справа про банкрутство в АСДС шляхом автоматизованого розподілу раніше визначеному складу суду.

П. 8.3. Засад передбачено, що у разі надходження на адресу суду позовних заяв та заяв у межах справи про банкрутство, зазначених в п.п. 8.1., п.п. 8.2. Засад, під час тимчасової неможливості виконання обов`язків судді, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство такого боржника (тимчасова непрацездатність, відпустка, відрядження, навчання тощо), такі заяви не підлягають автоматизованому розподілу між суддями, а передаються судді, у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство, яким приймається рішення щодо прийняття заяви до розгляду після усунення вищевикладених обставин. Такі матеріали передаються службою діловодства суду помічникові (секретареві) цього судді і вирішуються суддею після його виходу на роботу.

Відповідно до п. 8.5. Засад позовні заяви за заявою боржника по справам про банкрутство, які на день введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства перебувають на стадії санації і провадження у яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підлягають автоматичному розподілу АСДС серед суддів, що розглядають справи про банкрутство.

Позовна заява - це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду.

Приймаючи до уваги те, що арбітражним керуючим подано не позовну заяву, а заяву для розгляду в межах справи про банкрутство, яка відповідно до п.8.2. Засад повинна передаватися судді, у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство, така заява неправильно зареєстрована як позовна заява. Тому, положення п. 8.5. Засад про розподіл позовних заяв при розподілі поданої заяви застосовано неправомірно.

Таким чином, під час здійснення автоматизованого розподілу заяви було порушено порядок визначення судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Ч. 1 ст. 38 ГПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно ч. 1 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що під час здійснення автоматизованого розподілу було порушено порядок визначення судді для розгляду заяви арбітражного керуючого Сніткіної І.А. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу боржника, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння, а також з метою запобігання будь-яких сумнівів щодо безсторонності, об`єктивності та неупередженості судді, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, суддя задовольняє заяву про самовідвід.

Приймаючи до уваги задоволення заяви судді Грабован Л.І. від розгляду заяви арбітражного керуючого Сніткіної І.А. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про про визнання недійсним договору купівлі-продажу боржника, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння, подані заяви про відстрочення сплати судового збору, про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів судом не розглядаються.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Грабован Л.І. про самовідвід від розгляду заяви арбітражного керуючого Сніткіної І.А. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу боржника, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвала набрала законної сили 23 квітня 2020 р.

Ухвала про самовідвід не підлягає оскарженню.

Суддя Л.І. Грабован