УХВАЛА

м. Київ

21.04.2020Справа № 910/22414/13

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул» на бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 у справі №910/22414/13

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Буд-Технології»

про стягнення 9214,49 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лукаут» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Буд-Технології» про стягнення 9214,49 грн за договором про надання послуг моніторингу №0710-2/10 від 07.10.2010 та договором купівлі-продажу обладнання №0710-1/10 від 07.10.2010.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Буд-Технології» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лукаут» 9214,49 грн боргу та 1720,50 грн судового збору.

09.01.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 видано наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2014 замінено Товариство з обмеженою відповідальністю «Лукаут» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул» при примусовому виконанні рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі №910/22414/13.

22.07.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул» на дії та бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій скаржник просив суд визнати дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні №46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі №910/22414/13, котрі виразились у винесені постанови від 24.06.2019 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі №910/22414/13 стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», протиправними, передчасними та незаконними; визнати недійсною та скасувати постанову Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 24.06.2019 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі №910/22414/13 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати за період із 10.02.2019 по 24.06.2019 неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні №46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 у справі №910/22414/13 та стягнути із Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул» витрати на правничу допомогу у розмірі 3400,00 грн згідно договору №13-02-2019 про надання адвокатських послуг правової допомоги) від 13.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул» на дії та бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задоволено частково. Визнано недійсною постанову Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 24.06.2019 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіально управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні №46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/22414/13 від 09.01.2014. В іншій частині скарги відмовлено. Стягнуто з Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіально управління юстиції у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія «Сагрул» 1700,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2019 стягнуто з Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіально управління юстиції у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул» 750,00 грн додаткових витрат на професійну правничу допомогу.

15.04.2020 до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул» надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 у справі №910/22414/13 (вх. №01-20/3476/20 від 15.04.2020) в якій скаржник просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі №910/22414/13, котра виразилась у порушенні строків та порядку поновлення виконавчого провадження №46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі №910/22141/13 із врахуванням статті 41 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення виконавчого провадження №46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 по справі №90/22414/13 із врахуванням статті 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/398 від 15.04.2020 у зв`язку з відпусткою судді Ковтуна С.А. призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи №910/22414/13, за результатом проведення якого скаргу передано для розгляду судді Васильченко Т.В.

Розглянувши подану скаргу на бездіяльність державного виконавця суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 341 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Отже, за приписами вищезазначеної норми, скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення її права (за винятком випадків оскарження постанови про відкладення виконавчих дій) і у разі пропуску встановленого строку з поважних причин він може бути поновлений судом.

Скаржник, подаючи скаргу, посилається на те, що згідно приписів пункту 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 (зі змінами і доповненнями), якщо обов`язок органу державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв`язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Однак дане посилання скаржника є помилковим, оскільки у вказаному пункті передбачено, що бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час лише у разі якщо обов`язок органу державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений.

В той час, як, в даному випадку, скаржник оскаржує бездіяльність державного виконавця в частині виконання обов`язку по відновленню виконавчого провадження після скасування постанови про повернення виконавчого документа, строк виконання якого встановлений законом.

Зокрема, за приписами частини 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, скарга, в даному випадку, має бути подана у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, а не в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів бездіяльністю органу державної виконавчої служби.

При цьому в абзаці 2 пункту 9.7 вищезазначеної постанови, на яку і посилається скаржник, зазначено, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 10.04.2018 у справі №20/54.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник двічі звертався до відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з клопотанням про відновлення виконавчого провадження №46569835.

Згідно наданої скаржником роздруківки, з сайту Укрпошти про відстеження поштових відправлень, яка датована 06.10.2019, клопотання №16-1/09 від 16.09.2019 про відновлення виконавчого провадження №46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва було вручено Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21.09.2019.

Повторне клопотання по відновлення виконавчого провадження №07-1/10 від 07.10.2019 було вручено Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09.10.2019, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Вищевикладене свідчить, що скаржник був обізнаний про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні починаючи з 04.10.2019, враховуючи, що перше клопотання про відновлення виконавчого провадження було отримано одержувачем 21.09.2019. Більше того, направляючи повторне клопотання про відновлення виконавчого провадження від 07.10.2019, яке отримано одержувачем 09.10.2019, скаржнику вже було відомо про порушення його прав не вчиненням дій по відновленню виконавчого провадження після скасування постанови про повернення виконавчого документа.

Однак, зі скаргою до суду скаржник, звернувся лише 07.04.2020, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, тобто з пропуском встановленого строку. При цьому скаржником не подано заяви чи клопотання про поновлення процесуального строку з наведенням поважності причин його пропуску.

Приписами статті 341 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом і саме подаючи відповідне клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги, скаржник вказує на існування певних причин, які зумовили прострочення подання такої скарги, за наслідками оцінки яких, суд може поновити вказаний процесуальний строк.

За змістом статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, оскільки скаргу подано з пропущенням строку, встановленого ст. 341 Господарського процесуального кодексу Україні, та без подання клопотання про його поновлення, з наведенням поважних причин такого пропуску, скаргу слід залишити без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись статями 118, 232, 233, 234, 235, 339, 341, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул» на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №46569835 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2014 у справі №910/22414/13 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 21.04.2020 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Т.В. Васильченко