СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2020 р. справа №57/218-10 (н.р. 59/264-08)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О.
судді Пушай В.І., Стойка О.В.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
від позивача (боржника) не з`явився;
від відповідача (стягувача) Поліщук В.Г. (керівник згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань);
від третьої особи 1 не з`явився;
від третьої особи 2 не з`явився;
від третьої особи 3 не з`явився;
від третьої особи 4 не з`явився;
від третьої особи 5 не з`явився;
прокурор не з`явився;
від органу виконання судових рішень не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (номер провадження 654 Х) Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену 12.02.2020р. (повний текст підписано 13.02.2020р.) у м. Харкові
за скаргою Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків
на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області
у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (головуючий суддя Присяжнюк О.О., судді Ольшанченко В.І. та Хотенець П.В.)
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Харків
до Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача 1. Харківської міської ради м. Харків, 2. Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків, 3. Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, м. Харків, 4. Акціонерної компанії «Харківобленерго», м. Харків, 5. Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, м. Харків
про знесення об`єкту самочинного будівництва
за участю прокуратури Харківської області, м. Харків в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Харків, Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції:

1. 29.11.2019р. до Господарського суду Харківської області надійшла заява-скарга Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків (заява-скарга з додатками а.с.а.с.4-42 т.33), за текстом якої останній просив суд:

- зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області привести до ладу матеріали виконавчого провадження ВП №49753233;

- витребувати у Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області та дослідити матеріали виконавчого провадження ВП №49753233;

- скасувати постанову Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про закінчення виконавчого провадження ВП №49753233 від 19.11.2019р. та зобов`язати уповноважену особу Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в провадженні якої перебуває виконавче провадження ВП №49753233, виконати всі належні дії, направлені на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р.;

- накласти арешт до повного виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р. на три об`єкти нерухомого майна, зареєстрованих на праві приватної власності за боржником - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, а саме: нежитлову нерухомість - нежитлові приміщення 1-першого поверху: №1-1; 1-2; №1-3; №1-4; №1-5; №1-6 загальною площею 52,9кв.м. в житловому будинку літ. «А-9» (буд.36) по вул АДРЕСА_1 ; житлову трьохкімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_3 , площею 64,3кв.м.; житлову однокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_4 , площею 37,3кв.м.;

- замінити сторону виконавчого провадження ВП №49753233 - померлого боржника Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 на іншого належного боржника, спадкоємців - дочок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (їх опікунів), які за законом прийняли спадщину померлого боржника та є її законними правонаступниками - перебрали після смерті боржника на себе обов`язки з виконання зобов`язань покладених на останню ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказом Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08);

- на виконання вимог ст.ЗЗ Закону України «Про виконавче провадження» змінити спосіб і порядок виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) шляхом проведення Відділом державної виконавчої служби аукціону та тендеру на визначення суб`єкта підприємницької діяльності, який здійснить за кошти боржника (спадкоємців з їх опікунами) дії закінченого будівництва магазину площею не менше 62,6кв.м. та собівартістю 2242286,00грн. з встановленням функціонуванням всіх мереж життєзабезпечення, передачі по «акту прийом-передачі» відновленої будівлі магазину Стягувачу.

2. Означена заява-скарга в частині оскарження постанови Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про закінчення виконавчого провадження ВП №49753233 від 19.11.2019р. та бездіяльності державного виконавця була мотивована порушенням Відділом державної виконавчої служби при її прийнятті ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», не врахування ч.ч.3-5 ст.1267 Цивільного кодексу України та не виконання вимог ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження». Отримавши повідомлення від 22.09.2019р. про смерть Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (актовий запис про смерть №4433 від 21.03.2019р.) органом виконання судового рішення не було зроблено запитів до паспортного столу поліції щоб визначити вік та місце реєстрації спадкоємців (їх опікунів) - дочок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (опікунів ОСОБА_3 (баби) та ОСОБА_4 (батька), не здійснено запитів до опікунської ради Адміністрації Київського району Харківської міської ради щоб визначити особу яка є опікуном малолітніх дочок померлого боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Окрім того, заявник зазначив, що Київському відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було завідомо відомо про те, що 21.03.2019р. спадкоємці - діти з опікунами проживали в одній квартирі з ОСОБА_5 та визнані особами, що прийняли спадщину, а отже повинні нести відповідальність за зобов`язаннями останньої за ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказом Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08), проте останнє незаконно прийняло постанову про закінчення виконавчого провадження, не провівши всіх належних/необхідних дій з примусового виконання ухвали та наказу суду.

3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р. (повний текст підписано 13.02.2020р.) у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) в задоволенні скарги стягувача - Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відмовлено в повному обсязі.

4. Означена ухвала суду обґрунтована встановленням місцевим судом факту наявності у державного виконавця законних підстав для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №49753233 від 19.11.2019р. відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», дотримуючись також ч.1 ст.40 цього Закону.

Також за текстом означеної ухвали суду було зазначено, що заявником при зверненні з заявами про накладення арешту на все майно та нерухомість боржника - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, заміну вибулої сторони виконавчого провадження, зміни способу та порядку виконання судового рішення шляхом проведення аукціону, не було дотримано вимог процесуального законодавства щодо змісту і форми вищеозначених заяв, оскільки заявлені вимоги не підлягають розгляду в якості вимог в межах скарги на дії Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Приватна виробничо-комерційна фірма «Істок», не погодившись з прийнятою ухвалою суду, звернулась з апеляційною скаргою (номер провадження 654 Х) (а.с.а.с.6-24, 53-65 т.36) до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» задовольнити, скасувати постанову Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про закінчення виконавчого провадження ВП №49753233 від 19.11.2019р. та зобов`язати уповноважену особу Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в провадженні якої перебуває виконавче провадження ВП №49753233, виконати всі належні дії, направлені на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р.

6. Підставами для задоволення вказаних апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. порушення норм процесуального права, оскільки оскаржувану ухвалу суду 12.02.2020р. постановлено неповноважним складом суду - суддям Ольшанченко В.І. та Хотенецю П.В. було заявлено відвід, тоді як підстави відводу мають бути визнані судом апеляційної інстанції обґрунтованими, а апеляційну скаргу Скаржником обґрунтовано такою підставою. Скаржник зазначає, що головуючим суддею Хотенцем П . В. у складі колегії суддів було постановлено ухвалу від 09.12.2013р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (а.с.а.с.168-175 т.19) про відмову у задоволенні заяви Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про поворот виконання рішення, яка згодом була скасована постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.02.2014р. (а.с.а.с.63-69 т.20), а суддею Ольшанченко В.І. у складі судової колегії суддів було сфальшовано ухвали суду від 10.10.2019р. (а.с.а.с.133-138, 149-153 т.32), якими: відмовлено в задоволенні заяви Приватного виробничо-комерційної фірми «Істок» м. Харків про встановлення судом чи зміну судом способу і порядку виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р.; відмовлено в задоволенні скарги Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

6.2. суд першої інстанції помилково не звернув увагу на процесуальні порушення, вчинені Київським відділом державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області при фальшуванні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №49753233 від 19.11.2019р., а саме порушення ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених, зокрема, п.3 ч.1 цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Окрім того, Скаржник зазначає, що державним виконавцем Кононенком О . М. було знищено документи винесені після 21.03.2019р.: постанову від 09.09.2019р. про арешт трьох об`єктів нерухомого майна боржника - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно; Державного реєстру іпотек; Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5;

6.3. бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в розглядуваному випадку підтверджується невиконанням протягом шести років (з 15.09.2014р. по 2020р.) ст.333 Господарського процесуального кодексу України, що в порушення ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про невжиття останнім всіх належних, примусових виконавчих дій. При цьому, судом першої інстанції було залишено поза увагою ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.06.2017р. в означеній справі, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2017р. і постанову Верховного Суду від 22.03.2018р., за якими вже визнавалася незаконною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби щодо здійснення заходів з виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (відновлення магазину Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок») за період з 15.09.2014р. по 22.03.2018р.;

6.4. незастосування місцевим судом норм Цивільного кодексу України щодо спадкового права та помилково не враховано, що Відділом державної виконавчої служби в порушення ч.5 ст.15, ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», ч.ч.3-5 ст.1267 Цивільного кодексу України було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №49753233 від 19.11.2019р. у зв`язку зі смертю боржника, тоді як означені зобов`язання з виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р. не припиняються та повинні бути виконані її спадкоємцями (їх опікунами) за заповітом, проте державною виконавчою службою не було здійснено відповідних запитів, зокрема до паспортного столу поліції щоб визначити вік та місце реєстрації спадкоємців (їх опікунів) - дочок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (опікунів ОСОБА_3 (баби) та ОСОБА_4 (батька) та до опікунської ради Адміністрації Київського району Харківської міської ради щоб визначити особу яка є опікуном малолітніх дочок померлого боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

7. Позивачем (боржником), прокурором, третіми особами та Київським відділом державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в межах визначеного апеляційним судом строку, в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзивів на апеляційну скаргу подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 26.02.2020р. для розгляду апеляційної скарги (номер провадження 654 Х) сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Пушай В.І.

9. Ухвалою від 17.03.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) за апеляційною скаргою Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р. про відмову у задоволенні скарги на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (номер провадження 654 Х).

10. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2020р. визнано необґрунтованою заяву Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про відвід судді Східного апеляційного господарського суду Попкова Д.О. від розгляду апеляційний скарг/заяв/клопотань у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (а.с.а.с.47, 48 т.36), а ухвалою суду від 23.03.2020р. відмовлено Приватній виробничо-комерційній фірмі «Істок» у задоволенні такої заяви.

11. Ухвалою суду від 02.04.2020р., після проведення підготовчих дій, призначено розгляд апеляційної скарги Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р. про відмову у задоволенні скарги на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (номер провадження 654 Х) у судовому засіданні на 13.04.2020р. о 15:10 з повідомленням учасників справи. Також в означеній ухвалі суду було відмовлено Приватній виробничо-комерційній фірмі «Істок» у задоволенні поданих разом з апеляційною скаргою заяв/клопотань, а саме:

- про заміну сторони у виконавчому провадженні - померлого боржника (Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5) на її правонаступників (спадкоємців) - доньок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (їх опікунів ОСОБА_9 (баба) та ОСОБА_4 (батько) (а.с.а.с.43-45, 100, 101 т.36);

- про заміну сторони у виконавчому провадженні - померлого боржника (Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5) на її правонаступників (спадкоємців) солідарно - доньок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (їх опікунів ОСОБА_9 (баба) та ОСОБА_4 (батько) та державу (а.с.а.с.41, 42, 102-104а т.36);

- про заміну сторони у виконавчому провадженні - померлого боржника (Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5) на її правонаступника - державу (а.с.а.с.46, 105 т.36);

- про забезпечення позову в рамках забезпечення виконання вимог ст.333 Господарського процесуального кодексу України (а.с.а.с.49-51, 96-99 т.36);

- про зміну та встановлення нового способу та порядку виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. у справі №57/218-10 (а.с.110 т.36);

- щодо зобов`язання Східним апеляційним господарським судом долучити до матеріалів справи №57/218-10 (н.р.59/264-08) належно завірені копії матеріалів двох томів ВП №49753233 та зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином оформити матеріали ВП №49753233.

12. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2020р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) визнано необґрунтованою заяву Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» (а.с.а.с.188-190 т.36), подану останнім в межах провадження 810 Х за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р. про повернення без розгляду заяви Скаржника про відвід суддів Ольшанченко В.І. та Хотенця П.В. від розгляду означеної справи, про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду Попкова Д.О., Пушая В.І. та Стойки О.В. від розгляду апеляційний скарг/заяв/клопотань у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08), у задоволені якої також відмовлено ухвалою суду від 07.04.2020р.

13. Враховуючи викладене в п.п.8-12 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Пушай В.І. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

14. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

15. У судовому засіданні 13.04.2020р. уповноважений представник Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду. Просив судову колегію уважно дослідити деякі матеріали справи, у тому числі матеріали виконавчого провадження, які містяться в 34, 35 томах справи, а також представив на огляд оригінал заяви про відвід суддів Господарського суду Харківської області Ольшанченко В.І. та Хотенця П.В., копія якої є в матеріалах справи.

Уповноважені представники Позивача, Третіх осіб, прокурора та Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання 13.04.2020р., попри вжиті заходи з належного повідомлення не з`явились, про причини неявки не повідомили, що, за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення означених учасників справи належним чином, достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

16. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

17. Колегія суддів зауважує Скаржнику, що подана ним заява про поновлення строку для подання скарги на повідомлення П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №816/02-14 від 23.03.2020р. та визнання Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» кредитором на суму 2242286,00грн. у спадковій справі №260п/2019 (а.с.а.с.217-222 т.36) не може бути вирішена апеляційним судом в контексті дотримання ст.119 Господарського процесуального кодексу України, оскільки оскарження повідомлення нотаріальної контори, як такого, що порушує конституційні права Скаржника не є процесуальною дією, яка підлягає/може бути здійснена стороною (учасником справи) в межах апеляційного перегляду ухвали суду про відмову у задоволенні скарги на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, тоді як визнання Скаржника кредитором у спадковій справі не має ніякого відношення до меж апеляційного оскарження та юрисдикції господарського суду.

При цьому, питання відносно можливості накладення арешту на нерухоме майно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 було вирішено апеляційним судом в ухвалі про призначення апеляційної скарги до розгляду від 02.04.2020р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) в контексті заяви про забезпечення позову в рамках забезпечення виконання вимог ст.333 Господарського процесуального кодексу України.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

18. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, м. Харків (далі - Позивач/Боржник) звернулась до Господарського суду Харківської області з вимогами до Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків (далі - Відповідач/Стягувач) про знесення будівлі тимчасового продовольчого магазину по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові, загальною площею 62,6кв.м.

19. Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.02.2009р. у справі №59/264-08 (а.с.а.с.7-14 т.2) позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 були задоволені в повному обсязі - ухвалено знести об`єкт самочинного будівництва по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові.

18.03.2009р. Господарським судом Харківської області видано відповідні накази на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2009р. (а.с.а.с.22, 23 т.2).

19.1. Постановою Вищого господарського суду України від 21.10.2010р. в означеній справі (а.с.а.с.119-121 т.2) рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2009р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

19.2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 31.01.2011р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (а.с.а.с.26-40 т.5) на новому розгляді позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» задоволені в повному обсязі - ухвалено знести об`єкт самочинного будівництва по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові.

В означеному рішенні місцевого суду було, зокрема, встановлено, що «Відповідач вийшов за межи наданого йому дозволу №669 від 05.11.2004р. та збудував не тимчасовий продовольчий магазин, а будівлю, яка належить до капітальних споруд, на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належного дозволу та належно затвердженого проекту, тобто, самочинність будівництва носить ознаки, як його здійснення позивачем на не відведеній для цієї мети земельної ділянки.

…місцевий господарський суд дійшов про те, що будівля тимчасового продовольчого магазину по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові є об`єктом самочинного будівництва, який збудований на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, з порушенням правил містобудування (без дозволу відповідної місцевої ради, із порушенням меж дозволу на виконання будівельних робіт від 05.11.2004р. №669 (в частині виконання робіт не передбачених дозволом (будівництво капітального об`єкту замість тимчасового), а також із порушенням вимог п.п.8.23*8.5а* ДБН 350-92**, п.п.3, 5, 8 Правил охорони електричних мереж, затверджених ПКМУ від 04.03.1997р. №209 та п. 8.23 ДБН 360-92, а крім того п. 2.2, 2.3., 3.3. ДБН В.2.5.-16-99». Також в рішенні суду було встановлено, що «рішенням Господарського суду Харківської області від 03.04.2008р. у справі №37/319-07, залишеною постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.07.2008р. без змін, позовні вимоги Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про визнання права власності на нежитлову будівлю тимчасового продовольчого магазину по вул. Скрипника, 18, м. Харків залишено без задоволення. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.07.2008р. у справі №37/319-07 встановлено, що відповідач, збудувавши по вул. Скрипника, 18, м. Харків замість тимчасової споруди капітальну, вийшов за межі наданого йому Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу від 05.11.2004р. №669, а також порушив умови п. 15 договору оренди землі від 19.08.2004р., згідно якого відповідну земельну ділянку було надано не для будівництва капітальної споруди, а тимчасового продовольчого магазину строком до 01.02.2007р.»

19.3. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.10.2011р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (а.с.а.с.92-99 т.9), залишеною без змін Постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2011р. (а.с.а.с.195-197 т.9), рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2011р. скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» відмовлено, тоді як апеляційне провадження в частині зустрічних позовних вимог - припинено (зустрічна позовна заява з доповненням (а.с.а.с.73-75 т.3, а.с.139 т.8) та рішення судів щодо зустрічної позовної заяви, що передували винесенню означеної постанови (а.с.а.с.45-47 т.4, а.с.а.с.177-179 т.6, а.с.а.с.115, 116 т.7, а.с.а.с.71, 74 т.8).

Судом апеляційної інстанції, серед іншого, зазначено, що «…органами місцевого самоврядування, які виконують функції уповноваженого власником (територіальною громадою) органу щодо розпорядження спірною земельною ділянкою та функцію обліку об`єктів нерухомого майна на відповідній території, було винесено цілу низку розпорядчих актів, направлених на створення відповідачем спірного об`єкту.

Отже, вказане свідчить про те, що саме будівництво відповідачем спірного об`єкту відбувалося не безпідставно, а з дозволу та на виконання розпоряджень відповідних органі в місцевого самоврядування», а також те, що «…необхідною передумовою для винесення судом рішення про знесення об`єкту самочинного будівництва є подання відповідного позову відповідним органом державної влади або органу місцевого самоврядування, саме вони, а не фізичні особи підприємці або прокурор є єдиними суб`єктами права на позов із таким способом захисту, як знесення об`єкту самочинного будівництва».

20. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (а.с.а.с.158-169 т.21), в редакції ухвали Господарського суду Харківської області від 19.09.2014р. (а.с.а.с.180-182 т.21), заяву Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» задоволено частково - постановлено здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2009р. та відновити будівлю «Магазину продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18, м. Харків, знесену на виконання наказу Господарського суду Харківської області від 18.03.2009р. у справі №59/264-08. Стягнуто в поворот виконання рішення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» 85,00грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також стягнуто з Головного управління юстиції Харківської області на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» 870,30грн. виконавчого збору.

20.1. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.10.2014р. (а.с.а.с.65-71 т.22) ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. було скасовано та відмовлено в задоволенні заяви Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про поворот виконання рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2009р. у справі №57/218-10 (59/264-08).

20.2. Постановою Вищого господарського суду України від 14.01.2015р. у справі №57/218-10 (59/264-08) (а.с.а.с.150-152 т.22) скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.10.2014р., залишено в силі ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р.

21. 03.03.2015р. Господарським судом Харківської області видані відповідні накази на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р., ухвали Господарського суду Харківської області від 19.09.2014р., постанови Вищого господарського суду України від 14.01.2015р. (а.с.а.с.214-216 т.22), відповідно яких:

- в поворот виконання рішення стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» 85,00грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

- відновити будівлю «Магазину продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові, знесену на виконання наказу Господарського суду Харківської області від 18.03.2009р. у справі №59/264-08;»;

- в поворот виконання рішення стягнути з Головного управління юстиції у Харківській області на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» 870,30грн. виконавчого збору.

Зазначено, що накази дійсні до пред`явлення до виконання до 05.01.2016р.

21.1. Ухвалою Господарського суду Харківського області від 26.06.2015р. (а.с.а.с.107-110 т.23) за заявою Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» внесено виправлення до наказів від 03.03.2015р., а саме вказано в наказі Господарського суду Харківської області від 03.03.2015р. правильну юридичну адресу підприємства Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», зазначено про врахування в такому наказі правильну адресу, на якій має бути побудовано-відновлено магазин «Істок», виправлено фразу «Наказ дійсний не до 05.01.2016р., а до 15.01.2016р.», а також вказано правильне місце мешкання та знаходження Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5.

21.2. 26.06.2015р. Господарським судом Харківської області видані накази на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р., ухвали Господарського суду Харківської області від 19.09.2014р., постанови Вищого господарського суду України від 14.01.2015р., ухвали Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р. (а.с.а.с.113-116 т.23), відповідно яких:

- в поворот виконання рішення стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» 85,00грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

- відновити будівлю «Магазину продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові, знесену на виконання наказу Господарського суду Харківської області від 18.03.2009р. у справі №59/264-08;»

- в поворот виконання рішення стягнути з Головного управління юстиції у Харківській області на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» 870,30грн. виконавчого збору.

Зазначено, що накази дійсні до пред`явлення до виконання до 15.01.2016р.

21.3. Ухвалою Господарського суду Харківського області від 22.12.2015р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (а.с.а.с.25-32 т.24) за заявою Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» внесено виправлення до наказу №57/218-10 (н.р.59/264-08) від 26.06.2015р. щодо відновлення будівлі «Магазину продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові, знесену на виконання наказу Господарського суду Харківської області від 18.03.2009р. у справі №59/264-08. Зазначено у вищевказаному наказі:

«Стягувач: Приватна виробничо-комерційна фірма «Істок»,

Боржник: Фізична особа-підприємець ОСОБА_5».

22. 04.01.2016р. державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження ВП №49753233 з примусового виконання наказу №57/218-10 (н.р.59/264-08) від 26.06.2015р., виданого Господарським судом Харківської області щодо відновлення будівлі «Магазину продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові, знесену на виконання наказу Господарського суду Харківської області від 18.03.2009р. у справі №59/264-08 (а.с.а.с.79, 80 т.30).

23. З матеріалів справи також встановлено, що в частині розгляду зустрічної позовної заяви Приватного виробничо-комерційної фірми «Істок» до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції м. Харкова, Харківської міської ради, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Акціонерної компанії «Харківобленерго», Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Комунального підприємства «Виробничо-технологічне підприємство «Вода», матеріали справи №57/218-10 (59/264-08) відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2012р. (а.с.а.с.26-33 т.15) були направлені за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

23.1. Зустрічні позовні вимоги полягали в зобов`язанні Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції м. Харкова відновити в натурі пошкоджену, зруйновану одноповерхову нежитлову будівлю - магазин та скасувати постанови ДВС про стягнення з Позивача будь-яких грошових коштів, пов`язаних із знесенням, руйнуванням магазину Позивача, а саме постанов від 08.04.2009р. №804/9 та від 08.04.2009р. №805/9 (ВП №16024584), тоді як стягнуті кошти із зазначених вище підстав зобов`язати повернути Позивачу у найкоротший час, а також в зобов`язанні Харківську міську раду надати дозвіл на відновлення магазину та укласти з позивачем договір оренди земельної ділянки по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові.

Уточнені зустрічні позовні вимоги, відповідно до заяви Приватного виробничо-комерційної фірми «Істок» від 23.02.2016р. (а.с.а.с.109-122 т.25) полягали у вимогах: відновити будівлю магазину, яка була демонтована 05.03.2010р. на виконання рішення суду; зобов`язати ввести будівлю в експлуатацію та передати Фірмі «Істок» за актом; зобов`язати Харківську міську раду укласти з Позивачем договір оренди земельної ділянки строком до 2035 року; стягнути з Відповідачів 5876670,00грн. упущеної вигоди, яка пов`язана з неможливістю здавати в оренду приміщення магазину та 5876670,00грн. моральної шкоди, яка пов`язана з неможливістю здавати в оренду приміщення магазину; стягнути з Відповідачів 509863,00грн. шкоди, яка завдана в результаті провадження у справі про банкрутство та 509863,00грн. моральної шкоди, яка завдана в результаті провадження у справи про банкрутство.

23.2. Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.03.2016р. (а.с.а.с.184-192 т.25), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016р. (а.с.а.с.132-141 т.27), позовні вимоги Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» були задоволені частково - стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» 1910397,20грн. збитків (упущеної вигоди), 85,00грн. державного мита та 236,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та припинено провадження у справі №57/218-10 (н.р. 59/264-08) в частині відновлення будівлі «Магазин продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові. В іншій частині позову відмовлено.

Судові рішення в частині припинення провадження у справі щодо вимог про відновлення будівлі магазину були мотивовані посиланнями на те, що ухвалою Господарського суду Харківської області про поворот виконання рішення суду від 15.09.2014р. вже було прийнято рішення по суті вимог Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» щодо відновлення будівлі.

23.3. Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016р. (а.с.а.с.235-241 т.27) у справі №57/218-10 (59/264-08) постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016р. та рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2016р. в частині задоволення вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 1910397,20грн. збитків (упущеної вигоди) та в частині розподілу судових витрат скасовано та відмовлено у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016р. та рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2016р. залишено без змін.

Означена постанова суду в частині відмови у задоволенні вимог Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 1910397,20грн. збитків (упущеної вигоди) була обґрунтована тим, що «…для стягнення упущеної вигоди, внаслідок неможливості здавати будівлю магазину в оренду, Фірма «Істок» повинна довести протиправну поведінку (дії) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5.

…саме по собі звернення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до господарського суду за захистом своїх прав та задоволення її вимог судом, не свідчить про наявність її вини у заподіянні позивачу збитків, пов`язаних із неможливістю здавати будівлю магазину в оренду.

З огляду на відсутність протиправної поведінки (дій) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, як одного із елементів складу цивільного правопорушення, висновки судів попередніх інстанцій про покладення на неї обов`язку відшкодувати Фірмі «Істок» збитки (упущену вигоду) в сумі 1910397,20грн., яка пов`язана з неможливістю здавати в оренду приміщення магазину, є такими, що не відповідають вимогам ч.2 ст.224, ст.225 ГК України, ст.22 ЦК України, а також ст.43 ГПК України щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом».

24. З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (наразі Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звертався до господарського суду з заявою про роз`яснення наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р., де просив роз`яснити суд спосіб та порядок виконання наказу суду №57/218-10 (н.р.59/264-08) від 26.06.2015р. щодо відновлення будівлі «Магазину продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові (заява з додатками - а.с.а.с.71-92 т.29).

Ухвалою Господарського суду Харківського області від 22.05.2017р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (а.с.а.с.193-196 т.29) було відмовлено в задоволені означеної заяви державного виконавця, зазначено, що порядок виконання рішення встановлений Законом України «Про виконавче провадження» і здійснюється органами державної виконавчої служби, як органом владних повноважень, який самостійно і під власну відповідальність приймає рішення по виконанню відповідно до означеного Закону. Своєю чергою, суд зазначив, суд може роз`яснити саме рішення, а не порядок його виконання, тим більше не наказу суду, оскільки це б виходило за межі повноважень суду.

25. Ухвалою Господарського суду Харківського області від 21.06.2017р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (а.с.а.с.99-110 т.30), залишену без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2017р. (а.с.а.с.254-266 т.30) та постановою Верховного Суду від 22.03.2018р. (а.с.а.с.53-63 т.31), скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про визнання незаконними дії Головного управління юстиції Харківської області та Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було задоволено частково, визнано незаконною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області при виконанні наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р. (про відновлення будівлі) у справі №57/218-10.

26. На виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 11.12.2019р. у справі №57/218-10 (н.р. 59/264-08) державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було надано оригінали матеріалів виконавчого провадження (том 1 на 212 аркушів та том 2 на 104 аркушів). Між тим, з помітки на обкладинці тому 34 матеріалів розглядуваної справи вбачається, що оригінали означених документів були вилучені та повернуті Київському відділу державної виконавчої служби на підставі листа Господарського суду Харківської області №004432 від 24.02.2020р. (а.с.206 т.35). Відтак, матеріали справи містять зроблені судом копії необхідних матеріалів виконавчого провадження (а.с.а.с.9-222 т.34, 1-106 т.35).

27. Державний виконавець у відзиві на скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» (а.с.а.с.2-7 т.34) зазначив суду, що враховуючи відмову у задоволені заяви про роз`яснення способу та порядку виконання наказу суду №57/218-10 (н.р.59/264-08) від 26.06.2015р. щодо відновлення будівлі «Магазину продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові, відсутність за змістом Закону України «Про виконавче провадженні» порядку виконання рішення про «відновлення будівлі «Магазину продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові» та відсутність за змістом наказу суду від 26.06.2015р. порядку та способу такого виконання, державним виконавцем періодично вчинялись виконавчі дії: виносились постанови, надсилалися запити, вимоги, здійснювались виходи за місцем проведення виконавчих дій, про що складались відповідні акти державного виконавця, тобто вживалися всі заходи примусового виконання, які передбачено Законом України «Про виконавче провадженні» та які можливо вчинити відповідно до резолютивної частини наказу суду від 26.06.2015р.

27.1. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області листом №10242/15.1-04-05 від 22.09.2019р. (а.с.76 т.35) було повідомлено Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що при перевірці облікових даних архівного фонду виявлено актовий запис про смерть №4433 від 21.03.2019р., складений на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згодом, на запит Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області №4874 від 10.10.2019р. (а.с.79 т.35 зворотна сторона), П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Харківській області листом №2011/01-16 від 118.10.2019р. (а.с.а.с.80 зворотна сторона, 81 т.35) повідомила, що за даними перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ 2019р. була заведена спадкова справа після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавиці ОСОБА_1 , а чоловік спадкодавиці ОСОБА_4 та мати спадкодавиці ОСОБА_10 відмовилися від права про прийняття спадщини на користь дочки спадкодавці ОСОБА_2 . Повідомлено, що у разі звернення до нотаріальної контори спадкоємців ОСОБА_5 про видачу свідоцтва про спадщину їм буде доведено до відома про наявність виконавчого провадження.

27.2. Державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кононенком О.М., враховуючи означені відомості, на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №49753233 від 19.11.2019р. (а.с.а.с.94 зворотна сторона, 95 т.35).

28. Колегію апеляційного господарського суду також встановлено, що:

28.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.04.2008р. у справі №37/319-07 (а.с.а.с.32-34 т.1), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.07.2008р. (а.с.а.с.35-38 т.1) відмовлено у задоволені позову Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про визнання права власності на нежитлову будівлю магазину літ. «З-1», загальною площею 62,6кв.м по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові.

Із змісту означеної постанови апеляційного суду вбачається, що всупереч наявного дозволу на будівництво тимчасового продовольчого магазину та умов договору оренди землі від 19.08.2004р. для розміщення такої тимчасової споруди Приватною виробничо-комерційної фірми «Істок» було здійснено будівництво капітальної споруди і ці обставини в силу ст.376 Цивільного кодексу України унеможливлюють визнання права власності. Ці обставини були визнані преюдиційними і за змістом постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.10.2011р. (п.19.3. цієї постанови), яка була підставою для винесення ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. про поворот виконання наказу і відновлення будівлі «магазину».

28.2. Укладений між Приватною виробничо-комерційної фірми «Істок» (Орендар) та Харківською міською радою (Орендодавець) договір оренди землі від 19.08.2004р. (а.с.а.с.137-145 т.1) передбачав строк дії до 01.02.2007р. та переважне право Орендаря після закінчення такого строку поновлення на новий строк шляхом подання останнім не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії письмового повідомлення Орендодавцю про намір продовжити договір.

Зі змісту рішень Виконавчого комітету Харківської міської ради №175 від 02.03.2005р. (а.с.146 т.1) та №22 від 06.02.2007р. (а.с.а.с.147, 148 т.1) вбачається, що саме на виділеній на підставі вказаного договору оренди земельній ділянці комунальної власності Приватною виробничо-комерційної фірми «Істок» була збудована будівля магазину загальною площею 62,6кв.м., якій надано поштову адресу: вул. Скрипника, 18.

28.3. Матеріали справи не містять відомостей про поточне існування права користування відповідною земельною ділянкою у Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» (або фізично- особи-підприємця ОСОБА_5) та реєстрації права власності на нерухомість - будівлю продовольчого магазину, а на запитання суду представник Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» у судовому засіданні 13.04.2020р. не підтвердив існування таких доказів, вказуючи що відповідні питання можуть вирішуватися в межах ймовірних позовних вимог до Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок».

29. Обставини, викладені в п.п.18-28 цієї постанови, підтверджуються матеріалами справи та в межах апеляційного провадження не заперечуються і не спростовуються.

30. Відносно означених обставин місцевий суд розглянув спірні питання в контексті приписів розділу VІ Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження».

VІ. Оцінка апеляційного суду:

31. За приписами ст.129 Конституції України та ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», що також узгоджується зі змістом ч.1 ст.327 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012р. зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

32. Відповідно до ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

33. Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

34. Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

35. Колегія суддів апеляційного суду, проаналізувавши зміст апеляційної скарги Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р., зазначає, що позиція Скаржника полягає як в постановленні означеної ухвали суду неповноважним складом суду через участь суддів Ольшанченко В.І. та Хотенецем П.В., так і в залишені судом першої інстанції без уваги незаконних дій/бездіяльності Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (наразі - Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні ВП №49753233 з виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р.

36. Щодо постановлення оскаржуваної ухвали суду від 12.02.2020р. неповноважним складом суду через участь суддів Ольшанченко В.І. та Хотенця П.В., суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити:

36.1. Положення п.п.1, 2 і 4 ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України визначені «зовнішні»/об`єктивні підстави, що унеможливлюють участь судді в розгляді справи. Однак, такі підстави Скаржником не тільки не доведені доказово за матеріалами справи, але й і зазначалися за змістом поданої заяви про відвід.

36.2. Також об`єктивні підстави відводу/самовідводу у відповідності до ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України передбачені ст.36 Господарського процесуального кодексу України та в розглядуваному контексті зводяться до припису, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

36.3. За наявними матеріалами справи, суддею Хотенцем П.В. не виносилося рішення в межах справи №57/218-10 (н.р.59/264-08) по суті позовних вимог, яке б було у подальшому скасовано в порядку його перегляду. Наявність скасованої судом апеляційної інстанції ухвали суду від 09.12.2013р. в означеній справі, постановленої за участю судді Хотенця П.В., про відмову у задоволенні заяви Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про поворот виконання рішення суду, не свідчить про наявність заборони щодо його участі в означеній справі за скаргою на дії та бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, передбачених ст.36 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у цьому випадку мова не йде про новий розгляд справи чи закриття провадження у справі.

Судом апеляційної інстанції також не встановлено безумовних підстав для відводу/самовідводу судді Ольшанченко В.І. від розгляду означеної справи.

36.4. Водночас, положення п.п.3 і 5 ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України уособлюють «суб`єктивні» підстави унеможливлення участі судді в розгляді справи. Оцінюючи доводи поданої Скаржником заяву про відвід у світлі означених підстав, апеляційний суд зазначає, що Європейським судом з прав людини в рішенні у справі «Білуха проти України» вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Сама по собі незгода Скаржника із певними судовими актами, ухваленими за участю означених суддів, не може вважтися належною підставою для їх відведення у відповідності до ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, тоді як міркування щодо «наявності змови суддів, спрямованої на навмисне ухвалення протиправного рішення щодо стягувача» мають характер недоведених припущень, недостатніх для спростування вказаної вище презумпції.

36.5. Оскільки колегію суддів не вбачається належних причин для визнання підстав заявленого Скаржником в перебігу розгляду його скарги в суді першої інстанції обґрунтованими, остільки відсутні підстави і для застосування п.2 ч.3 ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

37. Щодо незаконних дій/бездіяльності Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (наразі - Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), судова колегія зазначає, що співставлення текстів скарги Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», з якою він звернувся до Господарського суду Харківської області та апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р., постановлену за результатом розгляду скарги Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», з ціллю визначення суті позиції, доводів, вимог останньої, та, отже, і меж апеляційного перегляду відносно оскаржуваної ухвали (враховуючи позицію апеляційного суду стосовно заявленої низки клопотань, які підлягають розгляду за самостійною процедурою, про що вказано в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2020р. про призначення справи до розгляду), дозволяє виділити два окремих об`єкта претензій стягувача відносно державної виконавчої служби:

- не здійснення з моменту постановлення ухвали суду від 15.09.2014р. та видачу на її виконання відповідного наказу Господарським судом Харківської області від 26.06.2015р. (в редакції ухвали від 22.12.2015р.) в межах відкритого виконавчого провадження фактичного виконання обов`язку з «відновлення будівлі «Магазину продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові, знесену на виконання наказу господарського суду Харківської області від 18.03.2009р. у справі №59/264-08», через незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (1);

- безпідставне і передчасне винесення Київським відділом державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області постанови від 19.11.2019р. про закінчення виконавчого провадження (2).

38. Щодо першого блоку доводів апеляційної скарги колегія апеляційного суду звертає увагу Скаржника на наступне:

- ст.341 Господарського процесуального кодексу України, що діє з 15.12.2017р., встановлено 10-ти денний строк для подання скарги стороною виконавчого провадження на рішення, дій чи бездіяльність органів виконання судових рішень, з дня коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права;

- аналогічний строк на звернення було передбачено й діючою до 15.12.2017р. редакцією ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України.

38.1. У зв`язку з цим, а також приймаючи до уваги, що в скарзі Приватна виробничо-комерційна фірма «Істок» (а.с.а.с.4-10 т.33) не обґрунтовує та не заявляє клопотання про поновлення строку на подання скарги відносно цілого ряду перелічених ним в якості «наочної демонстрації» бездіяльності/хронології подій бездіяльності Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, починаючи з моменту відкриття (04.01.2016р.) виконавчого провадження, а також виконаних дій державним виконавцем, вказані обставини не э об`єктом оцінки з точки зору їх правомірності в межах цього апеляційного перегляду. Окрім того, заявник за текстом скарги (а.с.4 т.33) безпосередньо сам зазначає, що постановою Верховного Суду від 22.03.2018р., якою залишено без змін постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2017р. та ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.06.2017р., визнано незаконною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області за період з 15.09.2014р. по 22.03.2018р., що унеможливлює повторний розгляд скарги відносно цього ж періоду.

Між тим, ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.10.2019р. (а.с.а.с.149-153 т.32) було відмовлено у задоволені заяви на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Апеляційна скарга на означену ухвалу місцевого суду була повернута Скаржнику ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019р. (а.с.а.с.229-231 т.32).

Наразі, результати розгляду попередніх скарг стягувача (зокрема, наведені у постанові Верховного Суду від 22.03.2018р., якою залишено без змін постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2017р.), автоматично не зумовлюють обґрунтованості вимог подальших інших скарг відносно іншого періоду та обставин.

38.2. З матеріалів справи вбачається, що Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області звертався до Господарського суду Харківської області із заявою про роз`яснення наказу Господарського суду Харківської області від 26.06.2015р, проте ухвалою суд від 22.05.2017р. в її задоволенні було відмовлено, а ухвалою суду від 10.10.2019р. (а.с.а.с.133-138 т.32), апеляційна скарга на яку була повернута Скаржнику відповідно до ухвали Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019р. (а.с.а.с.225-228 т.32), було відмовлено в задоволенні заяви Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» про встановлення та зміну способу та порядку виконання ухвали суду від 15.09.2014р. та наказу від 26.06.2015р.

38.3. Безпосередньо не визначені ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. параметри встановленого обов`язку з відновлення будівлі «магазин» (технічні характеристики «магазину» (нерухоме майно чи тимчасова споруда, необхідні будівельні матеріали і проект будівництва), ступінь безпосередньої участі визначеної в якості боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (як особа, яка безпосередньо повинна здійснити фізичні дії з відновлення будівлі або має право залучати/та на якій підставі/порядку інших осіб), необхідності дотримання передбачених діючим законом будівельних вимог (отримання дозволів, узгоджень), виділення та права користування земельною ділянкою, необхідності та порядку прийняття стягувачем такої будівлі тощо) не вбачаються з приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Такі параметри не можуть бути в силу ч.2 ст.19 Конституції України встановлені державним виконавцем, або довільно встановлені самим боржником чи стягувачем в односторонньому порядку, враховуючи підстави виникнення такого обов`язку (судовий акт), а також меж здійснення прав (ст.13 Цивільного кодексу України) та виконання обов`язків (ст.14 Цивільного кодексу України). Отже, надання стягувачем в матеріалів виконавчого провадження певних документів, які стосуються знесеної будівлі, само по собі не має наслідком встановлення відповідних параметрів обов`язку з її відновлення.

Наразі, необхідність визначення таких параметрів визнавалась і Приватною виробничо-комерційної фірми «Істок», що вбачається із змісту відповідних звернень останнього (а.с.а.с.29-37 т.20) та уточненої зустрічної позовної заяви (п.23.1. цієї постанови)

38.4. У відповідності до ч.3 ст.331 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла і на момент завершення будівництва «магазину» згідно акту від 28.12.2004р. державної приймальної комісії) якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Своєю чергою, положення діючого на момент закінчення такого будівництва ст.ст.3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачали необхідність і обов`язковість такої державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, чого, за наявними матеріалами справи, Приватною виробничо-комерційної фірми «Істок» здійснено не було.

Судові акти, наведені в п.19.3 цієї постанови, не є судовими рішеннями, які б у розумінні ч.3 ст.376 Цивільного кодексу України вирішували питання про виникнення у Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» права власності на самочинно (фактично капітальну, а не дозволену тимчасову будівлю) збудоване нерухоме майно, відсутність якого (права власності) було визначено за судовими актами, наведеними в п.28.1. цієї постанови.

Отже, намагання Скаржника добитися у виконавчому провадженні дій з забезпечення боржником відновлення об`єкту самочинного будівництва, унеможливлює протиправність бездіяльності ВДВС, оскільки порядок примушення до самочинного будівництва чи забезпечення його проведення шляхом вжиття будь-яких інших дій з боку державного виконавця безпосередньо діючим законодавством не передбачений.

38.5. Обставини, приведені в п.п.28.2. і 28.3. цієї постанови, які не були спростовані Скаржником, вказують, що земельна ділянка, на якій мало б відбуватися відновлення будівлі «магазину» з моменту відкриття виконавчого провадження 04.01.2016р. (п.22 цієї постанови) не перебувала у користуванні стягувача чи боржника як виділена уповноваженим органом місцевого самоврядування для здійснення відповідних будівельних робіт з відновлення «магазину».

Згідно із ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Своєю чергою, за змістом ч.4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, діючій з моменту прийняття ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказ від 26.06.2015р. на її виконання) право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації, тоді як у відповідності до ст.28 цього Закону тимчасова споруда не будується, а виготовляється з полегшених конструкцій і розміщується без улаштування фундаменту.

Наразі, ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. не встановлено по відношенню до власника комунальної земельної ділянки (територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування) жодних обов`язків, пов`язаних із наданням права стягувачу чи боржнику або державі здійснити забудову земельної ділянки чи розміщення на ній тимчасової споруди. За відсутністю права на забудову дії з відновлення будівлі «магазину» підпадають під визначення самочинного будівництва у розумінні ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України, тоді як самовільне зайняття земельною ділянкою є порушенням за змістом п.б ч.1 ст.211 Земельного кодексу України.

39. Відносно другого блоку аргументів Скаржника (п.37 цією постанови) апеляційний суд зазначає, що з огляду на невизначеність параметрів виконання встановленого в ухвалі Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. обов`язку з відновлення будівлі магазину (п.38 цієї постанови), доводи Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» апеляційним судом відхиляються, оскільки:

39.1. Стаття 122 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, діючій на момент постановлення ухвали від 15.09.2014р.), як і п.3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 02.11.2011р. у справі №13-рп/2011 встановлювали, що поворот виконання рішення полягає в поверненні всього отриманого стягувачем (Позивачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5) по скасованому рішенню Відповідачу (боржнику) грошей або майна. Однак, у даному випадку йдеться про знесення, а не отримання/набуття Позивачем будівлі, що сталося на виконання рішення суду, яке в подальшому було скасовано. Знесення будівлі як її фізичне знищення, хоча за правовими наслідками для Відповідача (Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок») є еквівалентом втрати відповідного майна, проте при цьому не є тотожним з одночасним отриманням цього майна (будівлі магазину) Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, по відношенню до якого є коректним застосування категорії «повернення», передбаченої ст.122 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, ст.122 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, діючій на момент постановлення ухвали від 15.09.2014р.), так само як і її еквівалент - чинна ст.333 Господарського процесуального кодексу України у поточній редакції - не призначені для вирішення питання судового захисту шляхом визнання/встановлення права власності на будівлю або відшкодування шкоди, понесеної через порушення права власності на будівлю (відсутність якого у Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» встановлена у судовому порядку - п.28.1 цієї постанови) , що об`єктивно унеможливлює досягнення належної мети і в процедурі виконавчого провадження без рішення суду про задоволення відповідних позовних вимог.

39.2. Не набуття майна (будівлі «магазину») Позивачем за рахунок Відповідача на підставі скасованого у подальшому судового рішення унеможливлює кваліфікацію запровадженого на підставі ухвали суду 15.09.2014р. та наказу від 26.06.2015р. по відношенню до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 обов`язку, як такого, що у розумінні ст.ст.1216, 1218 Цивільного кодексу України увійшов до складу спадщини, оскільки за наявних невизначених параметрів цього обов`язку він нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця і не входить до складу спадщини відповідно до ст.1219 цього Кодексу (судова колегія відмічає, що наведеній в цій нормі перелік не є вичерпним).

Апеляційний суд підкреслює, що у даному випадку відсутні передбачені ст.11 Цивільного кодексу України підстави, які б дозволяли віднести формулювання ухвали суду 15.09.2014р. «відновити будівлю «Магазину продовольчих товарів» по вул. Скрипника, 18 у м. Харкові, знесену на виконання наказу Господарського суду Харківської області від 18.03.2009р. у справі №59/264-08» до цивільного обв`язку, що може увійти до спадщини, оскільки частина 5 цієї норми передбачає у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, виникнення цивільних обов`язків з рішення суду, а не ухвали (різниця проаналізована в п.41 цієї постанови).

39.3. В межах цієї справи не було ухвалено рішення про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» неодноразово згадуваних за текстом апеляційної скарги збитків в розмірі 2242000,00грн. або іншої суми. Відсутність встановленого за судовим рішенням грошового зобов`язання (з відшкодування вартості майна або фінансування робіт з його відновлення) чи зобов`язання з вилучення існуючого майна, на задоволення яких у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» можна було б вживати заходи зі звернення стягнення на визначені у складі спадщини ОСОБА_5 об`єкти нерухомості, зумовлює відхилення зауважень Скаржника щодо зняття і не здійснення арешту та подальшої реалізації державним виконавцем таких об`єктів, адже позбавлення права власності спадкоємців за відсутності чинного судового рішення з цього приводу є несумісним із ч.4 ст.41 Конституції України.

39.4. Колегія суддів відмічає, що оскільки ухвала суду 15.09.2014р. та наказ від 26.06.2015р. не являють собою рішення суду про встановлення і застосування заходів цивільно-правової відповідальності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» за знесення самочинного будівництва на виконання скасованого у подальшому рішення суду за її позовом, Приватна виробничо-комерційної фірми «Істок» не може підміняти незастосований (через відсутність відповідного чинного рішення про стягнення шкоди) спосіб судового захисту у порядку позовного провадження вимогами із вчинення процесуальних дій державним виконавцем щодо Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 чи її спадкоємців.

40. Викладені в п.п.38 і 39 цієї постанови аргументи дають підстави для висновку про відсутність причинного зв`язку між діями, які міг вчинити у відповідності до діючого законодавства державний виконавець, та нездійсненим передбаченими ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р. та наказу від 26.06.2015р. відновленням будівлі «магазину». Скаржником не доведено, які саме з передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» дій державного виконавця мали б наслідком усунення, у разі їх вчинення впродовж розглядуваного в межах цього апеляційного перегляду періоду, тих об`єктивних перешкод, про які зазначалося вище.

41. Оцінюючи аргументи Скаржника щодо тривалості перебування у невирішеному стані питання з відновлення його прав і інтересів у світлі положень ратифікованої Україною ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., колегія суддів також враховує і власні дії Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» як зацікавленої сторони.

Так, за відсутністю ухваленого рішення про задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди стягненням коштів або відновленням пошкодженого майна в натурі, Приватне виробничо-комерційної фірми «Істок» не звертається в порядку ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України з відповідними позовами як ефективними у розумінні ст.13 цієї Конвенції способами, а намагається досягти відновлення своїх прав і інтересів, оскаржуючи дії/бездіяльність державного виконавця, повноваження якого не здатні замінити належний спосіб захисту.

Беручи до уваги приписи ч.ч.1, 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів відмічає, що ані за змістом п.2 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України в редакції, діючій на момент винесення ухвали Господарського суду Харківської області від 15.09.2014р., ані за змістом п.2 ч.1 ст.175 і п.3 ч.1 ст.231 діючої редакції цього Кодексу вказана ухвала про поворот виконання наказу не є перешкодою/заміною рішення суду з розгляду вимог про відшкодування шкоди, завданої через виконання державою примусове скасованого у подальшому судового рішення про знесення будівлі, оскільки наявна ухвала про поворот виконання рішення:

- в принципі не є рішенням суду про вирішення господарського спору про відшкодування шкоди, адже і ст.ст.4-5, 84-86 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017р., і ст.232 чинної редакції Господарського процесуального кодексу України розрізняють поняття «судове рішення» як загальне, що охоплює, зокрема, «рішення суду», яким вирішується спір по суті, і «ухвали суду», які такого вирішення по суті не опосередковують;

- і змістовно не опосередковує ані тотожній предмет та підставі, ані тотожні сторони, які мають бути у справі за позовом про відшкодування шкоди (у разі її доведення та наявності з огляду на положення ст.376 Цивільного кодексу України), завданої примусовим виконанням державою скасованого у подальшому судового рішення.

42. Дії з прийняття постанови від 19.11.2019р. Київським відділом державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, з огляду на:

- відсутність чинної ухвали Господарського суду Харківської області в порядку ст.334 Господарського процесуального кодексу України про заміну сторони боржника,

- та позицію, викладену в п.п.39.2. і 39.3. цієї постанови,

з урахуванням діючої на момент закриття виконавчого провадження норми п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» в силу факту смерті Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 21.03.2019р. (на означену дату в цій же редакції діяла норма Закону України «Про виконавче провадження»), є правомірними.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що законність означеної постанови не перебуває в залежності від її прийняття державним виконавцем не в день смерті боржника/не в день отримання відділом державної виконавчої служби листа від 22.09.2019р. №/02.42/15.1-04-05 з повідомленням про означений факт.

43. Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість відмови у задоволені скарги Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, оскільки підстав у розумінні Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення такої скарги не встановлено.

44. Враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують постановлення оскаржуваної ухвали з порушеннями визначених ст.277 Господарського процесуального кодексу України підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у переглядуваних межах, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом не вбачається, апеляційна скарга Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін.

45. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269-271, 273, 275-277, 281 284, 327, 339 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р. (повний текст підписано 13.02.2020р.) у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р. (повний текст підписано 13.02.2020р.) у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13.04.2020р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 17.04.2020р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР - 17.04.2020р.