УХВАЛА

16 квітня 2020 року

м. Київ

cправа № 34/557-35/414

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Караченцева Артема Юрійовича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2019

у справі № 34/557-35/414

за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Мандарин Ойл";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина-Закарпаття";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіква";

4) Малого приватного підприємства "Ольвія";

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватра-ТерР";

6) Спільного українсько - англійського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль - Інвест";

7) Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-М";

8) Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт - Мукачево";

9) Великоберезнянська районна державна адміністрація Закарпатської області (Великоберезнянська райдержадміністрація);

10) ОСОБА_1 ;

11) ОСОБА_2 ;

12) ОСОБА_3 ;

про звернення стягнення на предмет іпотеки в розмірі 205 128 100, 12 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Караченцева Артема Юрійовича 23.03.2020 звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі № 34/557-35/414.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 03.04.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В., Волковицька Н.О.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону з 08.02.2020) (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Як вбачається з ухвали Господарського суду м. Києва від 17.09.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 у справі № 34/557-35/414 (тексти розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень), 17.09.2019 в підготовчому засіданні судом першої інстанції розглядалася по суті заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову від 11.06.2019 № 15-11-б.б/3442, згідно з якою банк просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно (предмети іпотеки) до закінчення розгляду справи, а саме:

- земельну ділянку для будівництва АЗС стаціонарного типу з комплексом обслуговування, площею 0,2700 га, кадастровий номер: :02:001:0005, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради, ур. "Кипи", Іршавський район, Закарпатської області та належить ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку для комерційного використання, площею 0,6000 га, кадастровий номер: :03:003:0013), яка знаходиться на території Малоберезнянської сільської ради, Великоберезнянського району, Закарпатської області та належить Великоберезнянський районній державній адміністрації Закарпатської області;

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування магазину, площею 0,5500 га, кадастровий номер: :01:005:0003), яка знаходиться за межами населеного пункту Пийтерфолво на території Пийтерфолвівської сільської ради, Виноградівського району, Закарпатської області та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Ватра-Тер";

- земельну ділянку для розміщення АЗС з комплексом обслуговування та газозаправним пунктом, площею 0,6548 га, кадастровий номер: :01:003:0198), що знаходиться за адресою: с. Соломоново, урочище "Біля КПП Тиса", Ужгородський район, Закарпатська область та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "АТП-М";

- земельну ділянку з цільовим призначенням - будівництво АЗС, площею 0,3837 га, кадастровий номер: :04:000:008, що знаходиться на території Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Атіква";

- нежитлову будівлю, літ. "А-1"- автозаправна станція (АЗС) та кафе, загальною площею 386,7 кв м, нежитлову будівлю літ. "В-1" стаціонарна АГЗС, загальною площею 4,2 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 ;

- нерухоме майно - будівлі автозаправної станції літ. "А-1", загальною площею 9,8 кв м, а саме 1-1 кор. площею 1,8 кв м, 1-2 прим. площею 8,0 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3 .

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.09.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 у справі №34/557-35/414, в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про вжиття заходів забезпечення позову від 11.06.2019 № 15-11-б.б/3442 відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що в межах провадження у справі № 34/557-34/414 вже були вжиті заходи забезпечення позову щодо зазначеного в заяві про вжиття заходів забезпечення позову від 11.06.2019 № 15-11-б.б/3442 майна. Як встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2013 за заявою Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на предмет іпотеки, перелік яких відповідає переліку майна, визначеного позивачем у заяві від 11.06.2019 № 15-11-б.б/3442, яка була залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 12.11.2013 у справі № 34/557-34/414.

Також судом встановлено, що позивач звертався для примусового виконання ухвали від 22.04.2013 до органів виконання судових рішень.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач скористався своїм процесуальним правом на звернення до суду з вимогою про вжиття заходів забезпечення позову щодо спірного майна і такі заходи судом було вжито, а тому повторне вжиття цих заходів не відповідатиме принципу остаточності судового рішення та принципу правової визначеності, застосування яких є загальновідомою практикою Європейського суду з прав людини, рішення якого, в силу ч. 3 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є пріоритетним джерелом права для національного суду.

При цьому, суд врахував достовірність тверджень позивача про те, що упродовж розгляду спору у справі № 34/5578-35/414 учасниками провадження вчинялися дії, спрямовані на відчуження спірного майна, яким забезпечено виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Золотий мандарин Ойл" грошових зобов`язань за кредитним договором від 23.12.2008 № 22.1/357-КЛТ-08. У зв`язку з цим, суд зауважив, що відповідно до чинного законодавства (ГПК України, Закон України "Про виконавче провадження") ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, а стадія виконання судових рішень є невід`ємною стадією судового процесу, позивач як сторона виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 22.04.2013 (стягувач) мав відповідні права та не був позбавлений можливості перевіряти стан виконавчого провадження, яке передбачало накладення арешту на спірне майно, та обов`язок добросовісно користуватися такими правами стягувача як-то (ознайомлюватися з матеріалами, ініціювати оскарження дії чи бездіяльності органу виконання судових рішень у разі необхідності тощо.

Встановивши зазначені обставини, врахувавши приписи ч. 3 ст. 4, ст. 137 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", господарський суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для повторного вжиття заходів забезпечення позову на підставі ст.ст. 136, 137 ГПК України, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" від 11.06.2019 № 15-11-б.б/3442 про вжиття заходів забезпечення позову.

З даними висновками погодився й апеляційний господарський суд, залишаючи ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі № 34/557-35/414 без змін.

При цьому, у касаційній скарзі її заявник не зазначає, які конкретно норми матеріального та/або процесуального права порушили або неправильно застосували суди першої та апеляційної інстанцій під час прийняття оскаржуваних судових рішень, у чому саме полягало таке порушення або неправильне застосування.

Беручи до уваги викладене, суди, дійшли правильного висновку про відсутність підстав для повторного вжиття заходів забезпечення позову у справі № 34/557-35/414 на підставі ст. ст. 136, 137 ГПК України.

З огляду на зазначене, правильне застосування Господарським судом міста Києва та Північним апеляційним господарським судом норм ст. ст. 136, 137 ГПК України при прийнятті оскаржених судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги не спростовують очевидності правильного застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, оскільки зводяться до висловлення незгоди з прийнятими судовими рішеннями та переоцінки встановлених судами обставин, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

За змістом ч. 2 ст. 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином суд касаційної інстанції вважає, що правильне застосування судами норм процесуального права при прийнятті оскаржених судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у зв`язку з чим визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Караченцева Артема Юрійовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі № 34/557-35/414.

Керуючись ст. 234, ч. 2 ст. 293 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати необґрунтованою касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Караченцева Артема Юрійовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі №34/557-35/414.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Караченцева Артема Юрійовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у справі № 34/557-35/414.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.