УХВАЛА

м. Київ

09.04.2020Справа № 910/6924/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Наконечного Ігоря Михайловича про встановлення способу або порядку виконання судового рішення по справі № 910/6924/18

За позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м.Київ, вул.Кловський узвіз,9/1, )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" (01601, м.Київ. вул. Мечникова 2, )

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" (01014, м.Київ, вул.Болсуновська,13-15, )

про стягнення 403 625 335,22 грн.

Представники:

від позивача: Денисюк Д.Г. за дов.

від відповідачів: не з`явились

Приватний виконавець Наконечний І. М. особисто

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва із вимогами про солідарне стягнення з 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" та 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" 400 378 811,60 грн. заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу по договору транспортування природного газу № від 11.09.2017, 2 983 291,98 грн. пені, 263 231,65 грн. 3% річних та судові витрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 у справі №910/6924/18 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» на користь АТ «Укртрансгаз» 400 378 811,60 грн. заборгованості, 2 983 291,98 грн. пені, 263231,65 грн. 3% річних; у задоволенні позову до ТОВ «Газоторгова компанія» відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 07.11.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 в частині відмови АТ «Укртрансгаз» у задоволенні позову про солідарне стягнення з ТОВ «Газоторгова компанія» заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу по договору транспортування природного газу № від 11.09.2017, нарахованих на заборгованість пені та річних у справі №910/6924/18, залишено без змін.

02.08.2019 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

27.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного Ігоря Михайловича про встановлення способу або порядку виконання судового рішення у справі №910/6924/18, в якій заявник просить винести ухвалу про встановлення способу виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 910/6924/18 шляхом надання дозволу приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Наконечному Ігорю Михайловичу на звернення стягнення на кошти ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» в розмірі 8 117 897,40 грн та 5 484 017,04 грн, що перебувають на рахунку, належному Національному агентству України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з метою погашення суми боргу згідно наказу Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 910/6924/18.

У заяві приватний виконавець вказує, що в ході виконання наказу Господарського суду міста Києва на адресу Державного бюро розслідувань направлено запит від 07.10.2019 щодо надання інформації про наявне рухоме майно боржника, яке виявлене в рамках кримінального провадження. Згідно інформації Державного бюро розслідувань від 25.10.2019 № 20469/2-1-19 встановлено, що майно боржника, а саме карбамід в біг-бегах у кількості 4092 біг-бег (шт) вагою 3087.295 тон, який фактично знаходився на складах ДП «Херсонський морський торгівельний порт»; карбамід навалом -0.331 тон, карбамід в біх - бегах 4 475,2 тон., розсипи карбаміду-34.412 тон, який фактично знаходиться на складах ПАТ «Одеський припортовий завод», згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 01.02.2019 р. по справі № 757/4813/19-к та ухвали Печерського районного суду міста Києва від 01.02.2019 р. по справі № 757/4821/19-к - реалізовано в порядку ст. ст. 1, 9, 19-21 Закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів».

Отримані внаслідок реалізації кошти за карбамід, який знаходився на складах ПАТ «Одеський припортовий завод» в розмірі 8117897,40 грн. перераховано Національному агентству України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рахунок № НОМЕР_1 в Головному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО: 322669, код отримувача (), призначення платежу: кошти за придбання на СЕТАМ прот. №398295 від 17.04.2019, лот№ 341343.

Отримані внаслідок реалізації кошти за карбамід, який знаходився на складах ДП «Херсонський морський торгівельний порт» в розмірі 5484017,04 грн. перераховано Національному агентству України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рахунок № НОМЕР_1 в Головному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО: 322669, код отримувача (), призначення платежу: кошти за при дбання на СЕТАМ прот. №398296 від 17.04.2019, лот № 341347.

Згідно повідомлення Державного бюро розслідувань від 17.12.2019 №01- 21298 надано підтвердження, що майно боржника карбамід, котрий знаходився на зберіганні ДП «Херсонський морський торгівельний порт» та на складах ПАТ «Одеський припортовий завод» - перебував у власності боржника ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія», на який звернуто стягнення в рамках кримінального провадження щодо заподіяння майнових збитків ПАТ «Укртрансгаз».

На адресу Національного агентства України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів направлено вимогу приватного виконавця Наконечного І. М. від 29.10.2019 №698 щодо необхідності проведення перерахування коштів отриманих від реалізації арештованого майна на депозитний рахунок з обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів для подальшого спрямування на користь стягувача АТ «Укртрансгаз» на виконання судового рішення що перебуває на примусовому виконанні.

Національне агентства України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів згідно листа від 13.11.2019 р. вих. № 8387/6.1-33-19/6 відмовило приватному виконавцю виконавчому округу міста Києву Наконечному І. М. перерахувати кошти отримані від реалізації арештованого майна боржника з метою виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/6924/18 від 02.08.2019 р. та повідомлено, що наказ Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 № 910/6924/19 про стягнення з боржника ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» не є підставою для застосування заходів передбачених статтями 20, 23 Закону та перерахування коштів, одержаних від реалізації активів, що розміщені на депозит них рахунках АРМА.

Посилаючись на ст. 10 Закону «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.331 ГПК України заявник просить винести ухвали про встановлення способу виконання наказу № 910/6924/18 від 02.08.2019, виданого Господарським судом міста Києва, шляхом надання дозволу Приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Наконенчному Ігорю Михайловичу на звернення стягнення на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" в розмірі 8 117 897,40 грн та 5 484 017,04 грн, що перебувають на рахунку, належному Національному агентству України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, з метою погашення суми боргу згідно наказу Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 910/6924/18.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.04.2020 розгляд заяви приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного Ігоря Михайловича про встановлення способу або порядку виконання судового рішення у справі №910/6924/18 призначив на 09.04.2020.

У судовому засіданні 09.04.2020 приватний виконавець вимоги заяви підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Представник позивача (стягувача) надав пояснення по заяві та просив їх врахувати при прийнятті рішення за результатами розгляду заяви приватного виконавця.

Представники відповідачів у засідання суду не з`явились, про дату та час розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши приватного виконавця та представника стягувача, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Винятком з загального порядку виконання рішень господарського суду є, зокрема, стаття 331 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поряд із цим, у Господарському процесуальному кодексі України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд зазначає, що підставою для зміни способу та порядку виконання, а також встановлення порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Таким чином, особа, яка подала заяву про зміну способу і порядку (встановлення порядку) виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Посилаючись на вказані норми заявник просить надати йому дозвіл на звернення стягнення на кошти ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» в розмірі 8 117 897,40 грн та 5 484 017,04 грн, що перебувають на рахунку, належному Національному агентству України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з метою погашення суми боргу згідно наказу Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 910/6924/18.

Згідно частини 2 статті 48 вказаного Закону, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" (далі по тексту Закон N 772-VIII), Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство, АРМА), є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

В розумінні ст. 9 Закону, Національне агентство виконує такі функції:

1) проведення аналізу статистичних даних, результатів досліджень та іншої інформації про виявлення, розшук та управління активами;

2) підготовка пропозицій щодо формування та реалізації державної політики у сфері виявлення, розшуку та управління активами, розроблення проектів нормативно-правових актів з цих питань;

3) здійснення заходів з виявлення, розшуку, проведення оцінки активів за зверненням слідчого, детектива, прокурора, суду (слідчого судді);

4) організація здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами;

5) формування та ведення Єдиного державного реєстру активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні;

6) здійснення співробітництва з органами іноземних держав, до компетенції яких належать питання щодо виявлення, розшуку та управління активами, іншими компетентними органами іноземних держав, відповідними міжнародними організаціями;

7) участь у забезпеченні представництва прав та інтересів України у закордонних юрисдикційних органах у справах, пов`язаних з поверненням в Україну активів, одержаних від корупційних та інших злочинів;

8) надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги слідчим, детективам, прокурорам та суддям з питань, пов`язаних з виявленням, розшуком, проведенням оцінки та управлінням активами;

9) інші функції, визначені законом.

Повноваження Національного агентства з управління України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів визначені у статті 10 Закону "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів".

Проаналізувавши вищевказані положення законів, суд прийшов до висновку, що Національне агентство (АРМА) не є банківською чи іншою фінансовою установою, або божником боржника у виконавчому провадженні ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія», а є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні було визнано речовими доказами - карбамід, набутий кримінально протиправним шляхом та накладено арешт ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду від 14.12.3019 та від 03.01.2020.

Згідно з абзацом 7 частини 6 статті 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Положеннями частини 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як вже зазначалось судом, Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА), є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні (ч. 1 статті 2 Закону N 772-VIII).

Активи - кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено або накладено арешт у кримінальному провадженні або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні (п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону N 772-VIII).

Управління активами - діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону N 772-VIII).

Відповідно до статті 19 Закону N 772-VIII Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.

Згідно частин 1, 2 статті 21 Закону N 772-VIII управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Проте, стосовно Національного агентстства, таке майно існує виключно в одному правовому режимі - речового доказу, на який накладено арешт у кримінальному провадженні, щодо якого застосовано спеціальний порядок зберігання.

Арешт активів, які є речовими доказами та об`єктами ймовірної конфіскації, а також їх передача в управління АРМА на підставі ухвали слідчого судді (суду) є діями, які здійснюються з метою досягнення завдань кримінального провадження.

Саме ухвала про арешт активів є тим самим рішенням органу судової влади, яке тимчасово позбавляє власника відповідних прав.

З моменту арешту активів їх власник тимчасово позбавлений права визначати їхню долю, самостійно ними користуватися.

Ухвала про передачу активів в управління АРМА є визначеним слідчим суддею спеціальним порядком зберігання речових доказів, яким забезпечується виконання ухвали про арешт цих активів.

Таким чином, з постановленням слідчим суддею ухвали про арешт активів та ухвали про їх передачу в управління АРМА, виключно останнє уповноважується здійснювати права володіння, розпорядження та користування щодо цього майна.

Тобто, лише АРМА має юридично забезпечену можливість бути в безпосередньому фактичному зв`язку з відповідними речовими доказами, вилучати корисні властивості з цього майна.

Враховуючи специфічний правовий статус речового доказу у кримінальному провадженні, а також суть накладеного арешту та головне призначення Національного агентства, АРМА не є правонаступником жодних прав чи обов`язків власника активів за будь-якими правочинами та перед будь-якими третіми особами. Чинним законодавством не передбачено процедури, механізму чи якоїсь іншої можливості, за яких АРМА може стати кредитором чи боржником у зобов`язаннях власника активів за будь-якими правочинами та перед будь-якими третіми особами.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Наконечного Ігоря Михайловича про встановлення способу або порядку виконання судового рішення по справі № 910/6924/18 та відмовляє у задоволенні вимог заяви у повному обсязі.

Керуючись статтями 232-234, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Наконечного Ігоря Михайловича про встановлення способу або порядку виконання судового рішення по справі № 910/6924/18 відмовити повністю.

2. Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законодавством України порядку.

Дата підписання ухвали 13.04.2020.

Суддя О.М. Ярмак