ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" квітня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/141/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/141/20, -

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "КСК-АВТОМАТИЗАЦІЯ" (вул. Євгена Сверстюка, буд. 4 Б, м. Київ, 02002)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНДМАРІН ЮГ" (вул. Окружна, буд. 18, м. Одеса, 65016)

про стягнення 50 142,97грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариством з обмеженою відповідальністю "КСК-АВТОМАТИЗАЦІЯ" (надалі - Позивач, ТОВ "КСК-АВТОМАТИЗАЦІЯ") подано позов до Господарського суду Одеської області про стягнення заборгованості за договором поставки №87648 від 16.06.2017р. у розмірі 50 142,97грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНДМАРІН ЮГ" (надалі - Відповідач, ТОВ "ГРАНДМАРІН ЮГ ").

Підставою для подання позову Позивач визначив неналежне виконання Відповідачем зобов`язань по укладеному між ними договору №87648 від 16.06.2017 в частині повної та своєчасного оплати поставленого позивачем товару.

Відповідач відзив на позов не надав, своїм право на захист не скористався.

Інші заяви по суті до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2020 позовна заява вх.№144/20 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

Ухвалою суду від 22.01.2020 залишено без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КСК-АВТОМАТИЗАЦІЯ" (вх.№144/20 від 17.01.2020).

31.01.2020 за вх.№2565/20 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків, із змісту якої вбачається усунення всіх недоліків встановлених ухвалою суду від 22.01.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2020 позовна заява ТОВ "КСК-АВТОМАТИЗАЦІЯ" прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 03.03.2020.

03.03.2020 у судовому засіданні по справі №916/141/20 було оголошено протокольну ухвалу про перерву до 16.03.2020 об 14 год. 40 хв., про що ухвалою суду від 03.03.2020 в порядку ст.120 ГПК України повідомлено ТОВ "ГРАНДМАРІН ЮР".

В судове засідання, призначене на 16.03.2020, учасники справи не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому ухвалою суду від 16.03.2020 судове засідання було відкладене в межах строків, визначених ст. 248 ГПК України, а саме на 07.04.2020 об 11год.40хв.

В судове засідання, призначене на 07.04.2020, представник Позивача не з`явився, заявою за вх.№7729/20 від 25.03.2020, просив суд розглядати справу без участі представника останнього.

В судове засідання, призначене на 07.04.2020, представник Відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Між тим, як свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення за вх.№7326/20 від 17.02.2020, вх.№12077/20 від 17.03.2020, вх.№14497/20 від 01.04.2020, ухвали суду від 04.02.2020, 03.03.2020, 16.03.2020 повернуті до суду без вручення, з відміткою на довідці УКРПОШТИ "закінчився термін зберігання".

Відповідно до п. п. 1, 2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, встановлені наступні нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідач не повідомляв суд про зміну місцезнаходження, копії ухвал від 04.02.2020, 03.03.2020, 16.03.2020 надсилалась судом за адресою, зазначеною Позивачем у позовній заяві (яка співпадає із відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань).

З огляду на викладене, враховуючи термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку та її повернення до суду із відміткою поштового відділення "закінчився термін зберігання", відсутністю у суду інших законних можливостей щодо повідомлення учасника справи про час та дату судових засідань, суд дійшов висновку, що Відповідач є належно повідомлений про дати та час судових засідань у цієї справі.

Отже, судом дотримані вимоги процесуального закону щодо належного та своєчасного повідомлення учасників про розгляд даної справи.

Відповідно до ст.ст.209, 210 ГПК України судом були з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а також безпосередньо досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні, 07.04.2020 Господарським судом був закінчений розгляд справи по суті та відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України постановлена вступна та резолютивна частини рішення в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

16.06.2017 між ТОВ "КСК-АВТОМАТИЗАЦІЯ" (надалі - Постачальник) та ТОВ "ГРАНДМАРІН ЮГ" (надалі - Покупець) був укладений договір поставки №87648 (надалі - Договір), відповідно до цього Договору Постачальник поставляє обладнання, здійснює його шеф- монтаж, пуско-наладку, введення в експлуатацію та консультування персоналу Покупця, що іменується надалі Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар згідно даного Договору, та здійснити його оплату на умовах Даного Договору, в асортименті та кількостях, що зазначені в Специфікаціях (Додатках). Поставки здійснюються відповідно до Специфікацій (Додатків) Товару, що поставляється, які складаються на підставі Замовлень Покупця, узгоджуються і затверджуються Сторонами, і є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.1., 1.2. цього Договору).

Відповідно до п.п.2.1.-2.2. Договору №87648 від 16.06.2017, загальна вартість Договору, складається із суми всіх підписаних Додатків (Специфікацій) до цього Договору. Ціна Товару і термін дії ціни зазначається в Додатках до даного Договору.

Положеннями п.2.4. Договору №87648 від 16.06.2017, оплата за Товар, що поставляється по даному Договору, здійснюється Покупцем національною валютою України - гривнею, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів Покупця на поточний рахунок Постачальника у наступному порядку:

1-й етап: Передплата в розмірі 30% вартості Товару зазначеної в Додатках протягом 3-х банківських днів від дати виставлення рахунку.

2-й етап: Передплата в розмірі 50% вартості Товару зазначеної в Додатках протягом 3-х банківських днів від дати письмового повідомлення Покупця про готовність Товару до відвантаження, направленого факсимільним зв`язком по телефону вказаному в цьому Договорі (далі - Повідомлення).

3-й етап: Остаточний розрахунок в розмірі 20% вартості Товару зазначеної в Додатках протягом 3-х банківських днів від дати підписання обома сторона Акту введення в експлуатацію.

Відвантаження Товару здійснюється після зарахування на поточний рахунок Постачальника 80% оплати за Товар.

Оплата здійснюється Покупцем на підставі рахунку-фактури, що виставляється Постачальником (п.2.6. Договору №87648 від 16.06.2017).

Пунктами 3.4.-3.6. Договору №87648 від 16.06.2017 передбачено, що датою поставки вважається дата передачі Товару Постачальником Покупцю, що підтверджується видатковою накладною з підписами уповноважених осіб обох Сторін.

Постачальник, протягом трьох робочих днів після отримання ним письмового повідомлення від Покупця про готовність площадок, комунікацій, електропостачання, приступає до налагодження та запуску Товару в експлуатацію. Зазначене повідомлення Покупця направляється Постачальнику електронною поштою на адресу Постачальник робить відмітку на повідомленні про отримання та направляє електронною поштою Покупцю. Письмове повідомлення Покупець надсилає Постачальнику не пізніше семи календарних днів з моменту підписання сторонами видаткових накладних на складі Постачальника.

До підписання Сторонами Акту введення в експлуатацію Товару, Постачальник (сервісний інженер) в присутності Покупця проводить протягом семи робочих днів повне тестування робіт установленого (змонтованого) Товару з використання сировини Покупця. На підставі цього, при умові успішного проходження тестування Товару, Сторони підписують Акт введення в експлуатацію.

Даний Договір вступає в дію з моменту його підписання обома Сторонами та діє до 31 грудня 2017 р., а у частині грошових та гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання Сторонами. Даний Договір може бути достроково розірваний лише по письмовій згоді Сторін (п.п.8.1.-8.2. Договору).

Сторонами Договору №87648 від 16.06.2017 було підписано наступні Специфікації: №1 (Додаток №1) від 16.06.2017, №2 (Додаток №2) від 19.06.2017.

Позивачем на виконання п.2.6. Договору №87648 від 16.06.2017 було виставлено Відповідачу наступні рахунки-фактури: №КС-282896/87648/1 від 11.12.2017, №КС-282897/87648/2 від 11.12.2017.

Відповідно до п.2.4. Договору №87648 від 16.06.2017, Відповідачем була здійснена часткова оплата поставленого Товару зокрема, згідно: платіжного доручення № 177 від 10.07.2017 у сумі 131 000 грн; платіжного доручення № 34 від 15.11.2017 у сумі 125 000 грн; платіжного доручення № від 10.01.2018 у сумі 75 000 грн; платіжного доручення № від 17.01.2018 у сумі 46 000 грн; платіжного доручення № від 17.01.2018 у сумі 9 000 грн., на загальну сум 386 000 грн.

На виконання умов Договору №87648 від 16.06.2017, Позивачем було поставлено Відповідачу Товар на загальну суму, що складає 436142,97 грн з ПДВ (20%), згідно Договору в повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними: РН-0000053 від 15.01.2018 на суму 328272,04; РН-0000083 від 17.01.2018 на суму 106184,64; РН-0000592 від 16.03.2018 на суму 1686,29.

На виконання п.3.5. Договору №87648 від 16.06.2017, Відповідач надіслав електронною поштою на адресу письмове повідомлення (вих.№0020/04-2019) про готовність площадки - 08.04.2019.

Позивач зі свого боку п.3.5. Договору №87648 від 16.06.2017 не виконав, аргументувавши це тим, що повідомлення Відповідача (вих.№0020/04-2019від 08.04.2019) про готовність до виконання робіт з монтажу і пуско-наладки, надіслано після спливу строку дії Договору (п.8.1. Договору) та з порушенням вимог п. 3.5. Договору, тому Позивача відмовив Відповідачу у наданні послуг з монтажу і пуско-наладки.

В той же час, за твердженнями Позивача у Відповідача залишилося не виконаним перед ним грошове зобов`язання, що згідно до п.8.1 Договору діє до повного виконання Сторонами, оскільки Товар Позивачем був поставлений на загальну суму 436142,97 грн, а розрахунок Відповідачем з Позивачем був зроблений частково, на суму 386 000, 00 грн, у зв`язку із чим за ствердженням Позивача у Відповідача залишився борг по оплаті за поставлений Товар у розмірі 50142,97 грн.

Вищевикладені обставини стали підставою для звернення Позивача за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів до суду.

4.Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання е його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Як встановлено судом, спір виник стосовно не оплати Відповідачем 3-го етапу за договором, за яким повинен бути здійснений остаточний розрахунок за поставлений Позивачем Товар.

Так, як вбачається із платіжних доручень: № 177 від 10.07.2017, № 34 від 15.11.2017 № від 10.01.2018, № від 17.01.2018 № від 17.01.2018, Відповідачем у повному обсязі здійснено оплату поставленого Позивачем Товару згідно етапу 1 та 2, етап 3 залишений без оплати.

Відповідно до п.2.4. Договору згідно 3-го етапу: Остаточний розрахунок в розмірі 20% вартості Товару зазначеної в Додатках протягом здійснюється протягом 3-х банківських днів від дати підписання обома сторона Акту введення в експлуатацію.

Як свідчать матеріали справи, Акт введення в експлуатацію Товару сторонами не підписано та Акт в матеріалах справи відсутній.

За твердженнями Позивача, останній в односторонньому порядку відмовився від виконання п.3.5. Договору №87648 від 16.06.2017 в частині налагодження та запуску Товару в експлуатацію, у зв`язку із тим, що повідомлення від Відповідача (вих.№0020/04-2019 від 08.04.2019) про готовність до виконання робіт з монтажу і пуско-наладки, надіслано Позивачу після закінчення строку дії Договору, а тому Позивач відмовив Відповідачу у наданні послуг з монтажу і пуско-наладки, за наслідком чого, як встановлено судом не було здійснено повне тестування робіт установленого (змонтованого) Товару та не складено Акт введення в експлуатацію Товару.

При цьому, Позивач вважає, що у Відповідача залишилося не виконаним перед ним грошове зобов`язання, що згідно до п.8.1 Договору та у Відповідача наявний борг перед Позивачем у розмірі 50 142,97грн., з чим не може погодитися суд з огляду на наступне.

Як встановлено судом, після 31.12.2017 (дата закінчення строку дії договору) Позивач продовжив виконувати умови договору, а саме здійснював поставку Товару Відповідачу, що зокрема підтверджується видатковими накладними: РН-0000053 від 15.01.2018, РН-0000083 від 17.01.2018, РН-0000592 від 16.03.2018, а Відповідач в свою чергу здійснював оплату Товару, що підтверджується платіжними дорученнями № від 10.01.2018, № від 17.01.2018, № від 17.01.2018 та виконав умови п.3.5. Договору, направивши Позивачу повідомлення про готовність до виконання робіт з монтажу і пуско-наладки.

Із врахуванням вищезазначених дій Позивача та Відповідача, суд доходить до висновку, що договір поставки №87648 від 16.06.2017 після спливу строку на який його було укладено, продовжив свою дію, а тому доводи Позивача про припинення дії договору поставки №87648 від 16.06.2017, за наслідком чого Позивач відмовився від покладених на нього обов`язків щодо виконання п.3.5. Договору, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Таким чином, оскільки, як встановлено судом, Договір №87648 від 16.06.2017 продовжив свою дію після спливу строку на який його було укладено, дії Відповідача щодо направлення повідомлення Позивачу про готовність до виконання робіт з монтажу і пуско-наладки були здійснені на підставі діючого договору, хоча із порушенням строків, визначених п.3.5. Договору, а тому Позивач попри це повинен був зі свої сторони вжити дій щодо виконання умов договору, а саме: приступити до налагодження та запуску Товару в експлуатацію, здійснити повне тестування робіт установленого (змонтованого) Товару, за результатами чого скласти Акт введення в експлуатацію Товару.

При цьому, суд звертає увагу Позивача на те, що порушення Відповідачем умов договору в частині строків направлення повідомлення Позивачу про готовність до виконання робіт з монтажу і пуско-наладки, є підставою для застосування до останнього відповідальності, передбаченої Розділом 5 Договору №87648 від 16.06.2017 за несвоєчасне виконання взятих на себе зобов`язань, однак не є підставою для односторонньої відмовити Позивача у виконанні своїх договірних зобов`язань.

Отже, оскільки, Позивач не приступив до налагодження та запуску Товару, за наслідком чого, сторонами Договору дії щодо підписання Акту введення в експлуатацію Товару не було здійснено, суд дійшов висновку, що момент сплати 3-го етапу за умовами договору не настав, оскільки, як передбачено договором, остаточний розрахунок в розмірі 20% вартості Товару зазначеної в Додатках повинен бути здійснений протягом 3-х банківських днів від дати підписання обома сторонами Акту введення в експлуатацію. А тому й обов`язок Відповідача щодо оплати Позивачу 20% вартості Товару у розмірі 50 142,97грн - відсутній.

В силу приписів ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, … з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд, керуючись п.5 ч.5. ст. 13 ГПК України зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, в рішеннях ЄСПЛ у справі "Серявін та інші проти України", справі "Руїз Горіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовують свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КСК-АВТОМАТИЗАЦІЯ" не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, є необґрунтованими, незаконними, а тому задоволенню не підлягають.

У зв`язку з тим, що рішення відбулось не на користь позивача, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені Позивачем при подачі позову, відносяться за його рахунок.

Керуючись ст.ст.2, 13, 76, 86, 129, 202, 233, 237- 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1.У задоволенні позову - відмовити.

2.Судові витрати по справі покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "КСК-АВТОМАТИЗАЦІЯ" (вул. Євгена Сверстюка, буд. 4 Б, м. Київ, 02002).

Рішення набуває чинності відповідно до ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено 13 квітня 2020 р.

Суддя О.В. Цісельський