14.04.2020Справа № 910/1506/20
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства «Афродіта» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Селянського (фермерського) господарства «Афродіта»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кетліфт Україна»
про стягнення 121 884,87 грн.
Представники учасників справи: без виклику
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Селянське (фермерське) господарство «Афродіта» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кетліфт Україна» (відповідач) про стягнення 121 884,87 грн., з яких 92 601,60 грн. основного боргу, 22 525,60 грн. пені та 6 757,67 грн. 3 % річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № 05/04 від 05.04.2019 в частині повернення авансового платежу у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо поставки товару у повному обсязі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2020 відкрито провадження у справі № 910/1506/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі № 910/1506/20 позов Селянського (фермерського) господарства «Афродіта» задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кетліфт Україна» на користь Селянського (фермерського) господарства «Афродіта» 92 601 (дев`яносто дві тисячі шістсот одну) грн. 60 коп. основного боргу, 22 525 (двадцять дві тисячі п`ятсот двадцять п`ять) грн. 60 коп. пені, 1 850 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят) грн. 92 коп. 3 % річних, 2 017 (дві тисячі сімнадцять) грн. 38 коп. судового збору. У іншій частині позову відмовлено.

09.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Селянського (фермерського) господарства «Афродіта», відповідно до якої заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кетліфт Україна» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З огляду на викладене, дослідивши заяву Селянського (фермерського) господарства «Афродіта», суд дійшов висновку про відсутність необхідності викликати сторони в судове засідання для розгляду вказаної заяви.

Як встановлено у ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд зазначає, що при ухваленні рішення за наслідками розгляду справи № 910/1506/20 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем у позові заявлено до стягнення з відповідача витрати на правову допомогу адвоката Хачхарджи Є.І. у розмірі 2 000,00 грн.

За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та для визначення їх розміру позивачем подано до суду Договір про надання правової (правничої) допомоги від 24.01.2020, укладений між адвокатом Хачхарджи Єфремом Івановичем та Селянським (фермерським) господарством «Афродіта», Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 24.01.2020, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4954, копію видаткового касового ордеру від 20.03.2020 на суму 2 000,00 грн.

Суд зазначає, що заявлений позивачем розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, а також відповідного клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на правову допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 233-235, 244, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву Селянського (фермерського) господарства «Афродіта» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1506/20 задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кетліфт Україна» (03148, м. Київ, вулиця Гната Юри, будинок 3, квартира 32, ідентифікаційний код 41933107) на користь Селянського (фермерського) господарства «Афродіта» (85700, Донецька обл., Волноваський район, місто Волноваха, вулиця Менделєєва, будинок 1, ідентифікаційний код 13487877) 1 919 (одну тисячу дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 49 коп. витрат на правничу допомогу.

3 У іншій частині заяви - відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено на підписано 14.04.2020

Суддя С. В. Стасюк