ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" квітня 2020 р. Справа № 911/1056/20

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши

заяву Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство Гідроресурс»

про забезпечення позову

у справі № 911/1056/20

за позовом Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство Гідроресурс»

до Козинської селищної ради

про визнання укладеним договору

встановив:

Приватне підприємство «Науково-виробниче підприємство Гідроресурс» звернулося до господарського суду Київської області із позовною заявою б/н б/д (вх. № 1069/20 від 24.04.2020) про визнання укладеним між Козинською селищною радою та Приватним підприємством «Науково-виробниче підприємство Гідроресурс» договору про надання послуг по збиранню, перевезенню твердих побутових відходів «ДК 021:2015:90510000-5 - утилізація/видалення сміття та поводження зі сміттям» за кошти місцевого бюджету з дня набрання законної сили рішенням на визначених ним умовах.

Разом із позовною заявою Приватним підприємством «Науково-виробниче підприємство Гідроресурс» подано заяву б/н б/д (вх. № 71/20 від 24.04.2020) про забезпечення позову, у якій позивач просить суд вжити заходи по забезпеченню позову Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство Гідроресурс» до Козинської селищної ради про зобов`язання укласти договір, а саме: заборонити Козинській селищній раді оголошувати і проводити конкурс по проведенню відкритих торгів на закупівлю послуг за ДК 021:2015:90510000-5 - утилізація сміття та поводження зі сміттям (вивезення побутових відходів та сміття з території смт. Козин Обухівського району Київської області) на 2020 рік; заборонити Козинській селищній раді укладати (підписувати) договори із будь-якими учасниками процедури закупівлі послуг за ДК 021:2015:90510000-5 - утилізація сміття та поводження зі сміттям (вивезення побутових відходів та сміття з території смт. Козин Обухівського району Київської області) на 2020 рік.

Дослідивши вищезазначену заяву про забезпечення позову на предмет відповідності її вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає поверненню заявнику, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Частиною 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову ставка судового збору визначена у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102, 00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання даної заяви про забезпечення позову становить 1 051, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, Законом України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому місце розгляду справи господарським судом визначається з огляду на вимоги Господарського процесуального кодексу України, зокрема, ст. 138 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Законом України «Про судовий збір» передбачено обов`язок суду здійснити перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд звертає увагу, що судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України, платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку «одержувач» зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору.

В якості доказів сплати судового збору, заявником до заяви б/н б/д (вх. № 71/20 від 24.04.2020) про забезпечення позову додано платіжне доручення № 116 від 21.04.2020 на суму 1 051, 00 грн., з якого вбачається, що судовий збір було сплачено на такі реквізити:

Одержувач: ОВВ, ГУ ДКСУ у м. Києві;

Код одержувача: 37993783;

Банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.) у м. Київ;

Рахунок : UA3026001 ;

Призначення платежу: судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову.

Водночас, суд зазначає, що платіжні реквізити для перерахування судового збору в гривнях за подання до господарського суду Київської області позовної заяви (заяви, скарги) наступні:

Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA3010001

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Київської області (назва суду, де розглядається справа).

Разом з тим, суд, за допомогою системи «Діловодство спеціалізованого суду», здійснивши перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, та встановив, що судовий збір у розмірі 1 051, 00 грн., сплачений згідно платіжного доручення № 116 від 21.04.2020, не зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України за місцем розгляду справи.

Таким чином, платіжне доручення № 116 від 21.04.2020 не може вважатися належним доказом сплати судового збору у визначеному чинним законодавством порядку.

Крім того, в порушення ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заявником у поданій заяві б/н б/д (вх. № 71/20 від 24.04.2020) про забезпечення позову не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Частиною 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, заява Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство Гідроресурс» б/н б/д (вх. № 71/20 від 24.04.2020) про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 136, 139-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство Гідроресурс» б/н б/д (вх. № 71/20 від 24.04.2020) про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 27.04.2020.

Суддя Т.В. Лутак