ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Черкаси справа № 925/298/20 Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., із секретарем судового засідання Юхименко О.В., представники сторін у судове засідання не з`явилися, розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом

Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніта-Люкс»

про стягнення 27554,15 грн,

Черкаська міська рада звернулася у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніта-Люкс» про стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 218 кв.м, яка знаходиться в м.Черкаси на розі вул.Пушкіна та вул.Хрещатик згідно з договором оренди землі від 12.10.2011 в розмірі 27554,15 грн, у тому числі 26 657,37 грн основного боргу, 896,78 грн пені та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що землекористувачем у порушення умов договору оренди земельної ділянки в частині внесення орендної плати, у визначені договором строки не сплачуються кошти за її використання, що порушує права власника та є порушенням земельного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Аніта-Люкс» та стало підставою для нарахування штрафних санкцій, обов`язок зі сплати яких передбачено договором та діючим законодавством.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.03.2020 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 16.03.2020, направлена судом на адресу відповідача, вказану позивачем у позовній заяві, за адресою його держаної реєстрації (судом був замовлений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), повернулась до суду з відміткою працівника пошти «за відсутністю адресата».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (стаття 7 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до пункту 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

13.04.2020 представник позивача надіслав до суду електронною поштою клопотання від 13.04.2020, у якому, просить суд судове засідання проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки учасники справи повідомлені про час та місце проведення судового засідання, суд дійшов висновку, що не позбавлений права розглянути справу без участі їхніх представників.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2011 між Черкаською міською радою (орендодавцем позивач у справі) в особі секретаря міської ради Горкуна В.І., що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та рішення Черкаської міської ради від 16.12.2010 №2-9, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аніта-Люкс» (орендарем - відповідач у справі), в особі директора Савіська О.В., який діє на підставі Статуту, було укладено договір оренди землі (далі договір, а.с. 8-13), за умовами якого на підставі протоколу аукціону №1 із продажу права оренди на земельну ділянку від 15.07.2011 та договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки від 22.08.2011 в оренду орендарю було передано в строкове платне користування земельну ділянку площею 218 кв.м під розміщення торгового павільйону, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться на розі вул.Пушкіна та вул.Хрещатик у м.Черкаси.

За функціональним використанням земельна ділянка відноситься до категорії земель комерційного використання.

Відповідно до пункту 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.09.2011 №2273-гр.-2011 становить - 201 968,28 грн землі комерційного використання.

Пунктом 8 договору встановлено, що договір укладено строком на 10 років (з дати договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки від 22.08.2011). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з пунктом 9 договору за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі. Річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання договору становить 6059,00 грн землі комерційного використання.

Обчислення розміру грошової оцінки та орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення, функціонального використання та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством (пункт 10 договору).

Згідно з пунктом 11 договору орендна плата за землю вноситься орендарем щомісячно до 30 числа місяця наступного за звітним. Орендар бере на себе обов`язок уточнення зміни розмірів орендної плати та банківських реквізитів через фінансові та податкові органи на місцях.

Пунктом 13 договору передбачено, що в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати, що діють в м.Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.

Відповідно до пункту 14 договору за несвоєчасне внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

За актом приймання-передачі земельної ділянки орендодавець передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди земельну ділянку. Акт підписаний повноважними представниками сторін договору та скріплений печатками орендаря та орендодавця.

Договір зареєстровано у Міськрайонному управлінні Держкомзему у м.Черкаси та Черкаському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.02.2012 за №00194.

22.09.2017 між позивачем та відповідачем підписано акт звірки, відповідно до якого заборгованість у відповідача по орендній платі за землю з нарахуваннями орендної плати за період з січня 2022 до липня 20217 становить 14877,40 грн (а.с. 21).

З 01.01.2017 у зв`язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації 1,06) розмір орендної плати становить 957,93 грн у місяць.

У 2018 - 2019 роках у зв`язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,0) місячний розмір орендної плати залишився без змін, а саме 957,93 гри.

За період з 01.08.2017 до 31.12.2019 відповідачу нараховано орендної плати на суму 27779,97 грн.

Отже, з урахуванням акту звірки від 22.09.2017 відповідачу нараховано 42657,37 грн орендної плати (14877,40 + 27779,97).

Однак, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань відповідач за цей період користування ним земельною ділянкою сплатив позивачу лише 16 000,00 грн. Внаслідок цього за ним утворилася заборгованість в сумі 26 657,37 грн (42657,37-16000). У зв`язку з несплатою орендних платежів позивачем на підставі положень договору відповідачу нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 896,78 грн.

Відповідачем систематично не сплачувалася орендна плата за земельну ділянку, чим допущено порушення економічних інтересів Черкаської міської ради, що стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу та пені в міський бюджет.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення із землекористувача плати за користування земельною ділянкою комунальної форми власності. Відносини, які виникли між сторонами є відносинами з оренди земельної ділянки, які врегульовано положеннями Глави 58 Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Податкового кодексу України в частині внесення орендної плати за землю, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з приписами статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі, серед іншого, зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

У статті 14 Податкового кодексу визначено такі поняття: землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пункт 14.1.73); плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пункт 14.1.147).

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). При цьому чинне законодавство України не забороняє визначати розмір орендної плати шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки це відповідає, зокрема, приписам частини 1 статті 15, статті 21 Закону «Про оренду землі».

Щодо нормативної грошової оцінки землі, то за приписами частини 5 статті 5 Закону «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також при розробленні показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання й охорони земель.

Індексація розміру орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнтів інфляції передбачена статтями 15 та 21 Закону України «Про оренду землі» і є однією із істотних умов договору оренди. Мінімальний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності залежить від розміру земельного податку, на який в свою чергу може впливати індексація ставок земельного податку (якщо грошова оцінка земель населених пунктів не проведена) та індексація грошової оцінки землі (якщо грошова оцінка встановлена).

Враховуючи викладене, розмір орендної плати за земельні ділянки індексується щорічно станом на 1 січня поточного року на коефіцієнт індексації ставок земельного податку та коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за попередній рік. Якщо значення коефіцієнта індексації грошової оцінки земель не перевищує одиниці, індексація не проводиться. Оскільки розрахунок коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки базується на врахуванні середньорічного індексу інфляції, для додаткового застосування індексу інфляції до розміру орендної плати не має підстав.

Розмір орендної плати, яку був зобов`язаний сплачувати відповідач, змінювався протягом дії договору у зв`язку із індексацією грошової оціни землі, проте відповідач в порушення своїх зобов`язань не сплачував орендні платежі у повному розмірі.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Отже, з огляду на встановлені судом обставини та наведені правові норми, суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати орендної плати за оренду земельної ділянки на умовах договору. У договорі сторони встановили, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним на розрахунковий рахунок Черкаської міської ради. За період користування земельною ділянкою з серпня 2017 року до грудня 2019 року відповідач у визначені у договорі строки плату вносив не повністю, його заборгованість за цей період становить 26657,37 грн.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність за порушення строків внесення орендної плати передбачена договором у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

Статтею 129 Податкового кодексу України визначено, що пеня нараховується на суму боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ.

На підставі наведених положень договору та закону позивач нарахував відповідачу 896,78 грн пені за період 31.01.2019 до 31.01.2020 з врахуванням щомісячних сум прострочення, розміру облікової ставки НБУ та шестимісячного строку нарахування.

Здійснивши перевірку правильності нарахування пені, суд встановив, що розрахунок пені проведений позивачем вірно. Вимога про стягнення 896,78 грн пені підлягає до задоволення.

Відповідно до статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Факт наявності заборгованості відповідача підтверджується поданими позивачем доказами. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних належних доказів повного розрахунку з орендної плати за використання земельної ділянки, у розумінні вимог статей 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, відповідач суду не подав. Отже, вимога про стягнення з відповідача заборгованості з оплати за оренду землі у сумі 26657,37 грн та 896,78 грн пені є обґрунтованою, отже підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніта-Люкс» (вул.Героїв Сталінграда, 54, м.Черкаси, 18005, ідентифікаційний код 35523387) на користь міського бюджету м.Черкаси (рахунок №UA0023002, одержувач платежу: УК у м.Черкасах/Черкаси/код платежу 18010600, , банк: Казначейство України (ел.адм.подат.) через Черкаську міську раду (вул.Б.Вишневецького, 36, м.Черкаси, 18002, ) 26657,37 грн заборгованості зі сплати орендної плати та 896,78 грн пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніта-Люкс» (вул.Героїв Сталінграда, 54, м.Черкаси, 18005, ідентифікаційний код 35523387) 2102,00 грн судового збору на рахунок №UA0086317, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради (вул.Б.Вишневецького, 36, м.Черкаси, 18002, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписане 24.04.2020.

Суддя О.І.Кучеренко