ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 квітня 2020 року м.Херсон Справа № 923/1804/14 (923/294/20)

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. розглянувши справу за позовом: Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" 73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, Ідентифікаційний код 32702078

до Відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод полімерних матеріалів" 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Тверська, буд.13, кв.93 поштова адреса: м.Дніпро,127, а/с 6399, Ідентифікаційний код 31468181

про розірвання договору оренди та виселення

в межах справи про банкрутство за заявою Кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "Шплінт.УА" (місцезнаходження - м. Кам`янське (раніше Дніпродзержинськ), 3-й Баглійський провулок, буд. 1-Ж, )

до Боржника: Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (місцезнаходження - м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, )

встановив :

У провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа № 923/1804/14 про банкрутство за заявою Кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "Шплінт.УА" (місцезнаходження - м. Кам`янське (раніше Дніпродзержинськ), 3-й Баглійський провулок, буд. 1-Ж, )

до Боржника: Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (місцезнаходження - м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, ) - в подальшому відповідач, боржник.

До суду надійшла заява Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (в подальшому позивач)до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод полімерних матеріалів" (в подальшому відповідач ) про розірвання укладеного між даними юридичними особами договору оренди та виселення з орендованого приміщення (приміщень). Позивач просить суд прийняти рішення, яким розірвати договір оренди № 203 від 27.06.2018р., який укладено між Публічним акціонерним товариством «Таврійська будівельна компанія» (вул. Адмірала Макарова, 203, м. Херсон, 730111, ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод полімерних матеріалів» (вул. Тверська, буд.13, кв. 93, м. Дніпро, 49000, ) та виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод полімерних матеріалів» (вул. Тверська, буд.13, кв. 93, м.Дніпро, 49000, ) з цілісного майнового комплексу будівель та споруд, який знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Чайковського, 236.

За приписами частини першої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з частиною першою статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Так, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо договору оренди № 203 цілісного майнового комплексу будівель та споруд, який знаходиться у місті Херсон, вул. Чайковського, 236.

В ухвалі від 27.03.2020р. суд зазначив, що позовна заява та додані до неї документи відповідають вимогам положень ст.ст.162, 163, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), та вона подана з додержанням встановлених, зокрема, ст.ст.20, 27 цього ж Кодексу правил юрисдикції суду, у зв`язку з чим наявні підстави для відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 27.03.2020р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. При цьому суд врахував приписи ст.12, 247, 249 ГПК України.

Відповідно до п.4 ухвали від 27.03.2020р. суд встановив відповідачу ТОВ"Дніпропетровський завод полімерних матеріалів" строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження - не пізніше 5 робочих днів з дня вручення даної ухвали.

13.04.2020р. на електронну пошту суду надійшли заперечення Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод полімерних матеріалів» (від 10.04.2020р. № 20989), відповідач просить суд ухвалити розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Заперечення мотивовані наступним.

1. Відповідач станом на 10.04.2020р. не отримав взагалі позовної заяви від позивача.

2. У відповідності до правової позиції щодо застосування норм права щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, зазначену в постанові Верховного Суду від 04.07.2019р. по справі № 910/13104/18: «Предметом даного позову є зобов`язання відповідача звільнити нежитлове приміщення, повернувши вказане приміщення позивачу- Управлінню освіти, тобто вимога немайнового характеру про звільнення приміщення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п "ятсотрозмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 12 ГПК України).

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 250 ГПК України).

З аналізу наведених норм процесуального права, вбачається, що господарські суди, відкриваючи провадження у справі наділені певною дискрецією щодо можливості віднесення того чи іншого спору до категорії малозначних та, відповідно, здійснення судочинства у таких справах за правилами спрощеного провадження. Водночас, таке право суду не є абсолютним.

Водночас, особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження встановлено спеціальною ст. 252 ГПК України.

За приписами ч. б ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Виходячи з аналізу ч. 5, 6 ст. 252 ГПК України, що суд не може здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявності клопотання будь-якої із сторін про інше. Можливість відмови у задоволенні такого клопотання чітко унормована двома умовами, зокрема згідно з однією з них, предметом позову має бути стягнення грошової суми (розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

В силу положень ст. 252 ГПК України, враховуючи предмет даного позову, суд апеляційної інстанції правомірно вказав на те, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови в задоволенні клопотання відповідача про розгляд без повідомлення (виклику) сторін.».

3. Відповідач у наданих запереченнях повідомляє, що ця справа має істотне значення для відповідача, оскільки відповідачем у цілісному майновому комплексі будівель та споруд, який знаходиться за адресою: м. Херсон Чайковського, 236 було встановлено габаритне обладнання, монтаж та демонтаж якого завдасть істотної шкоди відповідачу, крім того, мали місце численні порушення умов договору оренди № 203 від 27.06.2018р. зі сторони позивача, що призводило до фактичного обмеження використання наведеного цілісного майнового комплексу і вплинуло на виконання умов цього договору відповідачем. Зазначені обставини будуть доводитись відповідачем відповідними засобами доказування у встановленому ГПК України порядку, що безпосередньо вплине на обсяг та характер доказів у справі.

4. Крім того, відповідач зазначає, що за вимогою п.1 ч. 4 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи про банкрутство. Як зазначено в описовій та в мотивувальній частині ухвали Господарського суду Херсонської області від 27 березня 2020 року ця справа розглядається в межах справи № 923/1804/14 про банкрутство за заявою Кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "Шплінт.УА" (місцезнаходження - м. Кам`янське (раніше Дніпродзержинськ), 3-й Баглійський провулок, буд. 1-Ж, ) до Боржника: Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (місцезнаходження - м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, ).

На переконання відповідача, викладені ним обставини виключають розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У зв`язку із наведеним, керуючись 12, 247, 252 ГПК України, відповідач просить постановити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Також від представника відповідача адвоката Дрозд Р.Ю. надійшла заява про вступ у справу у якості представника та надання доступу до електронної справи № 923/1804/14 (923/294/20) в підсистемі "Електронний суд".

Дослідивши матеріали справи, заяву представника про надання доступу до електронної справи та заперечення відповідача (від 10.04.2020р. № 20989), суд встановив наступне.

1. До позовної заяви позивача Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод полімерних матеріалів" про розірвання укладеного між даними юридичними особами договору оренди та виселення з орендованого приміщення (приміщень). Позивач просить суд прийняти рішення, яким розірвати договір оренди № 203 від 27.06.2018р., який укладено між Публічним акціонерним товариством «Таврійська будівельна компанія» (вул. Адмірала Макарова, 203, м. Херсон, 730111, ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод полімерних матеріалів» (вул. Тверська, буд.13, кв. 93, м. Дніпро, 49000, ) та виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод полімерних матеріалів» (вул. Тверська, буд.13, кв. 93, м.Дніпро, 49000, ) з цілісного майнового комплексу будівель та споруд, який знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Чайковського, 236 - додано належні докази направлення 25.03.2020р. позовної заяви з усіма додатками на адресу відповідача .

2. За приписами ст.247 ГПК України ( Справи, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження) у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.4 ст.247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3-8 цієї частини.

Згідно п.5 ст.247 ГПК України суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову, відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що предметом позову у справі № 923/1804/14 (923/294/20) є розірвання договору оренди та виселення, а не визнання боржника банкрутом. Окрім того, дана справа про розірвання договору оренди та виселення однозначно не належить до переліку справ, визначених у п.4 ст.247 ГПК України, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження. При цьому суд керується приписами ст.247 ГПК України про те, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Суд окремо звертає увагу відповідача на п.3 ухвали від 27.03.2020р., у якому зазначено : "Звернути увагу учасників справи на те, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ГПК України для розгляду справ в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ГПК України."

Крім того, посилаючись у своїх запереченнях на ст.252 ГПК України, відповідач не просить розглядати справу у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а просить постановити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В той же час, ст.252 ГПК України встановлює лише особливості розгляду справи саме у порядку спрощеного позовного провадження.

3. Справи про розірвання договору оренди та виселення за приписами ГПК України та за усталеною судовою практикою не відносяться до категорії складних справ, що мають особливе велике значення для сторін та становлять значний суспільний інтерес, незалежно від предмету оренди.

4. В силу п.2 ст. Кодексу України з процедур банкрутства Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Виходячи з цієї правової норми, у межах справи про банкрутство боржника розглядається і даний позов АТ "Таврійська будівельна компанія" до ТОВ "Дніпропетровський завод полімерних матеріалів" про розірвання укладеного між даними юридичними особами договору оренди та виселення з орендованого приміщення (приміщень). Проте дана позовна заява жодним чином не прирівнюється до справи про банкрутство та не тягне за собою заборону розглядати даний позов у порядку спрощеного провадження.

Відповідно до п 4 ст.250 ГПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Дослідивши заперечення відповідача проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження, суд визнає зазначені заперечення необгрунтованими та залишає заяву відповідача без задоволення.

Розглянувши заяву представника відповідача адвоката Дрозд Р.Ю. про вступ у справу у якості представника та надання доступу до електронної справи № 923/1804/14 (923/294/20) в підсистемі "Електронний суд" суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 152, 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12.04.2018 №16 та вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (із змінами і доповненнями), з метою забезпечення обміну електронними документами між судами та учасниками судового процесу, наказом Державної судової адміністрації України від 22.12.2018 №628 запроваджено тестовий режим експлуатації підсистеми "Електронний суд" у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Згідно з пунктами 1, 2 Розділу ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду. Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

За пунктом 12 Розділу ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, від імені юридичної особи підписувати електронні доручення мають право особи, зазначені в відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі "Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи".

За приписами ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до положень частин 1, 3, 8 ст. 60 ГПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Судом встановлено, що повноваження адвоката Дрозд Романа Юрійовича на право представляти товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод полімерних матеріалів" в усіх органах державної влади і управління, в тому числі господарських судах, підтверджено ордером від 10.04.2020р., виданому на підставі договору про надання правової допомоги/доручення від 08.04.2020р. № 33/2020. При цьому зазначено,що права адвоката товариством "Дніпропетровський завод полімерних матеріалів" не обмежуються.

Враховуючи викладене, керуючись ч.3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України, суд задовольняє заяву адвоката Дрозд Романа Юрійовича, залучає його до участі у справі № 923/294/20 в якості представника товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод полімерних матеріалів" та надає доступ до електронної справи № 923/294/20 в підсистемі "Електронний суд".

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 56, 232- 235, 247, 250-252 ГПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Залишити без задоволення заяву товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод полімерних матеріалів"(заперечення від 10.04.2020р. № 20989) про розгляд справи № 923/1804/14 (923/204/20) за правилами загального позовного провадження .

2. Задовольнити заяву адвоката Дрозд Романа Юрійовича, залучити його до участі у справі № 923/294/20 в якості представника товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод полімерних матеріалів" та надати йому доступ до електронної справи № 923/294/20 в підсистемі "Електронний суд"

3. Надіслати копію даної ухвали сторонам справи № 923/294/20.

Ухвала набрала законної чинності 16.04.2020р.

та не підлягає оскарженню поза межами ссдового рішення,

прийнятого за результатами розгляду справи, з

гідно ст.ст.235,255 ГПК України.

Суддя Т.Г. Пінтеліна