УХВАЛА

м. Київ

27.04.2020Справа № 910/1560/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергостіл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Базіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт»

про стягнення вартості неякісної продукції та неустойки в розмірі 72 904,59 грн.

без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод «Енергостіл» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «Базіс» про стягнення вартості неякісної продукції та неустойки в розмірі 72 904,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 3Д-С-22/07/19-1 від 22.07.2019, в частині поставки товару належної якості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 судом залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків та встановлено спосіб їх усунення.

11.02.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1560/20. Приймаючи до уваги клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

20.02.2020 представником позивача подано клопотання про долучення документі до матеріалів справи.

11.03.2020 представником позивача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

11.03.2020 представником третьої особи подано письмові пояснення.

12.03.2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

31.03.2020 представником позивача подано відповідь на відзив, клопотання про витребування доказів та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергостіл" про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергостіл" про витребування доказів відмовлено.

16.04.2020 представником позивача подано клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін та клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, в обґрунтування якого позивач зазначає, що відзив на позовну заяву відповідача та пояснення третьої особи мстять значні розбіжності у викладені обставини справи, які мають суттєва значення для вирішення спору, зокрема щодо формату поставки (договірна чи позадоговірна), щодо підписання сторонами видаткової накладної № 3110-22 від 31.10.2019.

Позивач зазначає, що третя особа у своїх поясненнях зазначає, що: товар (сортовий металопрокат (круг dl 70мм марка сталі 40ХН2МА), який вказаний в ТТН № 7163 від 31.10.2019, видатковій накладній № РН-012469 від 31.10.2019 а ні за розмірами, а ні за хімічним складом, а ні за маркою сталі не має нічого спільного з товаром, який замовив позивач; позивач з самого початку був обізнаний про те, що за ТТН № 7163 від 31.10.2019, видатковою накладною №РН-012469 від 31.10.2019 не є вантажоотримувачем товару, а в договірних відносинах між ТОВ "Такт" та відповідачем була відсутня умова про те, що вантажоотримувачем товару є чи буде позивач; адвокат позивача у позові зазначила, що ТОВ "Такт" посвідчило сертифікат якості, однак додані адвокатом до позову копії сертифікатів якості не містять відміток ТОВ "Такт" про їх посвідчення; спірний договір поставки №ЗД-С-22/07/19-1 від 22.07.2019, специфікація №1 від 29.10.2019 до спірного договору не передбачають, що постачальником товару буде ТОВ "Такт"; позивач видаткову накладну №3110-22 від 31.10.2019 отримав електронною поштою, посвідчення адвокатом позивача, що копія видаткової накладної Відповідача №3110-22 від 31.10.2019 згідно оригіналу є неправомірним оскільки сам оригінал у адвоката відсутній; в самій видатковій накладній №3110-22 від 31.10.2019 оформленій відповідачем, вказана підстава її складання (без договору), а рахунок на оплату №6043 від 29.10.2019, доданий до позову не містить доказів, шо-відповідач оформив рахунок на виконання саме того договору, на який посилається адвокат у позові: приймання товару без оригіналу видаткової накладної, за первинними документами, за якими позивач не вказаний покупцем чи вантажоотримувачем, є неправомірним.

Як зазначає позивач, відповідач в свою чергу, у своєму відзиві на позовну заяву стверджує, що між сторонами було укладено договір поставки № ЗД-С-22/07/19-1 від 22.07.2019; згідно Специфікації №1 від 29.10.2019 позивачем було замовлено круг ф 170 ст. 40Х2Н2МА (L=1350) ГОСТ 2590-2006 кількістю 2 шт. за ціною 48 775,99 грн. з ПДВ.; на виконання умов Договору ТОВ "ТВК "БАЗІС" виписано ТОВ "ЗАВОД "ЕНЕРГОСТІЛ" рахунок №6043 від 29.10.2019 на оплату 48 775,99 грн.; круг ф 170 ст. 40Х2Н2МА (L=1350) ГОСТ 2590-2006 кількістю 2 ніг. було отримано ТОВ "ЗАВОД "ЕНЕРГОСТІЛ", що підтверджується видатковою накладною №3110-22 віл 31.10.2019: господарська операція узгоджена первинною документацією, яка в повному обсязі дає змогу ідентифікувати сторони та умови; 31 жовтня 2019 року ТОВ "ЗАВОД "ЕНЕРГОСТІЛ" з невідомих причин отримало також круг dl 170мм марка сталі 40ХН2М ТОВ "ТВК '"БАЗІС" від ТОВ "ТАКТ". який помилково поставлений за адресою позивача за ТТН №7163 від 31.10.2019.

В подальшому, як зазначає позивач, після отримання третьою особою відзиву на позов від відповідача, третя особа надала 18 березня 2020 року додаткові пояснення в яких зазначає, що ТОВ "Такт" нічого не відомо про іншу поставку іншого товару на адресу позивача, якщо мова не йде про товар, який був відвантажений ТОВ "Такт"; підтверджує факт поставки сортового прокату круг dl 170мм марка сталі 40ХН2М згідно ТН №7163 від 31.10.2019, видаткової накладної № РН-012469 від 31.10.2019 на користь відповідача у цій справі; товар який поставлений ТОВ "Такт" прийнятий відповідачем за якістю та кількістю без зауважень, є якісним; якщо спір йде про інший товар ніж поставлений ТОВ "ТАКТ" на адресу відповідача за вищевказаними документами, то ТОВ "Такт" пояснити більше нічого не може та не має підстав.

Виходячи з предмету та підстав позовних вимог, з огляду на докази, які було подано сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку щодо доцільності постановлення ухвали про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. При цьому, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 11 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 11 ГПК Украхни встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є «одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Клінік дез Акація та інші проти Франції вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У ст. 11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Водночас, з огляду на правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи, які входять в предмет доказування у розглядуваному спорі, та справедливе вирішення спору не вбачається за можливе без проведення підготовчого провадження.

Таким чином, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергостіл" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Базіс" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт» про стягнення вартості неякісної продукції та неустойки в розмірі 72 904,59 грн., до розгляду за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії відкриття провадження.

При цьому, з огляду на призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження, клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням сторін у спрощеному провадженні, залишається судом без розгляду.

Керуючись ст. 234, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Здійснювати розгляд справи №910/1560/20 за правилами загального позовного провадження.

2. Призначити підготовче засідання у справі на 25.05.20 о 10:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 22 .

3. Усі заяви, клопотання, заперечення подати до суду у строк до 19.05.2020 з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених ст.170 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили 27.04.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Грєхова