РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.04.2020Справа № 910/1577/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С., розглянувши в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 15 146, 52 грн.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач) про стягнення вартості недостачі вантажу в розмірі 15 146, 52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок незабезпечення відповідачем збереження вантажу під час перевезення, утворилась недостача, про що складені відповідні комерційні акти. Вартість недостачі вантажу за розрахунком позивача становить 15 146, 52 грн., яка відповідачем у добровільному порядку сплачена не була, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2020 відкрито провадження у справі № 910/1577/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.03.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позов № 2022/383 від 03.03.2020, відповідно до змісту якого відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки доданий до позовної заяви рахунок-фактура, на підставі якого розраховувалась вартість недостачі вантажу, виданий не відправником, а іншою особою, тоді як довідка про вартість 1 тони вугілля видана ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Крім того, відповідач вказує на те, що підписаний між позивачем та ТОВ «Д.Трейдинг» акт приймання-передачі від 18.08.2019 підтверджує, що позивачем отримані товарно-матеріальні цінності в повному обсязі. Таким чином, вартість втраченого вантажу не підтверджена належними та допустимими доказами. При цьому, відповідач звертає увагу на те, що під час здійснення розрахунку завданих збитків позивачем були допущені арифметичні помилки.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 року між позивачем (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Д.ТРЕЙДИНГ» (Постачальник) було укладено Договір № 19/151, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати, а Покупець - прийняти та оплатити вугільну продукцію (далі - ресурс) за марочним складом, цінам та у кількості, вказаним у відповідних Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору, та на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що датою поставки ресурсу (відповідної партії) від Постачальника до Покупця вважається дата календарного штемпеля в залізничній накладній, згідно умов поставки, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній Специфікації.

Право власності на Ресурс та ризики його знищення чи пошкодження переходить від Постачальника до Покупця з дати поставки ресурсу, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній Додатковій угоді або Специфікації до Договору (п. 3.4. Договору).

За умовами Специфікації № 4 до Договору Постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти та оплатити вугілля кам`яне марки г - газове Г (Г2) Р (0-200) у кількості 35 000 тн. на суму 68 632 620, 00 грн. Вантажовідправник - Шахта «Степна» ПСП «ШУ Першотравенське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

У серпні 2019 року відповідач прийняв до перевезення вантаж - вугілля кам`яне марки г - газове Г (Г2) Р (0-200) у кількості 621300 кг. за залізничною накладною № 46144465 у вагонах 65753451, 60653672, 62551239, 65385429, 60400967, 66936865, 60735925, 67911123, 67678524, вантажоотримувачем якого є позивач, а вантажовідправником - ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Після прибуття вантажу було здійснено комісійне переважування вагонів та виявлено недостачу вантажу, про що складено Комерційні акти № 482803/175 від 20.08.2019, № 482803/176 від 20.08.2019, № 482803/177 від 20.08.2019, № 482803/186 від 20.08.2019, № 482803/187 від 20.08.2019, № 482803/188 від 20.08.2019, № 482803/189 від 20.08.2019, № 482803/190 від 20.08.2019, № 482803/191 від 20.08.2019.

Так, відповідно до Комерційного акту № 482803/175 від 20.08.2019 згідно акта загальної форми № 57219 від 19.08.2019 станції Покровськ було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних вагах вантажоодержувача № 0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 22.04.2019. Згідно документу значиться вага: нетто: 68400 кг., тара 24200 кг. При зважуванні виявилося: брутто 90050 кг., тара 24200 кг., нетто 65850 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 2 650 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люка, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів розровнена, маркована повздовжними бороздами, плівкою проти видування не вкривалася. Над 1, 7 люками виїмки розміром 200 см х 280 см х 40 см, над 5, 6 люками 100 см х 100 см 30 см. Зважування вантажу проводили ДС ОСОБА_1 , агент комерційний ОСОБА_5 , прийомоздавальник ПрАТ «АКХЗ» ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_6. При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Відповідно до Комерційного акту № 482803/176 від 20.08.2019 згідно акта загальної форми № 57218 від 19.08.2019 станції Покровськ було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних вагах вантажоодержувача № 0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 22.04.2019. Згідно документу значиться вага: нетто: 70450 кг., тара 22400 кг. При зважуванні виявилося: брутто 90100 кг., тара 22400 кг., нетто 67700 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 2 750 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люка, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів розровнена, маркована повздовжними бороздами, плівкою проти видування не вкривалася. Над 1, 7 люками виїмки розміром 200 см х 280 см х 40 см. Зважування вантажу проводили ДС ОСОБА_1 , агент комерційний ОСОБА_5 , прийомоздавальник ПрАТ «АКХЗ» ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_6. При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Відповідно до Комерційного акту № 482803/177 від 20.08.2019 згідно акта загальної форми № 1427 від 19.08.2019 станції Авдіївка було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних вагах вантажоодержувача № 0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 22.04.2019. Згідно документу значиться вага: нетто: 68950 кг., тара 23800 кг. При зважуванні виявилося: брутто 91350 кг., тара 23800 кг., нетто 67550 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 1 400 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люка, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів розровнена, маркована повздовжними бороздами. Над 1, 7 люками виїмки розміром 1,5м х 1м х 0,5м. Зважування вантажу проводили: ДС ОСОБА_1 , агент комерційний ОСОБА_5 , прийомоздавальник ПрАТ «АКХЗ» ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_6. При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Відповідно до Комерційного акту № 482803/186 від 20.08.2019 згідно акта загальної форми № 57220 від 19.08.2019 станції Покровськ було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних вагах вантажоодержувача № 0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 22.04.2019. Згідно документу значиться вага: нетто: 69350 кг., тара 23000 кг. При зважуванні виявилося: брутто 89600 кг., тара 23000 кг., нетто 66600 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 2 750 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люка, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів розровнена, маркована повздовжними бороздами, плівкою проти видування не вкривалася. Над 1, 2 люками виїмки розміром 200 см х 280 см х 40 см, над люком 7 100 см х 280 см 30 см. Зважування вантажу проводили ДС ОСОБА_1 , агент комерційний ОСОБА_5 , прийомоздавальник ПрАТ «АКХЗ» ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_6. При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Відповідно до Комерційного акту № 482803/187 від 20.08.2019 згідно акта загальної форми № 57221 від 19.08.2019 станції Покровськ було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних вагах вантажоодержувача № 0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 22.04.2019. Згідно документу значиться вага: нетто: 69750 кг., тара 23000 кг. При зважуванні виявилося: брутто 90750 кг., тара 23000 кг., нетто 67750 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 2000 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люка, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів розровнена, маркована повздовжними бороздами, плівкою проти видування не вкривалася. Над 1, 7 люками виїмки розміром 200 см х 280 см х 40 см. Зважування вантажу проводили ДС ОСОБА_1 , агент комерційний ОСОБА_5 , прийомоздавальник ПрАТ «АКХЗ» ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_6. При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Відповідно до Комерційного акту № 482803/188 від 20.08.2019 згідно акта загальної форми № 57222 від 19.08.2019 станції Покровськ було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних вагах вантажоодержувача № 0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 22.04.2019. Згідно документу значиться вага: нетто: 68400 кг., тара 24200 кг. При зважуванні виявилося: брутто 90550 кг., тара 24200 кг., нетто 66350 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 2050 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люка, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів розровнена, маркована повздовжними бороздами, плівкою проти видування не вкривалася. Над 1, 7 люками виїмки розміром 200 см х 280 см х 40 см, над 2, 3 люками виїмки по середині розміром 40 см х 40 см 20 см. Зважування вантажу проводили ДС ОСОБА_1 , агент комерційний ОСОБА_5 , прийомоздавальник ПрАТ «АКХЗ» ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_6. При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Відповідно до Комерційного акту № 482803/189 від 20.08.2019 згідно акта загальної форми № 57223 від 19.08.2019 станції Покровськ було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних вагах вантажоодержувача № 0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 22.04.2019. Згідно документу значиться вага: нетто: 69300 кг., тара 24000 кг. При зважуванні виявилося: брутто 91200 кг., тара 24000 кг., нетто 67 200 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 2 100 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люка, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів розровнена, маркована повздовжними бороздами, плівкою проти видування не вкривалася. Над 1, 7 люками виїмки розміром 200 см х 280 см х 40 см, потоптан. Зважування вантажу проводили ДС ОСОБА_1 , агент комерційний ОСОБА_5 , прийомоздавальник ПрАТ «АКХЗ» ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_6. При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Відповідно до Комерційного акту № 482803/190 від 20.08.2019 згідно акта загальної форми № 57224 від 19.08.2019 станції Покровськ було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних тензометричних вагах вантажоодержувача № 0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 22.04.2019. Згідно документу значиться вага: нетто: 68350 кг., тара 23900 кг. При зважуванні виявилося: брутто 90400 кг., тара 23900 кг., нетто 66500 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 1850 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люка, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 20 см., розровнена, маркована повздовжними бороздами, плівкою проти видування не вкривалася. Над 1, 7 люками виїмки розміром 200 см х 280 см х 20 см - 30 см., маркування порушене. Зважування вантажу проводили ДС ОСОБА_1 , агент комерційний ОСОБА_5 , прийомоздавальник ПрАТ «АКХЗ» ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_6. При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Відповідно до Комерційного акту № 482803/191 від 20.08.2019 згідно акта загальної форми № 57225 від 19.08.2019 станції Покровськ було проведено зважування вантажу на справних 100-тонних тензометричних вагах вантажоодержувача № 0380, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 22.04.2019. Згідно документу значиться вага: нетто: 68350 кг., тара 23200 кг. При зважуванні виявилося: брутто 89550 кг., тара 23200 кг., нетто 66350 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 2 000 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люка, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів розровнена, маркована повздовжними бороздами, плівкою проти видування не вкривалася. Над 1, 7 люками виїмки розміром 200 см х 280 см х 40 см, потоптан. Зважування вантажу проводили ДС ОСОБА_1 , агент комерційний ОСОБА_5 , прийомоздавальник ПрАТ «АКХЗ» ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_6. При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Позивач звертаючись до суду з цим позовом вказує на те, відповідач, як перевізник вантажу, належним чином не виконав зобов`язання щодо збереження вантажу під час його перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки у вигляді недостачі вантажу, вартість якої за розрахунком позивача становить 15 146, 52 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Таким чином, відповідачем взято на себе зобов`язання з перевезення вантажу на підставі залізничної накладної № 46144465.

Статтями 22, 23 Статуту передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Згідно зі ст. 37 Статуту тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами перевезення вантажів. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 1454 від 01.12.2008, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Відповідно до п. 1 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (ст. 32 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001 року, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т.ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Статтею 920 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з статтею 113 Статуту за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

У відповідності до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п. п. 2, 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Як вказано вище, при прибутті вагонів на станцію залізницею проведено комісійне переважування маси вантажу на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоних не відповідає масі, вказаній у залізничній накладній, про що складено Комерційні акти № 482803/175 від 20.08.2019, № 482803/176 від 20.08.2019, № 482803/177 від 20.08.2019, № 482803/186 від 20.08.2019, № 482803/187 від 20.08.2019, № 482803/188 від 20.08.2019, № 482803/189 від 20.08.2019, № 482803/190 від 20.08.2019, № 482803/191 від 20.08.2019.

В силу ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною, у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань, а також причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням (неналежним виконанням) зобов`язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Положеннями частини 2 статті 623 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до статті 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до приписів статті 924 Цивільного кодексу України, статті 314 Господарського кодексу України, статей 114 і 115 Статуту залізниць України залізниця відповідає за збереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, розмір шкоди, завданої внаслідок втрати вантажу, складається з вартості вантажу, який оплачений позивачем, але фактично ним не отриманий.

Позивач, у свою чергу, розрахунок збитків в сумі 15 146, 52 грн. розраховує відповідно до довідки вантажовідправника, згідно з якою вартість 1 тн. вугілля складає 2 130, 31 грн. При цьому, в матеріалах справи міститься рахунок-фактура постачальника - ТОВ «Д.ТРЕЙДИНГ» № 1808-2 від 18.08.2019.

З матеріалів справи вбачається, що вугілля кам`яне поставлялось позивачу на підставі Договору № 19/151 від 07.06.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Д.ТРЕЙДИНГ» (Постачальник) та ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (Покупець).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що датою поставки ресурсу (відповідної партії) від Постачальника до Покупця вважається дата календарного штемпеля в залізничній накладній, згідно умов поставки, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній Специфікації.

Право власності на Ресурс та ризики його знищення чи пошкодження переходить від Постачальника до Покупця з дати поставки ресурсу, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній Додатковій угоді або Специфікації до Договору (п. 3.4. Договору).

Згідно з пунктом 5.1. Договору оплата ресурса Покупцем здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в цьому Договорі, в розмірі вартості фактично поставленого Постачальником та прийнятого Покупцем ресурса, протягом 14 календарних днів з дати поставки ресурса з наданням Постачальником по електронній пошті документів, вказаних в п. 6.8. Договору протягом 3-х робочих днів з дати поставки ресурсів на електронні адреси, а також наступного пред`явлення оригіналів вказаних документів протягом 5-ти днів з дати поставки ресурса, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній додатковій угоді до Договору.

Згідно з Актом приймання-передачі № 1808-2 від 18.08.2019, ТОВ «Д.ТРЕЙДИНГ» передало позивачу вугілля, в т.ч. за накладною № 46144465.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про оплату позивачем вартості вантажу, про нестачу якого вказано в комерційних актах № 482803/175 від 20.08.2019, № 482803/176 від 20.08.2019, № 482803/177 від 20.08.2019, № 482803/186 від 20.08.2019, № 482803/187 від 20.08.2019, № 482803/188 від 20.08.2019, № 482803/189 від 20.08.2019, № 482803/190 від 20.08.2019, № 482803/191 від 20.08.2019.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 910/13327/17 від 27.02.2018 та постанові Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 у справі № 910/11865/19.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог, зокрема, доказів оплати товару, що перевозився відповідачем та надійшов не повністю, у зв`язку з чим позивачем не доведено факту завдання йому збитків втратою цього товару.

За таких обставин, за відсутності належних та допустимих доказів оплати позивачем товару (вугілля кам`яного) та, відповідно, порушення прав позивача Залізницею, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 15 146, 52 грн. збитків не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України"" (Заява N 4909/04) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 15 146, 52 грн.

2. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. В силу приписів частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Згідно з підпунктом 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 09.04.2020 року.

Суддя В.С. Ломака