УХВАЛА

м. Київ

17.04.2020Справа № 910/5172/20

За позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» (04116, м.Київ, Шевченківський район, вулиця Шулявська, будинок 7) 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро»
простягнення 5482909,06 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» заборгованість у розмірі 5482909,06 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» (як лізингоодержувачем) умов укладеного з позивачем договору фінансового лізингу №DNH2LNІ06256 від 02.10.2014. Оскільки виконання зобов`язання за вказаним договором було забезпечено порукою за договором поруки №DNH2LNІ06256/DP від 02.10.2014, укладеним з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро», позивач просить стягнути суму заборгованості з лізингоодержувача та поручителя солідарно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/5172/20, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 10.06.2020.

Разом з позовною заявою Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт у межах суми заборгованості за кредитом у розмірі 5482909,06 грн на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно», шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Заява мотивована тим, що відповідач-1 протягом тривалого часу не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором - не здійснює щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого у відповідача-1 виникла заборгованість за кредитом. Як стверджує позивач, найчастіше за порушення зобов`язань перед банком відбувається вчинення відповідачем-1 всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу-1 майна й коштів, що виражається у передачі третім особам права власності на майно й кошти або його перерахування від банку й державної виконавчої служби, а також проведення інших операцій з майном та коштами щодо позбавлення банку задовольнити свої вимоги за його рахунок.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Суд відзначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

В рамках даної справи позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за договором фінансового лізингу №DNH2LNІ06256 від 02.10.2014 у загальному розмірі 5482909,06 грн, з яких: 1013420,19 грн - заборгованість по залишку вартості предмета лізингу, 257904,31 грн - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 3722352,57 грн - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, 489231,99 грн - заборгованість з пені.

В свою чергу, у поданій суду заяві про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача-1 у межах суми заборгованості за кредитом, і обґрунтовуючи заяву посилається на невиконання відповідачем саме кредитного договору. При цьому, у заяві позивач прямо зазначає, що подає заяву про забезпечення позову у зв`язку із зверненням з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості саме за кредитом у розмірі 5482909,06 грн.

За таких обставин, заява Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень п. 4 розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.М. Смирнова