ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
(вул. Шевченка, 16, м. Івано-Франківськ)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2020 Справа № 909/34/20
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.,

секретар судового засідання Тузін Г.П.,

За участю:

представника позивача: Широких Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Панбетон", вул. Левинського, буд. 2-А, м. Івано-Франківськ, 76014

до відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Континенталь", вул. Чорновола, буд.99, м. Івано-Франківськ, 76005

про стягнення 80196,04 грн. заборгованості, з яких 28775,22 грн. - основного боргу за поставку продукції, 23 148,06 грн. - боргу за доставку продукції, 675,00 грн. - інфляційних втрат, 1121,52 грн. - пені, 25961,61 грн. штрафу, 514,60 грн. - 3% річних,

встановив, що ТОВ "Панбетон" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Континенталь" про стягнення 80196,04 грн. заборгованості, з яких 28775,22 грн. - основного боргу за поставку продукції, 23 148,06 грн. - боргу за доставку продукції, 675 грн. - інфляційних втрат, 1121,52 грн. - пені, 25961,61 грн. штрафу, 514,60 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач всупереч приписам ГК України, ЦК України та умовам договору поставки бетону №17/07 ПБ від 17.07.2019, не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання по оплаті отриманої продукції та вартості її доставки в строки обумовлені договором. В підтвердження позовних вимог позивач надав суду копії: договору поставки бетону №17/07 ПБ від 17.07.2019; додатку №1 до договору; видаткових накладних №999 від 18.07.2019; №1015 від 19.07.2019; №1034 від 23.07.2019; №1190, №1191, №1200, №1202, №1204, №1205 №1210 від 20.08.2019; актів надання послуг №1030 від 18.07.2019; №1031 від 19.07.2019; №1035 від 23.07.2019; №1253 від 20.08.2019 та банківської виписки за період з 01.01.2019 по 13.11.2019.

За несвоєчасне виконання зобов`язання відповідачу нараховано інфляційні втрати, 3% річних, штраф та пеню.

17.01.2020, Господарський суд Івано-Франківської області відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 18.02.2020 та витребував документи необхідні для розгляду справи, зокрема, зобов`язав позивача подати суду для огляду в судовому засіданні оригінали документів, долучених до позовної заяви, а відповідача направити суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову.

05.03.2020, судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи №909/34/20 до судового розгляду по суті на 26.03.2020.

27.03.2020, суд призначив розгляд справи на 08.04.2020.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, письмового відзиву на позовну заяву не подав, причин неявки суду в судові засідання не повідомив, хоча про час і дату судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка відділу документального забезпечення суду на зворотному боці ухвал та повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст.43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд, враховуючи приписи ст.178 ГПК України, зокрема, право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи, заслухав представника позивача та вважає, що позов слід задоволити частково.

При цьому суд врахував наступне:

17.07.2019, між ТОВ "Панбетон" (надалі - постачальник) та ТОВ "Континенталь" (надалі - покупець) укладено договір поставки бетону №17/07 ПБ (надалі-Договір), згідно умов якого постачальник зобов`язався передати у встановлений строк (строки) товарний бетон (надалі- продукція) у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти продукцію і сплатити за неї грошову суму на умовах, визначених у цьому Договорі. (п.1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що кількість продукції, графік її поставки, асортимент (марка, клас та рухомість бетону) та ціна продукції, що постачається згідно з цим Договором, а також вартість її доставки Покупцю визначається на підставі Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору, сортамент товару визначається у рахунках на оплату постачальника або Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору, відповідно до заявок покупця та накладних.

Згідно п.1.5. Договору, об`єм і марка продукції, вартість доставки, що вказані в накладній, підписаній покупцем вважається прийнятими відповідно до умов цього договору. Підписана покупцем накладна підтверджує отримання ним продукції на об`єкті покупця.

Відповідно до п.4.5. та п.4.6. Договору, покупець здійснює повну оплату партії продукції і вартості її доставки протягом чотирнадцяти банківських днів з моменту прийняття відповідної партії продукції постачальника, визначеної у підписаній покупцем накладній. Покупець здійснює оплату за продукцію шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Датою оплати за продукцію вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. (п.4.7. Договору).

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов`язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи, зокрема, з видаткових накладних №999 від 18.07.2019; №1015 від 19.07.2019; №1034 від 23.07.2019; №1190, №1191, №1200, №1202, №1204, №1205 №1210 від 20.08.2019, актів надання послуг №1030 від 18.07.2019; №1031 від 19.07.2019; №1035 від 23.07.2019; №1253 від 20.08.2019, підписаними та скріпленими печатками обох сторін вбачається, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання згідно договору, поставив продукцію на суму 220 459,50 грн. та надав транспортні послуги на суму 23148,06 грн.

Однак, відповідач, як стверджує позивач та підтверджується банківською випискою за період з 01.01.2019 по 13.11.2019, оплатив продукцію частково на суму 191 684,28 грн.

Враховуючи викладене та те, що відповідач доводів позивача належними і допустимими доказами не спростував, доказів в підтвердження оплати продукції і вартості її доставки в повному обсязі не подав, вимога позивача про стягнення з відповідача 28775,22 боргу за продукцію та 23148,06 грн. боргу за її доставку є обґрунтованою.

Вимогу про стягнення штрафу на підставі п.6.3 Договору, слід задоволити частково виходячи з того, що зазначеним пунктом сторони домовились про сплату штрафу постачальником за порушення строків оплати за продукцію, а не порушення строків виконання зобов"язань по оплаті послуг доставки..

Вимоги про стягнення інфляційних втрат, 3% річних, пені підгалягають задоволенню виходячи з приписів ст.625 ЦК України, якими встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом та пункту 6.3. Договору, яким сторони погодили, що за порушення строків оплати за продукцію, передбачених даним договором, на строк до 14 днів, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення.

Згідно вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, у відповідності до ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача. Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з товариство з обмеженою відповідальністю "Континенталь" (вул. Чорновола, буд.99, м. Івано-Франківськ, 76005, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Панбетон" (вул. Левинського, буд. 2-А, м. Івано-Франківськ, 76014, ) - 28775,22 (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят п`ять гривень двадцять дві копійки) - основного боргу за поставку продукції; 23148,06 (двадцять три тисячі сто сорок вісім гривень шість копійок) - боргу за доставку продукції; 675,00 (шістсот сімдесят п`ять гривень) - інфляційних втрат; 514,60 (п`ятсот чотирнадцять гривень шістдесят копійок) - 3% річних; 1121,52 (одну тисячу сто двадцять одну гривню п`ятдесят дві копійки) - пені; 14387,61 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят сім гривень шістдесят одну копійку ) - штрафу та 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Скапровська І.М.

Повне рішення складено 09.04.2020.