ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Рівне

"23" квітня 2020 р. Справа № 918/225/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у матеріалах справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот"

до відповідача Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно - каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

про стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних в сумі 14 571 639,81 грн.

заяву Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про встановлення порядку виконання рішення

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача (заявника): не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області 10.07.2017 року позов Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" (змінено назву на Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот") задоволено частково. Стягнуто з Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (33088, м. Рівне, вул. С. Бандери, 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" (33017, м. Рівне - 17, ) 10 688 581 (десять мільйонів шістсот вісімдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят одну) грн. 67 коп. заборгованості, 68 394 (шістдесят вісім тисяч триста дев`яносто чотири) грн. 62 коп. пені, 495 295 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять) грн. 99 коп. - 3% річних, 2 170 038 (два мільйони сто сімдесят тисяч тридцять вісім) грн. 72 коп. інфляційних та 210 567 (двісті десять тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн. 93 коп. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

На виконання рішення господарського суду Рівненської області від 10.07.2017 року видано наказ від 10.08.2017 року №918/225/17.

14.04.2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" надійшла заява про встановлення порядку виконання рішення, в якій останнє просить встановити порядок виконання рішення господарського суду Рівненської області від 10.07.2017 року у справі №918/225/17 шляхом сплати РОВКП ВКГ "Рівневодоканал" залишку несплаченої заборгованості в сумі 10838517,59 грн. протягом 22 місяців з дати винесення відповідної ухвали, з яких 21 місяць по 500 000 грн. і у 22 місяць 338 517,59 грн..

Дану заяву обгрунтовує наступним. Підприємством РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" з моменту винесення рішення у справі №918225/17 частково сплачено заборгованість, залишок несплаченої суми становить 10838517,59 грн.. РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" звернулось до ПрАТ "Рівнеазот" з листом, в якому просило звернутись до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 10.07.2017 року у справі №918/225/17 шляхом сплати РОВКП ВКГ "Рівневодоканал" залишку несплаченої заборгованості в сумі 10838517,59 грн. протягом 22 місяців з дати винесення відповідної ухвали, з яких 21 місяць по 500 000 грн. і у 22 місяць 338 517,59 грн..

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 квітня 2020 року заяву Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про встановлення порядку виконання рішення прийнято до розгляду та призначено у судовому засіданні.

В судове засідання 23.04.2020 року не з`явились представники сторін та заявника. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Крім того, представниками заявника та Відповідача подано суду клопотання про розгляд заяви у відсутності повноважних представників.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про встановлення порядку виконання рішення, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду даної справи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Рівненської області 10.07.2017 року позов Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" (змінено назву на Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот") задоволено частково. Стягнуто з Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно - каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (33088, м. Рівне, вул. С. Бандери, 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" (33017, м. Рівне - 17, ) 10 688 581 (десять мільйонів шістсот вісімдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят одну) грн. 67 коп. заборгованості, 68 394 (шістдесят вісім тисяч триста дев`яносто чотири) грн. 62 коп. пені, 495 295 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять) грн. 99 коп. - 3% річних, 2 170 038 (два мільйони сто сімдесят тисяч тридцять вісім) грн. 72 коп. інфляційних та 210 567 (двісті десять тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн. 93 коп. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

На виконання рішення господарського суду Рівненської області від 10.07.2017 року видано наказ від 10.08.2017 року №918/225/17.

Підприємством РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" з моменту винесення рішення у справі №918/225/17 частково сплачено заборгованість, залишок несплаченої суми становить 10838517,59 грн..

Як встановлено судом, РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" звернулось до ПрАТ "Рівнеазот" з листом, в якому просило звернутись до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 10.07.2017 року у справі №918/225/17 шляхом сплати РОВКП ВКГ "Рівневодоканал" залишку несплаченої заборгованості в сумі 10838517,59 грн. протягом 22 місяців з дати винесення відповідної ухвали, з яких 21 місяць по 500 000 грн. і у 22 місяць 338 517,59 грн..

Відповідно до ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.1 статті 24 Господарського кодексу України управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно - господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб`єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і виконують свою діяльність, базуючись на праві господарського відання. Діяльність у комунальному секторі економіки здійснюють комунальні унітарні підприємства згідно з положеннями частини третьої статті 78 цього Кодексу. Останні є суб`єктами господарювання, які надають життєво необхідні послуги населенню і в основі їх діяльності покладені інтереси територіальної громади.

Основними видами діяльності РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» згідно його статуту та довідки ЄДРПОУ, є забір очищення та постачання води, каналізація, відведення й очищення стічних вод. РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» займає монопольне становище на ринках Рівненської області по централізованому водопостачанню та централізованому водовідведенню в територіальних межах м. Рівне, смт. Гоща та смт. Квасилів. Таким чином, основна діяльність РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» спрямована на задоволення нагальних потреб жителів відповідної територіальної громади у отриманні послуг водопостачання та водовідведення.

Повне та своєчасне погашення заборгованості РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» перед підприємствами і державою залежить від розрахунків за послуги водопостачання та водовідведення трьох категорій груп споживачів: населення, бюджетних організації, інші організації. Проте, низька платіжна дисципліна усіх трьох категорій груп споживачів спричиняє загрозу своєчасній сплаті податків, доходів та зборів підприємством і порушує інтереси держави в частині формування доходів державного бюджету, унеможливлює своєчасне проведення розрахунків з енергопостачальними підприємствами, підприємством, яке здійснює очистку стічних вод - ПрАТ «Рівнеазот». Крім того, найбільш вагомою проблемою, яка стоїть перед підприємством, є проблема рентабельності тарифів (рентабельність - це інтегральний показник, що відображає ефективність роботи підприємства, що націлене на отримання прибутку у короткостроковій перспективі і який вказує на якість управлінських рішень, що стосуються фінансової, операційної та інвестиційної діяльності підприємства).

РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» до 2019 року був отримувачем субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII зазначено, що перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, здійснюється

із загального фонду державного бюджету в обсязі, що відповідає обсягу надходжень від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів, нарахованих на суму цього розстроченого (відстроченого) боргу), та спеціального фонду державного бюджету за рахунок джерел, визначених пунктами 13 і 14 статті 11 даного Закону, що сплачуються підприємствами електроенергетичної, нафтогазової, вугільної галузей, підприємствами, що надають послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, підприємствами централізованого водопостачання та водовідведення, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на суму заборгованості, що не була відшкодована станом на 1 січня 2016року, з урахуванням проведених у минулих роках розрахунків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 2017року №332 було затверджено «Порядок та умови надання у 2017році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» (далі - Порядок).

У зв`язку з вищенаведеним «Рівнеоблводоканалом» було укладено 4 Договори з ГУ Державної Казначейської служби України в Рівненській області, Департаментом фінансів РОДА, Департаментом ЖКГ, енергетики та енергоефективності РОДА :

- Договір № 3 про організацію взаєморозрахунків від 24 липня 2017 року на суму 4 941 356, 79 грн.;

- Договір № 4 про організацію взаєморозрахунків від 11 вересня 2017 року на суму 2 781 636,32 грн.;

- Договір № 5 про організацію взаєморозрахунків від 12 жовтня 2017 року на суму 4 299 169,51 грн.;

- Договір № 6 про організацію взаєморозрахунків від 14 грудня 2017 року на суму 2 696 498, 75 грн. (далі разом - Договори).

Однак, Міністерством Фінансів України не було прийнято Рішення про перерахування коштів субвенції згідно з розподілом відповідно до Договору №3 про організацію взаєморозрахунків від 24 липня 2017 року на суму 4 941 356, 79 грн.; Договору № 4 про організацію взаєморозрахунків від 11 вересня 2017 року на суму 2 781 636, 32 грн.; Договору № 5 про організацію взаєморозрахунків від 12 жовтня 2017р. на суму 4 299 169, 51 грн.; Договору № 6 про організацію взаєморозрахунків від 14 грудня 2017 року на суму 2 696 498, 75 грн., у зв`язку з чим було порушено права та інтереси РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» як отримувача коштів субвенції в контексті того, що зазначена бездіяльність призвела до неотримання РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» коштів у загальному розмірі 14 718 661,37 грн. та як наслідок наявності відповідної суми боргу зі сплати податків, на погашення якої повинні були бути спрямовані зазначені суми.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі №1740/2332/18 позов РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» було задоволено повністю та зобов`язано Міністерство Фінансів України прийняти рішення про перерахування РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» субвенції на погашення різниці в тарифах згідно з розподілом відповідно до договорів про організацію взаєморозрахунків від 24 липня 2017 року, № 4 про організацію взаєморозрахунків від 11 вересня 2017 року, №5 про організацію взаєморозрахунків від 12 жовтня 2017 року, № 6 про організацію взаєморозрахунків від 14 грудня 2017 року. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 року у справі № 1740/2332/18 (апеляційне провадження № 857/6629/19 ) Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі №1740/2332/18 залишено без змін. Постановою Касаційного адміністративного суду від 04.03.2020року у задоволенні касаційної скарги Міністерства Фінансів України було відмовлено.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2019року було відкрито виконавче провадження № 60261558 у даній справі, однак станом на 13.04.2020 року рішення суду не виконано.

Після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Міністерством фінансів України було лише сплачено витрати виконавчого провадження. Постановами про накладення штрафів двічі було накладено штрафи (на підставі статті 75 ЗУ «Про виконавче провадження») на користь держави, однак рішення суду досі не виконано.

Відповідно до численних судових рішень про стягнення з РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» заборгованості з несвоєчасної сплати різного роду податків та зборів, а також нарахованих на них штрафних санкцій, виконання рішення у даній справі виконано частково.

Водночас РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», в свою чергу, має цілу низку боржників, як фізичних так і юридичних осіб, щодо яких відкриті виконавчі провадження, та які мають наявну заборгованість зі сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Однак дані рішення боржниками не виконуються, і РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» несе збитки.

Згідно Постанови Верховного Суду від 19.03.2018 у справі №33/229-04, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/20121; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. З мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № П-рп/2012): відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V.Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, ReportsofJudgmentsandDecisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно до ч.1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 p. N 15-рп/2004).

Відповідно ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського Суду є частиною національного законодавства і є обов`язковими для правозастосування органами правосуддя.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Конвенція в ст. 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, характерного для України, як і в цілому для держав континентальної системи права, ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті ст. 1 Першого протоколу під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existingpossessions), але й цілу низку інтересів економічного характеру (активи (assets)).

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (publicinterest, generalinterest, generalinterestofthecommunity); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (mustbe а reasonablerelationshipofproportionalitybetweenthemeansemployedandtheaimspursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде дотримано.

В Рішенні від 23.09.1982р. (заяви №7151/75, №7152/75) по справі «Спорронг и Льоннрот проти Швеції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд при розгляді спорів повинен визначити, чи було дотримано справедливу рівновагу між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту основних прав приватних осіб.

Відтак, як встановлено судом, у РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» відсутня фактична можливість з одночасної сплати усієї суми боргу, а тому з метою забезпечення реального виконання судового рішення доцільно встановити порядок його виконання шляхом сплати залишку заборгованості протягом наступних 22 місяців від дати винесення відповідної ухвали.

Вирішення даного питання у такий спосіб - це його вирішення не тільки у суворій відповідності з національним законодавством і в інтересах суспільства, але при цьому з дотриманнням розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Такий захід буде ефективним з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційним щодо прав стягувача як юридичної особи, оскільки дозволяє досягти легітимної мети за допомогою заходів, які є менш обтяжливими для прав і свобод боржника, для якого ці заходи не стають надмірними. Також цим самим забезпечується виконання самого судового рішення. Так, за практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно Закону України «Про об`єкти критичної інфраструктури» ПрАТ «Рівнеазот» та РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» є об`єктами критичної інфраструктури, як підприємства які здійснюють очистку стічних вод, водопостачання та водовідведення всього міста Рівне і є монополістами у цих галузях господарської діяльності. Перебої в роботі підприємств можуть

призвести до екологічної катастрофи в межах Рівненського області, а тому забезпечення стабільної роботи обох підприємств має велике суспільне значення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на особливий вид діяльності РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», на поважність причин, які ускладнюють виконання рішення, з метою забезпечення стабільної роботи як боржника так і стягувача, недопущення погіршення стану водопостачання, водовідведення та очистки стічних вод міста Рівне, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" та встановлення порядку виконання рішення у справі 918/225/17.

Статтею 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до цієї ж статті датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відтак датою ухвалення даного рішення є дата складення його повного тексту.

Керуючись статтями 232-235, 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про встановлення порядку виконання рішення у справі 918/225/17 задоволити.

2. Встановити порядок виконання рішення господарського суду Рівненської області від 10.07.2017 року у справі №918/225/17 шляхом сплати РОВКП ВКГ "Рівневодоканал" залишку несплаченої заборгованості в сумі 10 838 517 грн. 59 коп. протягом 22 місяців з дати винесення даної ухвали, з яких 21 місяць по 500 000 грн. і у 22 місяць 338 517,59 грн..

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосереднього до апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.4 розділу Х Прикінцеві положення під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Марач В.В.