ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.04.2020 Справа № 914/2110/19

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Іваночка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю ГРЕЙДВЕНТ, Львівська область, м.Львів, від 31.03.2020р. б/н (вх. №905/20 від 03.04.2020р.)

про: ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат

у справі №914/2110/19 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АФЦ БАВАРІЯ, Запорізька область, м.Запоріжжя;

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ГРЕЙДВЕНТ, Львівська область, м.Львів;

про: стягнення заборгованості

ціна позову: 492443,96грн.

Представники:

Позивача: не з`явився;

Відповідача (Заявника): Кавчук А.В. представник (ордер від 04.11.2019р. серія №172850).

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019р. на розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю АФЦ БАВАРІЯ від 07.10.2019р. вих. №01/02 за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ГРЕЙДВЕНТ про стягнення коштів за неякісний та некомплектний товар; ціна позову: 492443,96грн.

Підставами позовних вимог Позивач зазначав неналежне виконання Відповідачем умов Договору від 31.08.2018р. №ТОВ00000196, а саме у припливно-витяжній установці BD-5-(50)-P вартістю 410369,97грн. встановлено теплообмінник, що не видає свої характеристики.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.10.2019р. у справі №914/2110/10 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 05.11.2019р. о 10:50год.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.03.2020р. у даній справі суд ухвалив в позові відмовити повністю.

20.03.2020р. у суд надійшла Заява Відповідача про відшкодування судових витрат, яку, у зв`язку з відпусткою судді Фартушка Т.Б., передано на розгляд судді Стороженко О.Ф.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2020р. (суддя Стороженко О.Ф.) суд ухвалив повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ГРЕЙДВЕНТ Заяву про відшкодування судових витрат.

03.04.2020р. за вх. №905/20 від Відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.04.2020р. вказану заяву передано для розгляду судді Фартушку Т.Б.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.04.2020р. у даній справі судом постановлено прийняти заяву до розгляду; розгляд заяви призначити в судовому засіданні на 16.04.2020р.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Судом оголошено, що на підставі ч.3 ст.63 ГПК України за дорученням головуючого повноваження секретаря судового засідання здійснює помічник судді Іваночко В.В., а також оголошено, що під час здійснення таких повноважень помічнику судді може бути заявлено відвід з підстав, передбачених цим Кодексом для відводу секретаря судового засідання.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання не з`явився, 13.04.2020р. за вх. №15765/20 надіслав на електронну адресу суду заяву від 13.04.2020р. вих. №04/13, у якій зазначає про неотримання станом на 13.04.2020р. примірника заяви Відповідача, що унеможливлює підготовку та подання пояснення (відзиву) на заяву та просить суд залишити заяву Відповідача без розгляду з підстав неподання Відповідачем доказів понесення судових витрат у встановлені приписами ст.129 ГПК України строки.

Представник Відповідача в судове засідання з`явився, в судовому засіданні надав усні пояснення, просив задоволити подану Відповідачем заяву.

Згідно з ч.4 ст.244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду заяви, надання Позивачу можливості для подання пояснення (відзиву) на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника Позивача за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Львівської області від 16.03.2020р. у даній справі суд ухвалив в позові відмовити повністю.

Вказаним рішенням встановлено, що в судовому засіданні 16.03.2020р. представник Відповідача під час з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами та під час виступу у судових дебатах заявив, що просить суд стягнути вартість витрат на правову допомогу орієнтовно в розмірі еквіваленту 1000 євро; конкретна вартість буде визначена на момент її завершення та докази будуть подані в порядку та строки, встановлені ГПК України. Повний текст рішення складено 18.03.2020р.

20.03.2020р. у суд надійшла Заява Відповідача про відшкодування судових витрат, яку, у зв`язку з відпусткою судді Фартушка Т.Б., передано на розгляд судді Стороженко О.Ф.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2020р. (суддя Стороженко О.Ф.) суд ухвалив повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ГРЕЙДВЕНТ Заяву про відшкодування судових витрат.

03.04.2020р. за вх. №905/20 на адресу Господарського суду Львівської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейдвент» адвоката Кавчука Андрія Вікторовича надійшла заява від 31.03.2020р. б/н про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій зазначає, що представником Відповідача в судовому засіданні 16.03.2020р. до закінчення судових дебатів зроблено заяву про те, що докази понесених судових витрат у справі будуть подані Відповідачем у встановлені статтею 129 ГПК України строки. 19.03.2020р. представником Відповідача подано до суду заяву про відшкодування судових витрат, до якої долучено докази понесення таких витрат Відповідачем, проте ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2020р. у даній справі (головуючий суддя Стороженко О.Ф.) вказану заяву повернуто Відповідачу з підстав її невідповідності вимогам ч.2 ст.170 ГПК України.

В обґрунтування доводів Заявник (Відповідач) також покликається на те, що заяву подано не виконання судового рішення у справі, оскільки таке ще не набрало законної сили, а на підставі ч.8 ст.129 ГПК України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З підстав наведеного Заявник підсумовує, що чинним законодавством передбачено обов`язок сторони подати до суду докази на підтвердження понесених судових витрат, а не заяву про їх понесення.

В той же час, звертає увагу суду на те, що такі докази подано Заявником до суду разом із заявою від 19.03.2020р., з підстав чого робить висновки про належне виконання вимог ч.8 ст.129 ГПК України щодо своєчасного подання доказів понесення Відповідачем судових витрат у справі.

В доповнення до викладеного зазначає, що Відповідачем надіслано на адресу Позивача Заяву про відшкодування судових витрат та усі докази, які були подані до суду разом із заявою від 19.03.2020р., а відсутність в описі вкладення відповідної відмітки про надіслання на адресу Позивача заяви зумовлена помилкою під час складання опису вкладення до цінного листа.

З підстав наведеного Відповідач просить суд розглянути заяву від 31.03.2020р. б/н (вх. №905/20 від 03.04.2020р.) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат у справі в частині стягнення з Позивача на користь Відповідача понесених ним судових витрат, заявлених в заяві від 19.03.2020р., врахувати, що докази понесення Відповідачем судових витрат було подано в порядку, визначеному приписами ч.8 ст.129 ГПК України та розглянути заяву за відсутності представника Відповідача за наявними у ній матеріалами у зв`язку із запровадженням в Україні карантинних заходів.

До заяви від 03.04.2020р. вх. №905/20 Заявником долучено Заяву від 19.03.2020р., до якої додано докази понесення Відповідачем судових витрат у справі.

13.04.2020р. за вх. №15765/20 Позивачем надіслано на електронну адресу суду заяву від 13.04.2020р. вих. №04/13, у якій зазначає про неотримання станом на 13.04.2020р. примірника заяви Відповідача, що унеможливлює підготовку та подання пояснення (відзиву) на заяву та просить суд залишити заяву Відповідача без розгляду з підстав неподання Відповідачем доказів понесення судових витрат у встановлені приписами ст.129 ГПК України строки.

В обґрунтування викладених доводів Позивач покликається на те, що рішення Господарського суду Львівської області у даній справі проголошено в судовому засіданні 16.03.2020р., повний текст такого складено 18.03.2020р., а заяву подано Відповідачем до суду 03.04.2020р. за вх. №905/20.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Приписами ч.1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною третьою вказаної статті встановлено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 20.03.2020р. до суду надійшла Заява Відповідача про відшкодування судових витрат від 19.03.2020р. б/н, яку, у зв`язку з відпусткою судді Фартушка Т.Б., передано на розгляд судді Стороженко О.Ф.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2020р. (суддя Стороженко О.Ф.), яка станом на 16.04.2020р. не оскаржувалась, суд ухвалив повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ГРЕЙДВЕНТ Заяву про відшкодування судових витрат.

Відповідно до ч.10 ст.11 ГПК України у випадку, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Згідно ч.ст.174 ГПК України у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновків про те, що повернуті ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2020р. Відповідачу разом із заявою від 19.03.2020р. б/н докази понесення судових витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги вважаються не поданими.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішення Господарського суду Львівської області у даній справі проголошено в судовому засіданні 16.03.2020р., повний текст рішення складено 18.03.2020р. Таким чином, останнім днем подання Відповідачем доказів понесених судових витрат в порядку ч.8 ст.129 ГПК України з врахуванням приписів ч.5 ст.254 ЦК України, було 23.03.2020р.

З відтиску календарного штемпеля відділення поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення за ідентифікатором №257 до пересилки судом встановлено, що заяву від 31.03.2020р. б/н Позивачем подано 31.03.2020р.

З врахуванням наведених доводів суд дійшов висновків про пропуск Відповідачем встановленого приписами ч.8 ст.129 ГПК України строку подання доказів понесення судових витрат у справі, доданих до заяви Відповідача від 31.03.2020р., що має наслідком залишення заяви від 31.03.2020р. б/н (вх. №905/20 від 03.04.2020р.) без розгляду.

Також суд зазначає, що з долученої до Заяви накладної відділення поштового зв`язку від 31.03.2020р. про прийняття до пересилки поштового відправлення за ідентифікатором №265 судом встановлено, що Відповідачем 31.03.2020р. надіслано на адресу Позивача копію заяви від 31.03.2020р. б/н із доданими до неї документами.

Згідно інформації відстеження пересилання поштового відправлення Трекінг з інтернет-порталу АТ Укрпошта (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) поштове відправлення за ідентифікатором №265 06.04.2020р. надійшло до точки видачі та 14.04.2020р. вручено адресату.

З врахуванням наведеного суд критично оцінює доводи Позивача щодо неможливості підготовки та подання до суду пояснення (відзиву) на заяву Відповідача з підстав неотримання копії такої заяви, оскільки, з врахуванням часу надходження копії заяви, часу її отримання Позивачем та часу проведення судового засідання, Позивач мав змогу підготувати та подати до суду пояснення (відзив) на заяву Відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.9, п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 13, 27, 42, 43, 46, 73, 74, 76-79, 80, 81, 86, 120, 121, 123, 124, 126, 128, 129, 235, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГРЕЙДВЕНТ від 31.03.2020р. б/н (вх. №905/20 від 03.04.2020р.) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

3. Порядок та строк оскарження ухвал визначено главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 16.04.2020р.

Головуючий суддя Фартушок Т. Б.