СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2020 р. Справа № 917/1494/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): Чернота Л.Ф.

судді: Гребенюк Н.В., Радіонова О.О.

За участю секретаря судового засідання: розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх.№ 416П/3) Телеснюк І.В. Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ
на рішення Господарського суду Полтавської області
від20.12.2019 року
у справі за позовом до про №917/1494/19 (суддя Іванко Л. А.) Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ Державного навчального закладу «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище», м. Полтава стягнення 5000, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ 20.08.2019 року звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою №475 від 20.08.2019 року до Державного навчального закладу «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище», м. Полтава про стягнення 5 000,00 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що із-за неправомірних дій відповідача, позивач вимушений був звернутися зі скаргою до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.09.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі №917/1494/19. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано відсутністю документальних доказів на підтвердження понесення позивачем збитків у розмірі 5 000,00 грн.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ 13.01.2020 року звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №564 від 13.01.2020 року, в якій просить суд задовольнити апеляційну скаргу; рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі; винести рішення, яким стягнути з Державного навчального закладу «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище», м. Полтава (02546803) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ (41427817) збитки у розмірі 5 000,00 грн. Також просить покласти судові витрати на відповідача.

Позивач не погоджується з вказаним судом рішенням, вважає його необґрунтованим, а тому таким, що підлягає скасуванню та ухваленні нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відзначає, що платіжне доручення за подання скарги розміщено на ДП «Прозоро» у розділі «Скарги до процедури». Наголошує, що без проведення оплати в сумі 5 000,00 грн. за подання скарги до постійно діючої адміністративної колегії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, скарга не буде внесена до Реєстру скарг і щодо неї не буде сформована реєстраційна картка. Отже, при відсутності оплати за розгляд скарги, Постійно діюча адміністративна колегія з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель залишила б скаргу позивача без розгляду та не прийняла б позитивне рішення на користь позивача.

Апелянт вважає, що у даному Рішенні господарського суду Полтавської області №917/1494/19 від 20.12.2019 р. допущено надмірний формалізм, який призводить до неможливості відшкодування завданих збитків позивачу відповідачем.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2020 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19 залишено без руху та зобов`язано заявника усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: доплатити судовий збір у розмірі 779,50 грн. та надати належні докази такої оплати; звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19 із обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

12.02.2020 року на адресу Східного апеляційного господарського суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що апелянтом отримано ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху 10.02.2020 року, що свідчить про обізнаність останнього стосовно недоліків поданої ним апеляційної скарги.

13.02.2020 року (в межах встановленого процесуального строку) від Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ до канцелярії суду надійшла заява №577 від 11.02.2020 року на виконання ухвали суду з додатками (копія отриманого позивачем рішення суду від 20.12.2019 року та оригінал платіжного доручення №2608 від 11.02.2020 року на суму 779,50 грн.).

На виконання положень ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», Східним апеляційним господарським судом перевірено у програмі Діловодство спеціалізованого суду ДСС та встановлено, що судовий збір у сумі 779,50 грн., сплачений апелянтом за платіжним дорученням №2608 від 11.02.2020 року зараховано до державного бюджету України, що підтверджується Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 11.02.2020 року.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 року відхилено доводи апелянта щодо звернення з апеляційною скаргою в межах встановленого законом строку та залишено повторно апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19 без руху; зобов`язано заявника усунути встановлені недоліки апеляційної скарги, а саме: звернутися до суду із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19 із обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

02.03.2020 року на адресу Східного апеляційного господарського суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що апелянтом отримано ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху 25.02.2020 року, що свідчить про обізнаність останнього стосовно недоліків поданої ним апеляційної скарги та необхідності їх усунення.

02.03.2020 року від позивача (в межах встановленого процесуального строку) на поштову адресу суду надійшло клопотання №583 від 27.02.2020 року, за змістом якого останній зазначає, що оскільки Господарський суд Полтавський області розглядав справу в порядку спрощеного провадження, тому у день прийняття оскаржуваного рішення 20.12.2019 року позивач не був та не міг бути повідомлений про його резолютивну частину та, відповідно, звернутися з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.

Крім того, вказує, що оскаржуване рішення було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24.12.2019 року, а фактично отримано позивачем ще пізніше, у зв`язку з чим просив суд задовольнити подане клопотання та поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді-члена колегії Зубченко І. В., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 року, на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №917/1494/19, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Чернота Л. Ф., судді: Радіонова О. О., Гребенюк Н. В.

Розглянувши надіслане на усунення недоліків поданої апеляційної скарги клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ усунуто недоліки поданої апеляційної скарги у визначений судом строк.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ поновлено пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19; відкрито апеляційне провадження у справі №917/1494/19; встановлено учасникам справи строк до 26.03.2020 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу; заяв та клопотань (у разі наявності), що пов`язані з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» із доказами надсилання їх копій іншим учасникам справи.

01.04.2020 року (поза межами, встановленого судом строку) від Державного навчального закладу «Полтавське вище межрегіональне професійне училище», м. Полтава надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н, б/д, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін, оскільки на думку відповідача, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того зважаючи на отримання ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження від 10.03.2020 року у справі №917/1494/19 Державним навчальним закладом «Полтавське вище межрегіональне професійне училище» 27.03.2020 року, а відзив відповідачу запропоновано надати до 26.03.2020 року.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.161 ГПК України відзив є одним із видів заяв по суті справи.

Однак в тексті та в резолютивній частині відзиву позивач посилається на те, ще зважаючи на отримання ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження від 10.03.2020 року в справі №917/1494/19 Державним навчальним закладом "Полтавське вище міжрегіональне професійне училище" 27.03.2020 року, а відзив відповідачу запропоновано надати до 26.03.2020 року згідно до ст.118 ГПК України просить суд продовжити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та прийняти його до розгляду.

Витяг з електронного реєстру Укришити щодо отримання вищезазначеної ухвали суду на момент складання відзиву на апеляційну скаргу ще не містить оновленої інформації про отримання 27.03.2020 року рекомендованого відправлення 779. Позивач відзначає, що інформація в реєстрі як правило відображається наступного дня. Додатково повідомляємо суд що з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено тритижневий карантин для усіх закладів освіти. Відповідна постанова №211 була прийнята Кабінетом міністрів України 11 березня 2020 року. Карантин запроваджено в усіх закладах освіти незалежно від форми власності та сфери управління.

Судова колегія розглянувши відзив з урахуванням клопотання про продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу приймає до уваги наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239), з 12.03.2020 по 24.04.2020 на всій території України встановлено карантин, який було продовжено 22.04.2020 року ще до 11.05.2020 року (включно).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року №215 внесено зміни до постанови від 11.03.2020 року №211, та посилено карантинні заходи у зв`язку із загрозою поширення коронавірусу в Україні.

02.04.2020 набрав чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Вказаним Законом доповнено розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України пунктом 4 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відповідно до ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.

Судова колегія дійшла висновку, про залишення без розгляду вказаного клопотання та відзиву на апеляційну скаргу відповідача, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» не було запроваджено змін до ст. 263, 273 Господарського процесуального кодексу України, про що учасникам справи зауважувалось в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 року ст.ст. 8, 234, 235, 268, 270, 281 Господарського процесуального кодексу України, призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19 в порядку письмового провадження, про що поінформовано учасників справи шляхом надсилання цієї ухвали.

Згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегією суддів, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвал, які повернулись на адресу суду.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмежено відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» було учасником закупівлі UA-2018-01-15-002267-а, яку 31 січня 2018 проводив Державний навчальний заклад "Полтавське вище міжрегіональне професійне училище" по предмету закупівлі: код за ДК 021:2015 (CPV 2008) - 09120000-6 - Газове паливо (газ природний).

Вказана закупівля проводилась Відповідачем в порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон).

На участь у торгах до закінчення строку подання пропозицій конкурсних торгів, тендерні пропозиції було надано двома учасниками:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС- ГРУП»;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС».

31 січня 2018 р. відбувся аукціон. За результатами аукціону Відповідачем було прийнято наступне рішення, що оформлене Протоколом №3 від 06 лютого 2018р.:

- Прийняти пропозицію Учасника Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП» та подати на оприлюднення повідомлення про намір укласти договір, відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».

Прийняття рішення про прийняття (акцепт) Тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП» унеможливило розгляд Тендерної пропозиції Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС».

Не погодившись із вказаними рішеннями Відповідача, Позивачем було подано скаргу №UA-2018-01-15-002267-а.b2 від 15 лютого 2018 до органу оскарження - Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Постановою Кабінету Міністрів України №291 від 23.03.2016 встановлено, що за подання скарги до органу оскарження відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" справляється плата у разі оскарження процедури закупівлі товарів або послуг в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Матеріалами справи підтверджено, що Рішенням постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 03.03.2018 року №1946-р/пк-пз по процедурі закупівлі UА-2018-01-15-002267-а, скаргу Позивача задоволено та зобов`язано Відповідача скасувати вищезазначене рішення про визнання переможцем Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП».

На виконання вказаного рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України Відповідач скасував рішення про визнання переможця Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП», що зазначено у Протоколі № 4 від 19 березня 2018 р.

На думку позивача, ним були понесені витрати в сумі 5000, 00 грн. за подання скарги до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення Державним навчальним закладом "Полтавське вище міжрегіональне професійне училище" законодавства у сфері закупівель, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Частиною 3 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав та законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює постійно діючу адміністративну колегію (колегії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Рішення постійно діючої адміністративної колегії (колегій) приймаються від імені Антимонопольного комітету України.

Скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. Після розміщення скарги суб`єктом оскарження в електронній системі закупівель скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка. Скарга разом з реєстраційною карткою в день розміщення суб`єктом оскарження автоматично оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу. До скарги додаються документи та матеріали в електронній формі (у тому числі у вигляді pdf формату файла), що підтверджують порушення процедури закупівлі або неправомірність рішень, дій або бездіяльності замовника, та документ про здійснення оплати за подання скарги до органу оскарження,згідно ч. 1 ст. 18 вищенаведеного Закону.

Після внесення до реєстру скарг скарга з супровідними документами та її реєстраційна картка автоматично надсилаються органу оскарження та замовнику.

За подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів №291 від 23.03.2016 про встановлення розміру плати за подання скарги передбачено, що за подання скарги до органу оскарження відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" справляється плата в таких розмірах:

- 5 тис. гривень - у разі оскарження процедури закупівлі товарів або послуг;

- 15 тис. гривень - у разі оскарження процедури закупівлі робіт.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів проведення ним оплати в сумі 5000,00 грн., тобто розмір збитків документально не підтверджений.

Окрім того, відповідальність за порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" передбачена ст. 38 названого Закону, згідно з якою за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, розробленими відповідно до цього Закону, члени тендерного комітету замовника, уповноважена особа (особи), члени органу оскарження, службові (посадові) особи Уповноваженого органу, службові (посадові) особи органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (обслуговуючого банку), несуть відповідальність згідно із законами України. За порушення вимог, установлених цим Законом в частині прийнятих рішень, вибору і застосування процедур закупівлі, відповідальність несуть члени тендерного комітету або уповноважена особа (особи) персонально.

Тобто, позивач не позбавлений можливості захистити свої права в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 20 Господарського Кодексу України встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), відповідно до ч. 4 вищевказаної статті.

Збитки у свою чергу варто розуміти як витрати або втрати потерпілого які він повинен понести або вже поніс внаслідок заподіяння шкоди.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:1) протиправної поведінки; 2)шкоди та її розміру; 3)причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкоди; 4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У даному випадку, позивач повинен був надати підтвердження сплати коштів. Будь-які припущення суд не має враховувати під час розгляду позовних вимог. А тому, посилання апелянта на надмірний формалізм саме за цією справою є необгрунтованим.

Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Окрім того, відповідальність за порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" передбачена ст. 38 названого Закону, згідно з якою за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, розробленими відповідно до цього Закону, члени тендерного комітету замовника, уповноважена особа (особи), члени органу оскарження, службові (посадові) особи Уповноваженого органу, службові (посадові) особи органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (обслуговуючого банку), несуть відповідальність згідно із законами України. За порушення вимог, установлених цим Законом в частині прийнятих рішень, вибору і застосування процедур закупівлі, відповідальність несуть члени тендерного комітету або уповноважена особа (особи) персонально.

Тобто, позивач не позбавлений можливості захистити свої права в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів зазначає, що відповідач ні під час вирішення спору у господарському суді Харківської області, ні під час розгляду його апеляційної скарги не надав належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності викладених заперечень. Наведені ним в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами, його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому вимоги відповідача, що зазначені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування прийнятого у даній справі рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2019 року.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розподіляються у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 86, 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС», м. Київ на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 20.12.2019 року у справі №917/1494/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених у п.2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.04.2020 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.О. Радіонова