ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" квітня 2020 р. Справа № 911/2783/19
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз»
до Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа»
про стягнення40 513,03 гривень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.11.2019 у справі №911/2783/19 прийнято позовну заяву АТ «ОГ «Київоблгаз» до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд вказаної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, а також зобов`язано: позивача - до 23.12.2019 надати суду належні та допустимі докази надання позивачу послуг за договором на суму 43 717,51 грн, а також проведення відповідачем часткових оплат на суму 143 525,32 грн; відповідача - до 23.12.2019 надати суду належні та допустимі докази сплати позивачу 25 958,81 грн.
Ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі судом надіслано на юридичну адресу сторін згідно наявних в ЄДР відомостей. Зокрема конверт з відповідно надісланою відповідачу кореспонденцією повернуто до суду органом поштового зв`язку із зазначенням причини такого повернення - «за закінченням встановленого строку зберігання».
До того ж, ухвала про відкриття провадження у даній справі офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі, тоді як за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Однак, у встановлений судом строк відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовнузаяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі, у тому числі витребуваних судом у порядку ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказів.
Водночас, 26.12.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач, у встановлені судом строки надав довідку щодо здійснених відповідачем оплат та копію акта наданих послуг з розподілу природного газу за грудень 2018 року.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд
Відповідно до пп.1.1. та 1.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498 (в редакції на момент підписання заяви-приєднання) (далі типовий договір), цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Згідно пп. 2.1., 6.1., 6.3., 6.6. типового договору за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.
Відповідно до викладених позивачем в обгрунтування позову доводів в січні-березні 2019 року АТ «ОГ «Київоблгаз» надало КП КОР «Кагарликтепломережа» послуги з розподілу природного газу загальною вартістю 125 766,62 грн, що підтверджується доданими до позову копіями підписаних сторонами актівнаданих послугз розподілу природного газу:
- №ОГЯ89002914 від 31.01.2019 на суму 52 386,14 грн;
- №ОГЯ89005658від28.02.2019 на суму 39 577,86грн;
- №ОГЯ89009987 від 31.03.2019 на суму 33 802,62 грн.
Також позивачем надано суду копію підписаного сторонами акта наданих послуг з розподілу природного газу №ОГ000009735від 31.12.2018 на суму 43 717,51 грн.
Як зауважив позивач, відповідач взяті на себе за договором зобов`язання з оплати отриманих послуг виконав не належним чином, вартість послуг оплатив з порушенням строків, частково у розмірі 143 525,32 грн, внаслідок чого, враховуючи вартість наданих позивачем у грудні 2018 року послуг, у відповідача виникла заборгованість загалом у розмірі 25 958,81грн.
В підтвердження вищевказаних обставин проведення відповідачем часткових розрахунків та виникнення у нього відповідної суми боргу позивачем надано копію складеного і підписаного сторонами акта звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 по 10.09.2019, а також довідку АБ «Кліринговий дім»№03-05/3830 від 17.12.2019 за період з 29.01.2019 по 29.07.2019.
Проте, як зазначає позивач, претензія була залишена відповідачем без розгляду та задоволення, а тому з огляду неналежного виконання відповідачем власних договірних зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 25 958,81 грн основного боргу.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарськогопроцесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .
Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та подані докази,суд дійшов таких висновків.
Приписами ст. ст. 173, 174, 179 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.
При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.
Згідно п. 4 розділу 1 глави 1, п. 7 розділу 3 глави 4 Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Приписами 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання.
Згідно 6.4. типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти.
Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
З огляду наведеного, суд дійшов висновку, що приєднання відповідача до типового договору розподілу природного газу шляхом підписання відповідної заяви-приєднання та, надалі, отримання від позивача за вказаним договором послуг з розподілу газу шляхом підписання відповідних актів породжує для Комунального підприємства Київської обласної ради «Кагарликтепломережа» обов`язок по оплаті таких послуг у повному обсязі у передбачені договором строки - до 10 числа місяця, наступного за звітним.
Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Відповідно до приписів ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.
У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Однак, доказів на підтвердження обставин оплати позивачу 25 958,81 грн заборгованості за договором суду не надано, як наслідок обставини наявності у відповідача перед позивачем 25 958,81 грн основного боргу є встановленими у розумінні ч. 2 ст. 74 ГПК України.
За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, а також арифметичну відповідність заявленої до стягнення суми заборгованості наявним в матеріалах справи документам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 25 958,81 грн основного боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача 10 802,29 грн пені, 924,75 грн 3% річних та 2 827,17 грн інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача з грудня 2018 року по березень 2019 року зростаючим та спадаючим підсумками за такі періоди:
- з 11.01.2019 по 28.01.2019 на 43 717,51 грн заборгованості;
- з 29.01.2019 по 10.02.2019 на 16 717,51 грн заборгованості;
- з 11.02.2019 по 21.02.2019 на 69 103,65 грн заборгованості;
- з 22.02.2019 по 04.03.2019 на18 103,65 грн заборгованості;
- з 11.03.2019 по 10.04.2019 на 38 577,86 грн заборгованості;
- з 11.04.2019 по 30.05.2019 на 72 380,48 грн заборгованості;
- з 31.05.2019 по 28.07.2019 на 37 992,54 грн заборгованості;
- з 29.07.2019 по 06.08.2019 на 31 577,09 грн заборгованості;
- з 07.08.2019 по 20.10.2019 на 25 958,81 грн заборгованості.
Частиною 1 ст. 230, ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).
Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 8.2. типового договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
З огляду наведеного, враховуючи передбачені договором строки розрахунків, а також те, що більш тривалого строку нарахування пені, ніж це встановлено ч. 6 ст. 232 ГК України, умовами договору не передбачено, суд дійшов висновку, що право на нарахування пені за порушення строків сплати вартості наданих позивачем послуг, зокрема, за березень 2019 у позивача виникло з 11.04.2019 та припинилось, відповідно, 11.10.2019, тоді як позивач здійснює нарахування пені на залишок боргу за березень 2019 року по 20.10.2018, тобто поза межами шестимісячного строку, передбаченого ч. 6 ст. 232 ГК України, що не відповідає законодавчим приписам.
З огляду наведеного, суд здійснював обрахунок, зокрема, заявленої до стягнення пені в межах вказаних позивачем періодів, з урахуванням законодавчих приписів:
- з 11.01.2019 по 28.01.2019 на 43 717,51 грн заборгованості;
- з 29.01.2019 по 10.02.2019 на 16 717,51 грн заборгованості;
- з 11.02.2019 по 21.02.2019 на 69 103,65 грн заборгованості;
- з 22.02.2019 по 04.03.2019 на 18 103,65 грн заборгованості;
- з 11.03.2019 по 10.04.2019 на 38 577,86 грн заборгованості;
- з 11.04.2019 по 30.05.2019 на 72 380,48 грн заборгованості;
- з 31.05.2019 по 28.07.2019 на 37 992,54 грн заборгованості;
- з 29.07.2019 по 06.08.2019 на 31 577,09 грн заборгованості;
- з 07.08.2019 по 11.10.2019 на 25 958,81 грн заборгованості.
Оскільки арифметично правильний розмір заявлених до стягнення сум пені та інфляційних втрат, обрахований судом в межах заявлених позивачем періодів, з урахуванням норм Закону та обставин справи, складає 10 590,29 грн та 2 234,37 грн, вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 802,29 грн пені та 2 827,17 грн інфляційних втрат є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню відповідному розмірі 10 590,29 грн та 2 234,37 грн.
Оскільки розмір заявлених позивачем до стягнення сум 3% річних, обрахований судом в межах вказаних позивачем періодів, є арифметично правильним, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 924,75 грн 3% річних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.
Керуючисьст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовні вимоги задовольнити частково.
3. У задоволені решти позовних вимог відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 10.04.2020.

Суддя В.А. Ярема