РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.04.2020Справа № 910/251/20
Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Лисичанський желатиновий завод» (м. Лисичанськ, Луганська область, 93109) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофсталь» (вул. Ярославів Вал/Івана Франка, буд. 11/1, м. Київ, 01030) про стягнення 28944,55 грн,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Лисичанський желатиновий завод», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофсталь», в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофсталь» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Лисичанський желатиновий завод» суму боргу у розмірі 28944,55 грн та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № УП 120212 від 13.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всіх докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такої) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі позивачем отримано 03.02.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за юридичною адресою (вул. Ярославів Вал/Івана Франка, буд. 11/1, м. Київ, 01030) згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримано, із відміткою поштового відділення «інші причини», що підтверджується реєстром поштових відправлень https://ukrposhta.ua.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 п. 4 с. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку"рекомендовані поштові відправлення, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату. У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і не вручена підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Тобто неотримання відповідачем поштової кореспонденції, надісланої судом за належною адресою, залежало виключно від суб`єктивної поведінки сторони.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що неотримання листів з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідачем та повернення її до суду є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

Крім того, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020 до 03.04.2020 на всій території України введено карантин. У подальшому постановою Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020 дію карантину продовжено до 24.04.2020.

Разом з тим, строк для подачі відзиву на позовну заяву закінчився у відповідача до введення на території України карантину, проте відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

13.05.2019 між Товариством з додатковою відповідальністю «Лисичанський желатиновий завод» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпрофсталь» (постачальник) укладено договір поставки, за умовами якого постачальник зобов`язаний передати у власність покупцю товар, а покупець - прийняти та оплатити товар згідно сортаменту, кількості та цін, що вказані у рахунках, які виставляє постачальник.

Договір вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 10.1. розділу 10 договору).

Відповідно до п. 1.4. розділу 1 договору номенклатурний перелік, сортамент, кількість товарів та ціна, які поставляються за цим договором, передбачені у рахунках-фактурах та специфікаціях, про складання яких сторони домовились заздалегідь.

Згідно із п. 1.2. розділу 1 договору підтвердженням згоди покупця придбати товар на вказаних в рахунку або специфікації умовах є його оплата до отримання товару. В разі не оплати рахунку поставка вважається не узгодженою.

Ціна за одиницю товару та загальна вартість партії погоджується сторонами та визначаються у рахунках та інших супровідних документах на кожну партію товару і є невід`ємною частиною договору. Ціна на товар може змінюватись в залежності від коливань середньо ринкових цін на металопрокат (п. 2.1. розділу 2 договору).

Відповідно до п.п. 2.2.-2.4. розділу 2 договору розрахунок по даному договору здійснюється у національній валюті України (гривні) у безготівковій грошовій формі. Загальна (остаточна) сума договору дорівнює сумарній вартості оплаченого і отриманого товару згідно рахунків. Оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100% передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2 банківських днів з моменту виставлення рахунку або на інших умовах вказаних у рахунку або специфікаціях до даного договору поставки. Покупець повинен повідомити постачальника про здійснення платежу у день перерахування грошових коштів.

08.05.2019 відповідачем як постачальником виставлено до сплати позивачу рахунок-фактуру № УК-0002055 на суму 100613,54 грн з ПДВ за поставку товару згідно договору; 15.05.2019 - рахунок № УК-0002074 про сплату 18825,00 грн з ПДВ; 16.05.2019 - рахунок-фактуру № УК-0002076 про сплату 96778,01 грн з ПДВ.

Таким чином, загальна вартість товару, яка мала бути поставлена відповідачем, складає 216216,55 грн.

Згідно із п.п. 3.3.3. п. 3.3. розділу 3 договору покупець зобов`язаний здійснити оплату за поставлений товар на умовах та у строки, визначені цим договором.

На виконання вимог п. 2.4. розділу 2 договору, 15.05.2019 та 16.05.2019 позивачем здійснено перерахування суми коштів у загальному розмірі 216216,55 грн за поставку товару, про що свідчить платіжне доручення № 2770 від 15.05.2019 на суму 119438,54 грн та платіжне доручення № 2782 від 16.05.2019 на суму 96778,01 грн.

Відповідно до п.п. 3.1.2. п. 3.1. розділу 3 договору постачальник зобов`язаний забезпечити передачу товару, якість, кількість та асортимент якого відповідає умовам, встановленим цим договором.

Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. розділу 6 договору прийом товару за кількістю, комплектністю та якістю здійснюється постачальником і покупцем згідно Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю», що затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю», що затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7, які застосовуються у частині, що не суперечать діючому законодавству України та умовам даного договору. Постачальник в момент передачі товару повинен також передати покупцеві наступні документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну на товар.

21.05.2019 відповідачем складено та підписано видаткові накладні:

- видаткова накладна № УК-0000356 на суму 18825,00 грн з ПДВ, за якою, зокрема, має здійснюватися поставка швелеру 14П ст. 3 у кількості 0,300 за ціною 5375,00 грн без ПДВ;

- видаткова накладна № УК-0000357 на суму 96778,01 грн з ПДВ;

- видаткова накладна № УК-0000358 на суму 100613,54 грн, за якою, зокрема, має здійснюватися поставка уголка 100*63*6 ст. 3 у кількості 0,700, вартістю 12635,00 грн без ПДВ, круг 100 ст. 45 у кількості 0,185, вартістю 3097,09 грн без ПДВ, круг 30 ст. 20 у кількості 0,050, вартістю 837,05 грн без ПДВ, круг 40 ст. 45 у кількості 0,060, вартістю 1004,46 грн без ПДВ, круг 60 ст. 45 у кількості 0,070, вартістю 1171,87 грн без ПДВ.

24.05.2019 комісією позивача у складі головного бухгалтера, головного механіка, начальника ОМТС, завскладу складено акт про недостачу товару, згідно якого при отримання товару від відповідача по накладним №№ УК-0000356, УК-0000357, УК-0000358 від 21.05.2019 виявлено нестачу наступного товару: швелер 14П ст. 3 у кількості 0,300 за ціною 6450,00 грн з ПДВ; уголок 100*63*6 ст. 3 у кількості 0,700, вартістю 15162,00 грн з ПДВ, круг 100 ст. 45 у кількості 0,185, вартістю 3716,50 грн з ПДВ, круг 30 ст. 20 у кількості 0,050, вартістю 1004,46 грн з ПДВ, круг 40 ст. 45 у кількості 0,060, вартістю 1205,35 грн без ПДВ, круг 60 ст. 45 у кількості 0,070, вартістю 1406,24 грн з ПДВ, а всього нестачу товару на загальну суму 28944,55 грн з ПДВ.

Згідно гарантійного листа відповідача за вих. № 06/06 від 06.06.2019, адресованого на адресу позивача, відповідачем як постачальником гарантовано поставку товару відповідно до рахунків №№УК-00002055 від 08.05.2019 та № УК-0002074 від 15.05.2019 у строк до 17.06.2019 включно та повідомлено, що у випадку нездійснення поставки у зазначений строк з будь-яких причин, відповідач здійснить повернення грошових коштів за вказаними рахунками у повному обсязі.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачем у позовній заяві зазначено про невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару в обумовленій кількості згідно договору у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Приписами ст.638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами встановлено, що між позивачем як покупцем та відповідачем як постачальником укладено договір поставки № УП 120212 від 13.05.2019, за умовами якого відповідач зобов`язався передати у власність позивача товар, передбачений рахунками-фактурами, а позивачем зобов`язався прийняти та оплатити такий товар.

Відповідачем за умовами укладеного договору виставлено 08.05.2019 до сплати позивачу рахунки-фактури №№ УК-0002055 на суму 100613,54 грн з ПДВ; 15.05.2019 - рахунок № УК-0002074 про сплату 18825,00 грн з ПДВ; 16.05.2019 - рахунок-фактуру № УК-0002076 про сплату 96778,01 грн з ПДВ, а всього на 216216,55 грн з ПДВ. Зокрема, за рахунком-фактурою № УК-0002055 від 08.05.2019 відповідачем мало бути поставлено уголок 100*63*6 ст. 3 у кількості 0,700, вартістю 12635,00 грн без ПДВ, круг 100 ст. 45 у кількості 0,185, вартістю 3097,09 грн без ПДВ, круг 30 ст. 20 у кількості 0,050, вартістю 837,05 грн без ПДВ, круг 40 ст. 45 у кількості 0,060, вартістю 1004,46 грн без ПДВ, круг 60 ст. 45 у кількості 0,070, вартістю 1171,87 грн без ПДВ, а за рахунком-фактурою № УК-0002074 від 15.05.2019 - швелер 14П ст. 3 у кількості 0,300 за ціною 5375,00 грн без ПДВ.

Позивачем, у відповідності до п. 2.4. розділу 2 договору поставки, здійснено передплату на загальну суму 216216,55 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 2770 від 15.05.2019, № 2782 від 16.05.2019.

Таким чином, позивачем виконано умови договору та здійснено оплату товару, який мав бути поставлений відповідачем за умовами укладеного договору.

21.05.2019 відповідачем, зокрема, складено та підписано видаткові накладні № УК-0000356 на суму 18825,00 грн з ПДВ, за якою, зокрема, має здійснюватися поставка швелеру 14П ст. 3 у кількості 0,300 за ціною 5375,00 грн без ПДВ; № УК-0000358 на суму 100613,54 грн, за якою, зокрема, має здійснюватися поставка уголка 100*63*6 ст. 3 у кількості 0,700, вартістю 12635,00 грн без ПДВ, круг 100 ст. 45 у кількості 0,185, вартістю 3097,09 грн без ПДВ, круг 30 ст. 20 у кількості 0,050, вартістю 837,05 грн без ПДВ, круг 40 ст. 45 у кількості 0,060, вартістю 1004,46 грн без ПДВ, круг 60 ст. 45 у кількості 0,070, вартістю 1171,87 грн без ПДВ.

Вказані видаткові накладні підписані лише з боку постачальника (відповідача), відмітки про прийняття такого товару з боку позивача на видаткових накладних відсутні.

При цьому 24.05.2019 комісією позивача у складі головного бухгалтера, головного механіка, начальника ОМТС, завскладу складено акт про недостачу товару, згідно якого при отримання товару від відповідача по накладним №№ УК-0000356, УК-0000357, УК-0000358 від 21.05.2019 виявлено нестачу наступного товару: швелер 14П ст. 3 у кількості 0,300 за ціною 6450,00 грн з ПДВ; уголок 100*63*6 ст. 3 у кількості 0,700, вартістю 15162,00 грн з ПДВ, круг 100 ст. 45 у кількості 0,185, вартістю 3716,50 грн з ПДВ, круг 30 ст. 20 у кількості 0,050, вартістю 1004,46 грн з ПДВ, круг 40 ст. 45 у кількості 0,060, вартістю 1205,35 грн без ПДВ, круг 60 ст. 45 у кількості 0,070, вартістю 1406,24 грн з ПДВ, а всього нестачу товару на загальну суму 28944,55 грн з ПДВ.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Сторонами у п. 6.1. розділу 6 договору обумовлено, що прийом товару за кількістю, комплектністю та якістю здійснюється постачальником і покупцем згідно Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, що затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, що затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7, які застосовуються у частині, що не суперечать діючому законодавству України та умовам даного договору.

Згідно з п. 16 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, що затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6, якщо під час приймання продукції буде виявлена ??недостача, то одержувач зобов`язаний призупинити подальшу прийомку, забезпечити збереження продукції, а також вжити заходів до запобігання її змішання з іншого однорідної продукцією. Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписами осіб, які виконували приймання продукції.

Відповідно до п. 6.5. розділу 6 договору у випадку недотримання умов договору щодо кількості товару або недотримання умов щодо якості, асортименту товару, покупець зобов`язаний викликати представника постачальника для приймання товару та складання відповідного акту, який підписується представником сторін. У випадку, якщо постачальник не надасть письмової відповіді на виклик, або дасть письмову відповідь про неможливість надсилання свого представника для участі в приймання, приймання товару проводиться за участю експерта торгово-промислової палати.

З огляду на вищевикладене вбачається, що позивач мав повідомити відповідача про необхідність складення акту щодо невідповідності кількості поставленого товару за участю представника постачальника. При цьому позивачем складено в односторонньому порядку акт про недостачу товару, за яким сума недостачі складає 28944,55 грн з ПДВ. Відомостей про повідомлення відповідача про складення акту матеріали справи не містять.

В той же час відповідачем направлено на адресу позивача гарантійний лист за вих. № 06/06 від 06.06.2019, зі змісту якого вбачається, що відповідач зобов`язується здійснити поставку товару за рахунками-фактурами № УК-0002055 від 08.05.2019 та № УК-0002074 від 15.05.2019 до 17.06.2019 включно. При цьому згідно даних рахунків-фактур саме за ними наявна недостача поставленого товару за кількістю. Вказані обставини у сукупності дають підстави вважати, що відповідачу станом на 06.06.2019 було достеменно відомо про наявність недопоставки товару за вказаними рахунками-фактурами у зв`язку із чим і надано гарантійне зобов`язання про здійснення такої поставки. Гарантійний лист відповідача у даному випадку слугує офіційним листом підприємства, що є юридичним гарантом виконання підприємством викладених у ньому зобов`язань. Підтверджуючих доказів здійснення відповідачем допоставки товару матеріали справи не містять. Заперечень щодо заявлених позовних вимог відповідачем також не надано.

Таким чином, враховуючи порушення умов укладеного між сторонами договору з боку відповідача в частині поставки товару у належній кількості, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором у розмірі 28944,55 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофсталь» (вул. Ярославів Вал/Івана Франка, буд. 11/1, м. Київ, 01030, ідентифікаційний код 41151399) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Лисичанський желатиновий завод» (м. Лисичанськ, Луганська область, 93109, ідентифікаційний код 00418030) суму заборгованості у розмірі 28 944 грн 55 коп та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн 00 коп, а всього 30865 грн (тридцять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн 55 (п`ятдесят п`ять) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.4 Розділу Х «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання рішення 15.04.2020.

Суддя В.О.Демидов