РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2020Справа № 910/2780/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Кований Дім»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Сервіс»

про стягнення 298 655,20 грн.

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Кований Дім» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Сервіс» про стягнення солідарно 298 655,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем 1 зобов`язань за договором поставки № 45 від 30.01.2019р., в частині здійснення розрахунків, належне виконання якого відповідачем 1 забезпечено відповідачем 2 за договором поруки № 1 від 28.10.2019р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/2780/20. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного провадження.

Відповідачі 1 та 2 відзивів на позов не подали. З приводу повідомлення вказаних учасників судового процесу про розгляд справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно наявних в матеріалах справи витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем державної реєстрації відповідача 1 є: 02002, м.Київ, вул.Окіпної Раїси, будинок 8-Б, , а відповідача 2: 54020, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул.Фрунзе, будинок 111 А. В матеріалах справи також наявна інша адреса відповідача 1: 54055, Миколаївська область, м.Миколаїв, Заводський район, вул.Садова, буд.81Б.

З урахуванням вимог господарського процесуального законодавства України, судова кореспонденція по справі (ухвала про відкриття провадження) направлялась судом за вказаними адресами відповідачів.

Проте, конверт з поштовою кореспонденцією, скерованою на адресу відповідача 1, було повернуто до суду у зв`язку із відсутністю адресата (відмітка від 06.03.2020р.).

Конверт з ухвалою суду, що був скерований відповідачу 1 за адресою: 54055, Миколаївська область, м.Миколаїв, Заводський район, вул.Садова, буд.81Б, було вручено адресату, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта».

Одночасно, згідно даних офіційного сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» конверт, що було скеровано відповідачу 2 не було вручено під час доставки та повернуто.

Відповідно до п. 99 Постанови №270 від 05.03.2009р. Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку», рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем 1 та повернення їх до суду є наслідком відсутності волевиявлення відповідача щодо їх належного отримання, проте, ніяким чином не неналежним повідомленням про час та місце розгляду справи у розмінні Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження є днем вручення судового рішення, а отже, і належного повідомлення учасника справи.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що треті особи мали право та дійсну можливість ознайомитись, з процесуальними документами у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

До того ж, про дату, час, місце судового засідання по справі відповідачі могли дізнатись на офіційному сайті Господарського суду міста Києва у мережі Інтернет.

Наразі, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідачі 1 та 2 не скористались своїм правом на подання відзивів, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МБС-Кований Дім» (покупець) було укладено договір поставки №45, за умовами п.1.1 в порядку та умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується поставити (передати у власність) покупцеві товар, вільний від прав та претензій третіх осіб, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар - блоки з ніздрюватого бетону автоклавного тверднення в кількості та за ціною, визначеною цим договором.

Згідно п.1.2 договору №45 від 30.01.2019р. умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Incoterms (в редакції 2010р.), які застосовуються з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають з умов цього договору.

Відповідно до п.1.3 договору №45 від 30.01.2019р. виробником товару є Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт».

Оплата за товар здійснюється шляхом передоплати у розмірі 100% від вартості товару на підставі рахунку продавця. Розрахунок за товар проводиться шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за платіжними реквізитами продавця, що визначені у розділі 13 цього договору, або повідомлені згідно п.12.3 договору. (п.п.2.3, 2.4 договору №45 від 30.01.2019р.).

За умовами п.2.8 укладеного між сторонами правочину ціна договору визначається як вартість всього товару, поставленого впродовж терміну дії договору.

Датою поставки вважається дата відвантаження товару покупцю, що зазначається у видатковій накладній (п.3.3 договору №45 від 30.01.2019р.).

У п.8.1 договору №45 від 30.01.2019р. вказано, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його повноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2019р., але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

У додатку №1 до договору №45 від 30.01.2019р. сторонами затверджено специфікації.

Додатковою угодою №1 від 06.05.2019р. сторонами досягнуто згоди щодо зміни умов договору №45 від 30.01.2019р. в частині порядку оплати, а саме визначено, що оплата повинна бути здійснена покупцем впродовж двох тижнів (14 календарних днів) з моменту відвантаження. При цьому, заборгованість покупця за поставлений товар у будь-який момент не повинна перевищувати суму 400 000 грн. У разі недотримання покупцем зазначених вище вимог, продавець має право в односторонньому порядку змінити порядок оплати, а саме: відвантажувати партію товару за наявності 100% передоплати.

Згідно п.1 додаткової угоди від 02.10.2019р. до договору №45 від 30.01.2019р. у зв`язку із утворенням у покупця заборгованості за поставлений продавцем товар за договором у сумі 298 655,20 грн., сторони домовились визначити наступний порядок та строки погашення заборгованості до 30.11.2019р. - 70 000 грн., до 31.12.2019р. - 120 000 грн. та до 31.01.2020р. - 108 655,20 грн.

Одночасно, у вказаній додатковій угоді сторонами було змінено строк дії договору №45 від 30.01.2019р. та визначено, що договір набирає чинності з моменту підписання його повноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.01.2020р., але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №45 від 30.01.2019р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача 2 взаємних цивільних прав та обов`язків з поставки товару.

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання покупцем своїх обов`язків за договором поставки №45 від 30.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Сервіс» (поручитель) було укладено договір поруки №1, за умовами п.2.1 якого поручитель поручається за виконання боржником наступних обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому: оплата вартості автоклавного газобетону у порядку та строки, визначені основним договором.

У п.1.1 договору поруки №1 від 28.10.2019р. вказано, що боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю «МБС-Кований Дім», основним договором - договір поставки №45 від 30.01.2019р., укладений між кредитором та боржником, включаючи всі додаткові угоди до нього, що укладені на дату набуття чинності цим договором, або будуть укладені у майбутньому.

Згідно п.2.2 договору №1 від 28.10.2019р. боржник та поручитель відповідають перед кредитором за порушення обов`язків, перелічених у п.2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник.

За умовами п.2.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у випадку якщо боржник допустить прострочення виконання обов`язку за основним договором більш ніж на один календарний день. Поручитель зобов`язується виконати грошове зобов`язання перед кредитором протягом трьох банківських днів після прострочення боржником виконання обов`язку за основним договором, або з моменту коли боржник зробив письмову заяву про свою неспроможність виконати такий обов`язок належним чином.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання зобов`язань боржника за основним договором (п.6.1 договору №1 від 28.10.2019р.).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору поставки №45 від 30.01.2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт» було поставлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю «МБС-Кований Дім» прийнято товар на загальну суму 809488,80 грн. Вказані обставини підтверджуються видатковими накладними, що підписані контрагентами та скріплені печатками господарських товариств.

Одночасно, згідно представлених до матеріалів справи платіжних доручень у період з 10.05.2019р. по 27.09.2019р. покупцем було частково оплачено отриманий в межах договору №45 від 30.01.2019р. товар, а саме перераховано на рахунок продавця грошові кошти на загальну суму 510 833,60 грн.

Внаслідок внесення покупцем лише часткової оплати за товар, у Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Кований Дім» утворилась перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт» заборгованість в розмірі 298 655,20 грн., обставини наявності якої було підтверджено відповідачем 1 шляхом підписання додаткової угоди від 02.10.2019р. до договору №45 від 30.01.2019р.

Наразі, матеріали справи доказів погашення покупцем вказаної вище заборгованості не містять.

З огляду на порушення відповідачем 1 своїх обов`язків за договором №45 від 30.01.2019р. в частині оплати товару, позивач звернувся до відповідача 2, як поручителя, з вимогою №34 від 06.02.2020р. про виконання зобов`язання та погашення заборгованості в сумі 298 655,20 грн.

Проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що вимоги позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Сервіс» виконано не було, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Кований Дім» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Сервіс» заборгованості в сумі 298 655,20 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст.692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Як вказувалось судом вище, пунктами 2.3, 2.4 договору №45 від 30.01.2019р. передбачено, що оплата за товар здійснюється шляхом передоплати у розмірі 100% від вартості товару на підставі рахунку продавця. Розрахунок за товар проводиться шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за платіжними реквізитами продавця, що визначені у розділі 13 цього договору, або повідомлені згідно п.12.3 договору.

Додатковою угодою №1 від 06.05.2019р. сторонами досягнуто згоди щодо зміни умов договору №45 від 30.01.2019р. в частині порядку оплати, а саме визначено, що оплата повинна бути здійснена покупцем впродовж двох тижнів (14 календарних днів) з моменту відвантаження. При цьому, заборгованість покупця за поставлений товар, у будь-який момент не повинна перевищувати суму 400 000 грн. У разі недотримання покупцем зазначених вище вимог, продавець має право в односторонньому порядку змінити порядок оплати, а саме: відвантажувати партію товару за наявності 100% передоплати.

Згідно п.1 додаткової угоди від 02.10.2019р. до договору №45 від 30.01.2019р. у зв`язку із утворенням у покупця заборгованості за поставлений продавцем товар за договором у сумі 298 655,20 грн., сторони домовились визначити наступний порядок та строки погашення заборгованості до 30.11.2019р. - 70 000 грн., до 31.12.2019р. - 120 000 грн. та до 31.01.2020р. - 108 655,20 грн.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що строк оплати товару за договором №45 від 30.01.2019р. настав.

Проте, як було встановлено судом вище, відповідачем 1 було лише частково проведено розрахунок за договором, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Кований Дім» утворилась перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт» заборгованість в розмірі 298 655,20 грн.

Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Частинами 1, 2 ст.554 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом було встановлено, що в забезпечення виконання покупцем своїх обов`язків за договором поставки №45 від 30.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Сервіс» (поручитель) було укладено договір поруки №1, за умовами п.2.1 якого поручитель поручається за виконання боржником наступних обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому: оплата вартості автоклавного газобетону у порядку та строки, визначені основним договором.

Згідно п.2.2 договору №1 від 28.10.2019р. боржник та поручитель відповідають перед кредитором за порушення обов`язків, перелічених у п.2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник.

За умовами п.2.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у випадку якщо боржник допустить прострочення виконання обов`язку за основним договором більш ніж на один календарний день. Поручитель зобов`язується виконати грошове зобов`язання перед кредитором протягом трьох банківських днів після прострочення боржником виконання обов`язку за основним договором, або з моменту коли боржник зробив письмову заяву про свою неспроможність виконати такий обов`язок належним чином.

З огляду на порушення відповідачем 1 своїх обов`язків за договором №45 від 30.01.2019р. в частині оплати товару, позивач звернувся до відповідача 2 як поручителя з вимогою №34 від 06.02.2020р. про виконання зобов`язання та погашення заборгованості в сумі 298 655,20 грн. Проте, вимоги кредитора поручителем виконано не було. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Судом враховано, що статтею 559 Цивільного кодексу України унормовано, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання.

Проте, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що порука за договором №1 від 28.10.2019р. є чинною, а отже, вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості за договором №45 від 30.01.2019р. з боржника та поручителя обгрунтованими.

За таких обставин, виходячи з всього вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення в повному обсязі позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Кований Дім» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Сервіс» про стягнення солідарно 298 655,20 грн.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-Кований Дім» (02002, м.Київ, вул.Окіпної Раїси, будинок 8-Б, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Сервіс» (54020, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул.Фрунзе, будинок 111 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи продакт» (01013, м.Київ Голосіївський район, вул.Будіндустрії, будинок 7, ) заборгованість в сумі 298 655,20 грн. та судовий збір в розмірі 4479,83 грн.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Спичак О.М.