ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020м. ДніпроСправа № 904/758/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інженирінгове підприємство "ІНВЕСТИТОР", м.Кривий Ріг

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м.Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 33 248,24 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інженирінгове підприємство "ІНВЕСТИТОР" звернулося до господарського суду з позовом до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" і просить суд стягнути 26 968,00 грн. - основного боргу, 164,82 грн. - інфляційних витрат, 5 411,07 грн. - пені, 704,35 грн. - 3% річних та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором №66/77 від 22.11.2018р. в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, повідомлення про вручення поштового відправлення 49 9 вручено останньому 20.02.20р., в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інженирінгове підприємство "ІНВЕСТИТОР" (далі-Позивач, Постачальник) та Акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ" (далі-Відповідач, Покупець) укладено Договір №66/77 (а.с.24-28).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі передати у власність Покупцю продукцію, а Покупець зобов`язується в порядку в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити продукцію.

Згідно п.1.2. Договору, Постачальник зобов`язується поставляти товар окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у Замовленні Покупця, що є невід`ємними частинами даного Договору.

Пунктом 1.2. Договору, найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим Договором визначаються сторонами в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.

У відповідності до п.3.1. Договору, розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в цьому Договорі, на підставі рахунку на оплату Постачальника.

В п.3.2. Договору, Покупець здійснює оплату продукції протягом 90 календарних днів з дати отримання продукції та оригіналу рахунку на оплату продукції, якщо інше не вказується в Специфікації.

Відповідно до п.4.1. Договору, продукція постачається партіями відповідно до письмових заявок Покупця, за рахунок та транспортом Постачальника.

Базисні умови постачання продукції: СРТ склад Покупця (згідно з Правилами Інкотермс 2010 року), якщо інше не вказується в Специфікації (п.4.2. Договору).

Згідно п.4.5. Договору, право власності на продукцію за цим Договором, переходить до Покупця з дати підписання Сторонами видаткової накладної/акту приймання-передачі продукції/товарно-транспортної накладної.

На виконання умов Договору та Специфікації №1 Позивач здійснив поставку товару на адресу Відповідача загальною вартістю 35 256,00 грн. з ПДВ, в наступні строки, номенклатурі та кількості:

16.01.2019р. відповідно до видаткової накладної №РН-0000051 на суму 31 968,00 грн. з ПДВ, циліндр гальмівний 519А в кількості 2 шт. та видаткової накладної №РН-0000052 на суму 2 347,20 грн. з ПДВ, кран кінцевий 190 в кількості 2 шт., кран роз`єднувальний 379 в кількості 2 шт. (а.с.30,32)

21.01.2019р. відповідно до видаткової накладної №РН-0000066 на суму 940,80 грн. з ПДВ: манжета 16 519,06 в кількості 8 шт. (а.с.34)

Вказаний товар отриманий представником Відповідача за довіреністю (а.с.36).

На оплату поставленої продукції Відповідачу при передачі-прийманні продукції, були вручені рахунки-фактури:

№СФ-0000060 від 16.01.2019р. на суму 31968,00 грн. з ПДВ;

№СФ-0000061 від 16.01.2019р. на суму 2347,20 грн. з ПДВ;

№СФ-0000074 від 21.01.2019р. на суму 940,80 грн. з ПДВ (а.с.31, 33, 35).

В Специфікації №1 від 22.11.2018р. до Договору, умови оплати вставлені наступним чином: 100% вартості продукції протягом 90 календарних днів після поставки.

Оплату за поставлену продукцію за видатковими накладними від 16.01.2019р. №РН-0000051 на суму 31968,00 грн. з ПДВ та видаткової накладної №РН-0000052 на суму 2347,20 грн. з ПДВ, Відповідач повинен був здійснити не пізніше 16.04.2019р., а за видатковою накладною від 21.01.2019р. №РН-0000066 на суму 940,80 грн. з ПДВ здійснити не пізніше 21.04.2019р.

Відповідач частково здійснив оплату поставленої продукції:

- 940,80 грн., за видатковою накладною від 21.01.2019р. №РН-0000066, як вказує Позивач з простроченням строку оплати на 50 календарних днів;

- 2347,20 грн., за видатковою накладною від 16.01.2019р. №РН-0000052, як вказує Позивач з простроченням строку оплати на 58 календарних днів;

- 5000,00 грн., за видатковою накладною від 16.01.2019р. №РН-0000051, як вказує Позивач з простроченням станом на 30.01.2020р. строку оплати становить 289 календарних днів (а.с.37-39);

Станом на 30.01.2020 року основний борг Відповідача перед Позивачем за Договором становить 26 968,00 грн.

30.05.2019р. Позивач на адресу Відповідача направив претензію №5 з вимогою оплатити заборгованість (а.с.40).

23.10.2019р. Позивач на адресу Відповідача повторно направив претензію №6 з вимогою оплатити заборгованість (а.с.46).

Відповідач відповіді не надіслав, заборгованість не оплатив.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 26 968,00 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.2 Договору поставки, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 26 968,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.8.1. Договору, в разі порушення Покупцем строку оплати продукції, Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 5 411,07 грн. за загальний період з 17.04.2019р. по 17.10.2020.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, приходить до висновку, що розрахунок зроблено невірно, оскільки Позивачем до граничного періоду нарахування пені помилково включено дати оплати Відповідачем, тому позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково в розмірі 5 378,15 грн. в решті стягнення суми пені 31,92 грн. слід відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача 3% річних у сумі 704,35 грн. за загальний період з 17.04.2019р. по 30.01.2020.

Суд, перевіривши правильність розрахунку 3% річних у сумі 704,35 грн. зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено невірно, оскільки Позивачем також до граничного періоду нарахування 3% річних помилково включено дати оплати Відповідачем, тому позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково в розмірі 701,47 грн. в решті стягнення суми 3% річних 2,88 грн. слід відмовити.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати виконаних робіт, Позивачем останньому нараховано інфляційні витрати у розмірі 164,82 грн. за період з травня 2019р. по грудень 2019р.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок інфляційних витрат, приходить до висновку, що розрахунок зроблено невірно.

Після перерахунку вказаних витрат судом, вказана сума інфляційних витрат становить суму у розмірі 163,16 грн., тому позовні вимоги щодо стягнення інфляційних витрат підлягають задоволенню частково в розмірі 163,16 грн. в решті стягнення суми інфляційних витрат 1,66 грн. слід відмовити.

З огляду на викладене, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню частково зі стягнення з Відповідача 26 968,00 грн. - основного боргу, 163,16 грн. - інфляційних витрат, 5 378,15 грн. - пені, 701,47 грн. - 3% річних. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.193, 216, 217, 230, 265 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 549, 610- 612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", (49000, м.Дніпро, вул.Сухий Острів, буд.3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інженирінгове підприємство "ІНВЕСТИТОР", (50007, м.Кривий Ріг, вул.Гетьманська, буд.100, кв.1, ) 26 968,00 грн. - основного боргу, 163,16 грн. - інфляційних витрат, 5 378,15 грн. - пені, 701,47 грн. - 3% річних та судовий збір у розмірі 2 099,64 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області в межах строку передбаченого п. 4 Розділу Х «Прикінцевих положень» Господарського процесуального кодексу України з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

16.04.2020р.