ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. ОдесаСправа № 923/867/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Разюк Г.П., Ярош А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області

на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року, м. Херсон, суддя Закурін М.К.

у справі № 923/867/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Петровець", м. Херсон

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області

про стягнення 104 562 грн. 69 коп. збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

В жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Петровець", м. Херсон звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт.Лазурне Скадовського району Херсонської області, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області 104 562 грн. 69 коп. у якості відшкодування збитків, завданих позивачу, а також відшкодувати останньому за рахунок відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем без належних правових підстав у період з 03.01.2019 року по 19.04.2019 року було спожито електричну енергію на загальну суму 104 562 грн. 69 коп. У зв`язку з тим, що сума за спожиту електричну енергію була сплачена постачальнику Товариством з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Петровець", м. Херсон на підставі договору про постачання електричної енергії від 22.02.2016 року № 94 та договору про постачання електричної енергії від 18.12.2018 року, а сама електрична енергія спожита Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом про стягнення збитків.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Петровець", м. Херсон задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Петровець", м. Херсон збитки у розмірі 103 835 грн. 13 коп., а також відшкодовано позивачу за рахунок відповідача суму сплаченого судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, споживши електричну енергію, вартість якої сплачена позивачем енергопостачальній організації у розмірі 103 835 грн. 13 коп., завдав позивачу збитки у вищевказаній сумі, не сплативши їх, чим порушив господарські зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Петровець", м. Херсон, а тому позовні вимоги останнього є правомірними та частково підлягають до задоволення. Вимоги позивача щодо стягнення 726 грн. 56 коп. задоволенню не підлягають, оскільки останні не стосуються завданих відповідачем збитків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт.Лазурне Скадовського району Херсонської області з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року у справі № 923/867/19 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зауважує, що жодними належними і допустимими доказами в матеріалах справи не підтверджується факту споживання Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області оплаченої Товариством з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Петровець", м. Херсон електричної енергії. Тобто, як зазначає відповідач, жодного платіжного доручення, квитанції чи іншого бухгалтерського документа, який би вказував на сплату за спожиті субспоживачем обсяги електричної енергії до суду позивачем надано не було.

Крім того, скаржник, посилаючись на норми Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року, зазначає, що позивач, всупереч п. 2.1.3 вищевказаних Правил, не був ініціатором укладення договору між споживачем та енергопостачальною організацією про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, а тому, між позивачем та відповідачем, як субспоживачем, не укладалися відповідні договори про постачання або розподіл електричної енергії.

А відтак, на думку скаржника, висновок суду першої інстанції щодо факту споживання відповідачем електричної енергії, поставленої енергопостачальною організацією, жодним чином матеріалами справи не підтверджено.

Також, d апеляційній скарзі скаржник звертає увагу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Петровець", м. Херсон, як юридична особа, здійснює свою діяльність за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул.Прибрежна, 4-Г та є власником об`єктів нерухомого майна, а саме: пральні літ. «М» та плотницької літ. «Н», які розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський районо, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4, а тому, на підставі вищевказаних фактів та у відповідності до укладеного між позивачем та енергопостачальною організацією договору про постачання електричної енергії № 7503256, позивач і оплачував спожиту електричну енергію.

Водночас, скаржник зазначає, що в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не визначено, яке саме господарське зобов`язання було порушено відповідачем, причинний зв`язок між його діями та наслідками у вигляді збитків, вина останнього та звертає увагу колегії суддів на факт відсутності жодних договірних відносин між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 року у справі № 923/867/19 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року у справі № 923/867/19, розгляд справи призначено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

31.03.2020 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Петровець", м. Херсон надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року у справі № 923/867/19, у якому позивач просить суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а вищевказане рішення суду першої інстанції без змін. Відзив колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду долучено до матеріалів справи.

У відзиві позивач з позицією суду першої інстанції повністю погодився, зазначив, що оскаржуване рішення було ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому не підлягає до скасування.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області підлягає до задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року у справі № 923/867/19 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Господарським судом Херсонської області, Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

22.02.2016 року між Публічним акціонерним товариством «ЕК «Херонобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець», м. Херсон було укладено договір про постачання електричної енергії № 94, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 200.00 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі, згідно з договором.

Пунктом 2.3.2 вищевказаного договору, споживач зобов`язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки: зазначеної у Додатку № 5 до даного договору «Перелік об`єктів споживача та точок обліку активної електроенергії». Крім того, споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку № 2 до даного договору «Порядок розрахунків та Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та подання їх до електропостачальної організації». Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з Додатком № 9 (п. 2.3.3., 2.3.4.).

Пунктом 2.5 договору визначено, що у разі звільнення споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації, відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення, споживач зобов`язаний повідомити постачальника за 20 діб до дня зміни власника приміщення і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених договором, до дня зміни власника приміщення включно, а постачальник зобов`язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення споживачем приміщення.

Розділом 8 вищевказаного договору визначено відносини із третьою стороною, об`єктивно присутньою у процесі забезпечення споживача електричною енергією. А саме п.8.1.1. врегульовано, що відносини між споживачем та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність регулюється договором про спільне використання технологічних мереж, а відносини між споживачем та субспоживачем, у разі виникнення у субспоживача відповідно до законодавства України зобов`язань уносити плату за перетікання реактивної електроенергії регулюється договором про технічне забезпечення електропостачання споживача. Відносини між постачальником та основним споживачем у частині передачі електричної енергії споживачу (субспоживачу) регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж (п. 8.4.1 договору).

Додатком № 1 до вищезазначеного договору визначено обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу. Додатком № 2 до Договору про постачання електричної енергії від 22.02.2016 року № 94 визначено порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації. Розрахунок втрат електричної енергії в мережі споживача, форма якого визначена Додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії, крім іншого передбачає назву та адресу об`єкту, № приладу обліку, до показників якого додаються розрахункові значення. А саме, об`єктом вказано Пансіонат «Петровець», розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4. В той же час, Додатком № 5 до вищевказаного договору визначено перелік об`єктів споживача та точок обліку активної електроенергії, а саме, Пансіонат «Петровець», розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4. Додатком № 5а до договору про постачання електроенергії від 22.02.2016 року № 94 визначено дані про відпуск/передачу активної електроенергії субспоживачам, відповідно до якого на момент укладення договору субспоживачі відсутні.

Також сторонами були укладені додатки до договору про постачання електроенергії від 22.02.2016 року № 94, як то: Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 6), Узгоджений рівень надійності електропостачання та показників якості електроенергії на межі балансової належності (Додаток № 6а), Однолінійну схему Пансіонату « Петровець», розташованого у Херсонській обл., Скадовський р-н, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4 (Додаток № 7), Порядок участі Споживача в графіках обмеження електроспоживання та графіках аварійних відключень (Додаток № 8), Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (Додаток № 9), Перелік точок розрахункового обліку реактивної електричної енергії (Додаток № 10), Потужність компенсувальних установок (Додаток №11).

22.09.2016 року була укладена Додаткова угода до Договору про постачання електричної енергії, якою передбачено внесення змін до Додатків до вищевказаного договору № 1, 5, 2, 6, а також Додаткова угода від 20.07.2018 року до вищевказаного договору, відповідно до якої внесено зміни до Додатку № 9 щодо порядку розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Крім того, в матеріалах справи є нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу нерухомого майна, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець», м. Херсон та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Ком», м.Херсон, від 19.06.2018 року, від 15.11.2018 року, від 20.11.2018 року, від 22.11.2018 року, відповідно до яких, позивачем було відчужено нерухоме майно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Ком», м. Херсон, а саме: приміщення першої черги секції спального корпусу літери «А», які розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4; будівлі і споруди, які складаються з приміщень другої секції спального корпусу літери «А», розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне , вул. Прибрежна, 4, будівлі і споруди, які розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул. Прибрежна, 4-А , будівлі і споруди, які розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4-В , будівлі і споруди, які розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул. Прибрежна, 4-Г.

21.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Ком», м.Херсон та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Петровець», смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого, приміщення першої секції спального корпусу літери «А», загальною площею 2194,6 кв. м., які розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4 перейшли у власність відповідача по справі.

03.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Ком», м.Херсон та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Петровець», смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області було укладено договори купівлі-продажу, відповідно до яких, будівлі та споруди, які розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4-А, вул. Прибрежна, 4-В та вул. Прибрежна, 4-Г перейшли у власність відповідача по справі.

Поміж іншого, матеріали справи містять звіти про дебетові та кредитні операції по рахунку 7642 Товариства з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець», м. Херсон в період з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року, з 01.01.2019 року по 31.03.2019 року, з 01.07.2018 року по 30.09.2018 року.

06.09.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець», м. Херсон на поштову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Петровець», смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, про що свідчить наявні в матеріалах справи копії опису рекомендованого вкладення та квитанції «Укрпошти» було направлено вимогу про сплату заборгованості, яка на думку позивача є збитками та складає 116 883 грн. 26 коп. Зазначена вимога залишена відповідачем без уваги.

12.06.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець», м. Херсон про те, що між ними 18.12.2018 року було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 37503256.

Отже, за твердженням позивача, неналежним виконанням відповідачем умов господарського зобов`язання, Товариству з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець», м. Херсон було завдано збитки, що і стало підставою для його звернення до Господарського суду Херсонської області з відповідним позовом.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви прийняття аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Предметом спору у даній справі є питання наявності підстав покладення на відповідача обов`язку по відшкодуванню збитків, завданих, як стверджує позивач, внаслідок незаконного використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Петровець», смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області електричної енергії, за яку відповідно до договору було сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець», м. Херсон.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, ст. 15, 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України підставою для захисту прав (охоронюваних законом інтересів) є їх порушення, невизнання або оспорення. Тому задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

За змістом положень ст. 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Виходячи з вищезазначених приписів законодавства, суд констатує, що збитки мають правову природу, яка не ототожнюється з будь-якими сумами, які особа повинна сплатити у зв`язку з виконанням умов договору, оскільки під збитками слід розуміти реальну втрату матеріальних цінностей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, або втрата доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

При цьому обов`язок доведення в суді факту протиправної поведінки відповідача, розміру завданої шкоди, а також прямого причинного зв`язку між ними покладається на позивача з документальним підтвердженням обґрунтованого розрахунку суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Водночас, відсутність або ж недоведеність хоча б одного елементів складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди (збитків).

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків. Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі, якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше. Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що ними регулюються правовідносини сторін, що носять зобов`язальний характер, в тому числі щодо стягнення збитків, відшкодування яких передбачено умовами договору або вимогами закону як наслідок порушення господарського зобов`язання, тобто таких збитків, відшкодування яких, за наявності вини сторони у порушенні господарського зобов`язання, носить обов`язковий для цієї сторони характер, а наявність збитків і їх розмір перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Як встановлено колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду та підтверджується матеріалами справи, суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо наявності між позивачем та відповідачем по справі договірних відносин з приводу користування електричною енергією, як між споживачем та субспоживачем, про що свідчать наведені вище Договір про постачання електричної енергії від 22.02.2016 року №94 з урахуванням додатків до договору, а саме, Додаток № 5а, який визначає дані про відпуск/передачу активної електроенергії субспоживачам. Крім того, 20.07.2018 року між Акціонерним товариством «Херсонобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець», м. Херсон було укладено Додаткову угоду до Договору про постачання електричної енергії від 22.02.2016 року № 94, тобто вже після того, як відповідачем було придбано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Ком» приміщення першої секції спального корпусу літери «А», загальною площею 2194,6 кв.м., що розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4. При цьому, вищезазначена Додаткова угода не містить умов, які б стосувалися використання активної електричної енергії саме субспоживачем, власником вищевказаної будівлі. Разом з тим, як вже зазначалося вище, умовами п. 2.5 Договору про постачання електричної енергії, який надано позивачем як додаток до позовної заяви визначено, що у разі звільнення споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації, відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення, споживач зобов`язаний повідомити постачальника за 20 діб до дня зміни власника приміщення і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених договором, до дня зміни власника приміщення включно, а постачальник зобов`язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення споживачем приміщення.

Розділом 8 вищевказаного договору визначено відносини із третьою стороною, об`єктивно присутньою у процесі забезпечення споживача електричною енергією. А саме п. 8.1.1. врегульовано, що відносини між споживачем та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність регулюється договором про спільне використання технологічних мереж, а відносини між споживачем та субспоживачем, у разі виникнення у субспоживача відповідно до законодавства України зобов`язань, вносити плату за перетікання реактивної електроенергії регулюється договором про технічне забезпечення електропостачання споживача. Відносини між постачальником та основним споживачем у частині передачі електричної енергії споживачу (субспоживачу) регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж (п. 8.4.1 договору).

Пунктом 1.2. Правил користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 визначено, що зокрема: основний споживач - споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам та/або електропередавальній організації; власник електричних мереж - юридична або фізична особа, якій на праві власності або користування належать електроустановки, призначені для передачі та/або розподілу електричної енергії; субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача; межа балансової належності - точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять відповідних належних та допустимих доказів того, що позивачем здійснено всі необхідні дії для користування відповідачем електричною енергією на належній правовій підставі, а відтак, суд апеляційної інстанції, переглянувши справу, приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець», м. Херсон було обізнане про можливість використання активної електричної енергії Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, тому воно повинне було вжити відповідних заходів для уникнення спричинення збитків, а саме: ініціювати укладення договору з відповідачем про спільне використання технологічних мереж для перетікання електричної енергії, повідомити в установленому договором порядку енергопостачальну організацію про виділення окремих нерухомих об`єктів та про відчуження цих об`єктів тощо. Однак, позивач не вчинив відповідних дій, щоб запобігти уникнення завдання йому збитків, про що свідчить відсутність відповідних доказів по справі. А тому, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено факту спричинення збитків позивачу саме відповідачем шляхом споживання активної електричної енергії, причинно - наслідкового зв`язку між фактом спричинення збитків та протиправною поведінкою відповідача, тоді як відповідачем доведено відсутність його вини.

Поміж іншого, відсутність протиправної поведінки у діях відповідача підтверджується також і посиланням самого позивача в позовній заяві з приводу виділення належних йому будівель та споруд в окремі об`єкти нерухомого майна для їх подальшого відчуження. Тобто, виділивши приміщення та присвоївши їм адреси відповідно: Херсонська обл., Скадовський р-н, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4, Прибрежна 4-А, Прибрежна 4 - В, Прибрежна 4 - Г, позивачем, всупереч умовам Договору про постачання електричної енергії, знову ж таки не було ініційовано та укладено будь-яких Додаткових угод з енергопостачальною організацією про зміну об`єктів споживача та точок обліку активної електроенергії, як визначено Договором про постачання електричної енергії та Додатком № 5. Також, вищенаведене підтверджує і той факт, що Договір про постачання електричної енергії, з урахуванням Додаткової угоди було укладено лише на одну адресу належних позивачеві приміщень до укладення договорів про купівлю - продаж нерухомих об`єктів: Херсонська обл., Скадовський р-н, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4. Протилежне позивачем при розгляді справи не доведено належними та допустимими доказами по справі, як і не доведено фактичного користування та наявності правової підстави для такого користування активною електричною енергією відповідачем.

Отже, судова колегія наголошує, що матеріали справи не містять доказів точної адреси та конкретного місця розташування електромереж, через які здійснюється електропостачання відповідачу. Як зазначено вище, в матеріалах справи наявні документи, в яких зазначені чотири різні адреси розташування спірних будівель та споруд, однак позивачем не доведено відповідними доказами, за якою саме адресою розташовані точки перетікання електроенергії, хто саме нею користується і на якій підставі. Доказів наявності між сторонами з цього приводу будь-яких договірних правовідносин матеріали справи не містять. Між тим, збитки у позивача можуть виникати тільки у випадку неналежного виконання контрагентом своїх договірних господарських зобов`язань, при наявності інших деліктних правовідносинах мова може йти тільки про спричинення шкоди тощо.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 15.11.2018 року позивачем було відчужено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Ком» будівлі та споруди, які складаються з приміщень другої секції спального корпусу літери «А», які розташовані за адресою: Херсонська обл., Скадовський р-н, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, 4, що в свою чергу, також свідчить про відсутність протиправної поведінки відповідача у заподіяних збитках позивачу, оскільки останнім було придбано у власність, відповідно до договору купівлі-продажу від 21.06.2018 року приміщення першої секції спального корпусу літери «А», за тією ж адресою, що унеможливлює використання активної електричної енергії для обслуговування саме цієї секції відповідачем.

Таким чином, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що в діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, оскільки позивачем не доведено підстави покладення відповідальності на відповідача за законом у зв`язку з невиконанням самим Товариством з обмеженою відповідальністю «Пансіонат «Петровець», м. Херсон вимог Договору про постачання електричної енергії від 22.02.2016 року № 94 з урахуванням додатків та Додаткової угоди від 20.07.2018 року як основним споживачем активної електричної енергії. При цьому, надані позивачем в матеріалах справи звіти про рух коштів по банківському рахунку, не можуть слугувати належним та допустимим доказом, який підтверджував би факт використання активної електричної енергії саме відповідачем по справі у визначеному позивачем розмірі.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зауважує, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 року у справі № 911/917/16, від 01.04.2019 року у справі № 909/654/18).

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, системний аналіз матеріалів справи та норм чинного законодавства не дає суду підстав для висновку про те, що позивачем не доведено ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належними та вірогідними доказами по справі розмір збитків, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача, яка також є недоведеною, та понесеними позивачем збитками, тоді як відповідач вказав на відсутність своєї вини, а позивачем не доведено зворотнього.

Відтак, з огляду на викладене, в діях відповідача відсутня наявність всіх 4 обов`язкових елементів такого складу правопорушення, як спричинення збитків, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження, а висновок суду про задоволення позову є помилковим та таким, що прийнятий з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року у справі № 923/867/19 є таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При цьому, висновок про скасування рішення суду першої інстанції повністю, не дивлячись на часткову відмову у задоволенні позовних вимог Господарським судом Херсонської області, ґрунтується на тому, що, як зазначено вище, позовні вимоги у даній справі не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю доведеності наявності збитків у їх сукупності, а не за обставин, якими суд першої інстанції обґрунтував відмову у позові у відповідній частині.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.

Для того, щоб судовий розгляд був справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зобов`язаний належним чином вивчити та перевірити зауваження, доводи й докази, а також неупереджено їх оцінити на предмет того, чи будуть вони застосовуватися в рішенні суду.

І хоча Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях констатує, що п. 1 ст. 6 Конвенції дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях, однак ця вимога не означає обов`язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент; таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі № 918/519/17.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року у справі № 923/867/19 не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому існують достатні правові підстави для його скасування з прийняттям нового рішення по справі про відмову у позові в повному обсязі.

Керуючись ст. 227, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року у справі № 923/867/19 задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року у справі №923/867/19 скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Пансіонат Петровець", м. Херсон до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Петровець", смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області про стягнення 104 562 грн. 69 коп.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді А.І. Ярош
Г.П. Разюк