ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.04.2020 справа № 908/884/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву про видачу судового наказу вих. № б/н від 25.03.2020 товариства з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика» (53542, Дніпропетровська область, Томаківський район, село Зоря, промзона, ідентифікаційний код 30791002)

Боржник: товариства з обмеженою відповідальністю «БУД МАЙСТЕР+» (71319, Запорізька область, м. Кам`янка-Дніпровка, вул. Центральна, буд. 44, ідентифікаційний код 42907869)

про стягнення 51412,30 грн. грошової заборгованості за договором підряду № 7 від 21.06.2019,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика» звернулось до господарського суду Запорізької області з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «БУД МАЙСТЕР+» 51412,30 грн. грошової заборгованості за договором підряду № 7 від 21.06.2019.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2020 заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Левкут В.В.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 147-149 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника (п. 2); ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання ( п. 3); вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п. 4); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п. 5).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника (п. 2); копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п. 3); інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4).

За визначенням п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 07.04.2020 місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «БУД МАЙСТЕР+» є: 71304, Запорізька область, м.Кам`янка-Дніпровка, вул. Центральна, буд. 44.

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявником зазначено місцезнаходження боржника - 71319, Запорізька область, м.Кам`янка-Дніпровка, вул. Центральна, буд. 44, що є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Заява про видачу судового наказу підписана представником ТОВ «Марганецька птахофабрика» Чергінець А.О. Проте, в порушення п. 3 ч. 2 ст. 150 ГПК України, відомості щодо представника заявника (прізвище, ім`я та по батькові, його місце проживання) в заяві не зазначено.

Крім того, на підтвердження повноважень представника надано довіреність № б/н від 16.03.2020, яка підписана генеральним директором ТОВ «Марганецька Птахофабрика» Василенко М.В., проте, підпису представника Чергінець А.О., чий підпис має підтверджувати керівник товариства, зазначена довіреність не містить, що унеможливлює встановлення судом дійсності підпису представника на заяві. Наведене є порушенням п. 2 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту заяви, поданої ТОВ «Марганецька птахофабрика», слідує, що заявник просить стягнути з боржника суму 51412,30 грн., яка виникла за договором підряду № 7 від 21.06.2019. За доводами заявника, на виконання умов договору ТОВ «Марганецька птахофабрика» 25.06.2019 перераховано ТОВ «БУД МАЙСТЕР+» 51412,30 грн. передплати вартості матеріальних ресурсів, проте після отримання грошових коштів боржник до виконання своїх зобов`язань не приступив, у зв`язку з чим на його адресу направлено вимогу про повернення грошових коштів. Жодної відповіді на вказано вимогу не отримано, що за твердженням заявника вказує на безспірність зобов`язання.

До заяви додано копії - зазначеного договору, платіжного доручення № 1021 від 25.06.2019 щодо перерахування коштів, докази направлення на адресу боржника вимоги №80 від 26.02.2020. Інших доказів на підтвердження правовідносин сторін у спірний період та виникнення заявленої до стягнення заборгованості у заяві не вказано та до неї не додано.

Згідно з п. 3.1 договору сторони погодили, що загальний термін виконання робіт підрядником за цим договором передбачено Графіком провадження робіт (Додаток № 1) і терміном введення об`єкта в експлуатацію. Термін введення об`єкта в експлуатацію - не пізніше «-- » -------- 2019 року. Передбаченого договором Графіку провадження робіт (Додаток № 1) до заяви не додано.

При цьому суд відзначає, що безспірність заявленої до стягнення суми має бути підтверджена відповідними доказами. За відсутності передбаченого договором Графіку провадження робіт не можливо встановити факт прострочення своїх зобов`язань з боку підрядника.

Враховуючи вищевикладене, вимога про стягнення з боржника суми передплати не підтверджується відповідними доказами, тому з поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги.

Згідно із ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає відповідний наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «БУД МАЙСТЕР+» 51412,30 грн. грошової заборгованості за договором підряду № 7 від 21.06.2019 на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що до заяви про видачу судового наказу не додано примірник такої заяви з додатками для боржника.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 148, 149, п. 1, 8 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариства з обмеженою відповідальністю «Марганецька птахофабрика» (53542, Дніпропетровська область, Томаківський район, село Зоря, промзона, ідентифікаційний код 30791002) у видачі судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «БУД МАЙСТЕР+» (71319, Запорізька область, м. Кам`янка-Дніпровка, вул. Центральна, буд. 44, ідентифікаційний код 42907869) 51412,30 грн. грошової заборгованості за договором підряду № 7 від 21.06.2019.

Копію даної ухвали надіслати на адресу заявника та боржника у справі.

Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалу підписано 13.04.2020

Суддя В.В. Левкут