ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2020 р. Справа № 910/15297/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 (повний текст складено 27.01.2020)

у справі №910/15297/19 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв"

про стягнення 152017,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" (надалі позивач/ПАТ «КБ «Хрещатик») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв" (надалі відповідач/ТОВ «АКБ «Віхарєв») про стягнення 135676,64 грн. заборгованості зі сплати орендних платежів, 14136,49 грн. пені, 2127,75 грн. заборгованість зі сплати комунальних платежів, 74,48 грн. пені. Позов обґрунтований порушенням умов договору оренди відповідачем в частині здійснення розрахунків зі сплати орендної плати за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року та комунальних платежів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у даній справі позову задоволений частково; стягнуто з відповідача 135676,64 грн. заборгованості зі сплати орендних платежів та 2068,42 грн. витрат на утримання приміщення; в решті позову відмовлено. Вказане рішення в частині задоволення позову обґрунтовано порушенням відповідачем положень договору, якими встановлений обов`язок зі сплати орендної плати та витрат на утримання орендованого приміщення. Відмовляючи у задоволенні стягнення з відповідача пені, місцевий господарський суд входив з того, що відсутні докази виставлення позивачем відповідачу рахунків на оплату, що свідчить про відсутність підстав для нарахування і стягнення з відповідача пені відповідно до умов договору та статті 530 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Північного апеляційного господарського суду із апеляційними скаргами звернулися із позивач, і відповідач. Позивач в обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції належним чином не було досліджено умови договору оренди та додаткових угоди до нього в частині обов`язку відповідача сплатити пеню у разі прострочення сплати будь-якого платежу за договором оренди. Відповідач у апеляційній скарзі зазначає про те, що оскільки судом першої інстанції було встановлено, що позивач не виставляв рахунків на оплату орендної плати, відмовляючи у стягненні пені, то місцевий господарський суд мав би відмовити і в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати і орендних платежів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягами з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі №910/15297/19, розгляд апеляційних скарг вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), сторонам у справі запропоновано надати відзив, відповідь на відзив, інші документи та заяви; апеляційні скарги об`єднано в одне апеляційне провадження.

Позиції учасників справи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач заперечує проти її задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

23.06.2018 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Хрещатик" (орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Архітектурне-Конструкторське Бюро "Віхарєв" (орендар за договором) укладено договір оренди №П-2 (далі - договір), за умовами якого позивач передав відповідачу в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 147,3 кв.м (надалі - приміщення), яке розташоване в будинку за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 8.

Передання приміщення в користування відповідачу підтверджується актом приймання - передачі від 23.06.2018, який підписано сторонами та міститься у матеріалах справи.

Згідно з п. 2.1.2. договору строк оренди закінчується 30.04.2019 включно, але в будь-якому разі не може перевищувати граничного строку ліквідації неплатоспроможного банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Пунктом 2.2.1 договору сторони узгодили, що загальний розмір орендної плати за орендоване приміщення на місяць становить 19149,00 грн. у т.ч. ПДВ 3191,50 грн. Орендна плата сплачується з урахуванням щомісячного індексу інфляції згідно з формулою, що передбачена в п. 2.2.2 договору.

Відповідно до п. 2.2.2 договору орендна плата сплачується щомісячно, шляхом перерахування орендарем (відповідачем) на розрахунковий рахунок орендодавця суми, визначеної відповідно до умов п.2.2.1 договору.

Згідно з п. 2.2.3 договору орендна плата нараховується з дати передачі приміщення орендарю за актом приймання-передачі та сплачується орендарем не пізніше 15 числа поточного місяця на підставі оригіналів або скан-копій рахунків орендодавця, направлених на електронну адресу орендаря до 13 числа поточного місяця.

Пунктом 2.2.4 договору встановлено, що крім орендної плати орендар щомісячно відшкодовує (окрім випадку самостійної оплати орендарем комунальних платежів орендодавцю вартість спожитої електроенергії, послуг водопостачання, водовідведення. підігріву води і централізованого опалення, утримання будинку і прибудинкової території, охорони (в разі наявності), послуг зв`язку (в разі наявності), інші комунальні та експлуатаційні послуги протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання від орендодавця відповідних рахунків та актів наданих послуг пропорційно до орендованої площі або показників лічильника. Сторони повинні надавати підтверджуючі документи щодо оплати зазначених послуг.

Відповідно до п. 3.1.1 договору орендар сплачує орендодавцю: а) орендну плату: б) відшкодовує вартість спожитих електроенергії, теплової енергії, водопостачання та водовідведення (каналізації), підігріву води і централізованого опалення, послуг з утримання будинку і прибудинкової території, охорони (в разі наявності), послуг зв`язку (в разі наявності інших комунальних та експлуатаційних послуг; г) пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період невиконання грошових зобов`язань, за кожний день прострочення від суми порушеного зобов`язання по будь-якому з вищезазначених платежів.

Згідно з п. 5.2.2. договору у випадку прострочення сплати по будь-якому з платежів відповідно до умов договору, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період невиконання грошового зобов`язання, за кожний день прострочення, від суми невиконаного зобов`язання.

07.03.2019 між сторонами укладено додатковий договір про внесення змін до договору оренди №П-2 від 23.06.2018, яким внесено зміни до п. 1.1. договору та встановлено, що орендодавевець передає орендарю в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 177,1кв.м , яке розташоване в будинку за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 8.

Крім того, п. 2.2.1 договору також виклали в іншій редакції, згідно з якою загальний розмір орендної плати за орендоване приміщення на місяць становить 24631,07 грн. у т.ч. ПДВ 4105,18 грн. Орендна плата за березень 2019 року повинна бути перерахована з урахуванням індексу інфляції за лютий 2019 року не пізніше 25 березня 2019 року.

Пунктом 2.2.3 договору, в редакції додаткового договору від 07.03.2019, сторони погодили, що орендна плата за поточний календарний місяць нараховується з дати передачі приміщення орендарю за актом приймання-передачі та сплачується орендарем не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа на підставі оригіналів рахунків орендодавця, направлених на адресу орендаря рекомендованим листом. У випадку оренди за неповний календарний місяць оренди, орендна плата сплачується пропорційно кількості днів оренди у відповідному місяці. Орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату до дати фактичного повернення приміщення орендодавцю за актом приймання-передачі та/або до повного виконання орендарем всіх зобов`язань за цим договором. Оригінали рахунків щомісячно направляються орендодавцем на адресу орендаря зазначену в цьому договорі з послідуючим направленням актів наданих послуг. Неотримання орендарем рахунку та/або акту наданих послуг від орендодавця не звільняє його від сплати орендної плати. Орендна плата за перший та останній місяці строку оренди сплачується протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з дати передачі приміщення орендарю за актом приймання-передачі на підставі рахунку. Орендна плата за останній місяць строку оренди може бути зарахована орендодавцем в погашення прострочених зобов`язань орендаря за договором, а також з рахунок погашення невиконаних орендарем зобов`язань щодо відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних послуг, пов`язаних з утриманням приміщення.

Сторони домовились викласти пункт 2.2.4. договору також у наступній редакції: «Крім орендної плати орендар щомісячно відшкодовує (окрім випадку самостійної оплати орендарем комунальних платежів) орендодавцю вартість спожитої електроенергії, послуг водопостачання, водовідведення. підігріву води і централізованого опалення, утримання будинку і прибудинкової території, охорони (в разі наявності), послуг зв`язку (в разі наявності), інші комунальні та експлуатаційні послуги протягом 5 (п`ятого) числа наступного місяця, від місяця, в якому виписано орендодавцем відповідні рахунки та акти виконання договору оренди на відшкодування комунальних послуг, направлених на адресу орендаря рекомендованим листом, пропорційно до орендованої площі або показників лічильників. Сторони повинні надавати підтверджуючі документи щодо оплати зазначених послуг. За умови відсутності інших орендарів та невикористання орендодавцем частини приміщення, що не перебуває в оренді за цільовим призначенням, комунальні послуги сплачуються орендарем згідно показників лічильників, а опалення в повному обсязі у випадку, якщо незайняту частину приміщення неможливо відключити від споживання комунальних послуг теплової енергії, та ін.».

07.03.2019 сторони підписали акт приймання-передачі приміщення в оренду (відповідно до додаткового договору від 07.03.2019 р.).

19.08.2019 сторони уклали додатковий договір про внесення змін до договору оренди №П-2 від 23.06.2018, яким погодили, що: - строк оренди закінчується "20" вересня 2019 року включно, але в будь-якому разі не може перевищувати граничного строку ліквідації неплатоспроможного банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (п. 2.1.2 договору); - сторони дійшли згоди, що відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України умови цього додаткового договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01 травня 2019 року; - за домовленістю сторін орендна плата за передане в оренду приміщення встановлюється в національній валюті України, відповідно до нижченаведеного розрахунку та складається з наступних платежів: а) загальна площа приміщення складає 177,1 кв.м.; б) починаючи з 01.05.2019 орендна плата за 1 кв. м орендованої площі у місяць складає 163,00 гривень (сто шістдесят три гривні 00 коп.), у т.ч. ПДВ 27,17 грн (двадцять сім гривень 17 коп.); в) починаючи з 01.05.2019 загальна сума орендної плати за місяць становить 28867,30 грн., у т.ч. ПДВ 4811,22 грн. (п. 2.2.1 договору); - орендар зобов`язується до 31.08.2019 сплатити заборгованість за орендну плату за фактичне користування майном та компенсацію комунальних послуг з дати користування майном та надати орендодавцеві копії платіжних документів, які підтверджують оплату протягом 3-х днів з моменту оплати; - інші умови договору, про які не йде мова у цьому додатковому договорі, залишаються незмінними, і сторони підтверджують по них свої зобов`язання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 ЦК України).

Згідно з ч. 1 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За змістом ч. ч. 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Здійснивши аналіз умов договору оренди з урахуванням додаткових угод до нього, колегія суддів зазначає, що обов`язок зі сплати орендної плати покладений на відповідача не залежно від того, чи отримав він відповідний рахунок від позивача чи ні, адже відповідно до п. 2.2.3. договору в редакції додаткової угоди від 07.03.2019 сторони чітко погодили, що неотримання орендарем рахунку та/або акту наданих послуг від орендодавця не звільняє його від сплати орендної плати так само як і встановили в цьому ж пункті договору строк сплати орендних платежів - не пізніше 25.

Спір, що виник у даній справі виник внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати орендної плати у період з квітня 2019 року по вересень 2019 року.

Згідно зі статтею 526 ЦК України і статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи встановлені місцевим господарським судом обставини, які були перевірені судом апеляційної інстанції, приймаючи до уваги ті обставини, що відповідачем не спростовано факт заборгованості та несплати ним орендних платежів за спірний період, неподання ним доказів на підтвердження протилежного, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про достатність підстав та доказів для стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 135676,64 грн. за користування приміщенням.

Згідно з приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 вказаного Закону).

Однією із позовних вимог позивача була вимога про стягнення з відповідача пені, нарахованої на розмір заборгованості зі сплати орендних платежів.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені, нарахованої на розмір заборгованості з орендної плати, місцевий господарський суд виходив з того, що відсутні докази виставлення позивачем відповідачу рахунків на сплату орендної плати у зв`язку з чим, відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача сум пені за порушення виконання грошових зобов`язань (нарахованих у період з 26.04.2019 по 20.10.2019), виходячи з умов договору та положень статті 530 ЦК України.

З таким висновком колегія суду погодитися не може, оскільки, по-перше, договором передбачено, що не виставлення орендодавцем (позивачем) рахунків орендарю (відповідачу) не є підставою для несплати останнім орендної плати, визначення розміру якої узгоджено сторонами у договорі; по-друге, договором установлений кінцевий строк сплати орендних платежів - не пізніше 25 числа поточного місяця, що прямо свідчить про те, що з 26 числа поточного місяця, у разі несплати орендних платежів, починається прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання зі сплати орендних платежів; по-третє, сторонами у п. 5.2.2. договору встановлено, що у випадку прострочення сплати по будь-якому з платежів відповідно до умов договору, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період невиконання грошового зобов`язання, за кожний день прострочення, від суми невиконаного зобов`язання.

Отже, не виставлення позивачем відповідачу рахунків на сплату орендних платежів за умови, що це не позбавляє відповідача обов`язку зі здійснення орендних платежів, не може бути підставою для не покладення на відповідача відповідальності за порушення зобов`язання. Таким чином, з урахуванням наведеного, висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені за порушення сплати орендних платежів є невірним.

Колегія суддів, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені за порушення зобов`язання відповідачем зі сплати орендних платежів, вважає за необхідне задовольнити цю вимогу позивача та стягнути з відповідача пеню у розмірі 14136,49 грн.

Крім того колегія суддів не може погодитись з висновком суду І інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті комунальних платежів на утримання нежитлового приміщення за квітень-вересень 2019 року у розмірі 2127,75 грн., виходячи з наступного.

Як вказувалося вище, сторонами з урахуванням додаткових угод до договору оренди, було визначено у п. 2.2.4., що орендар (відповідач) щомісячно відшкодовує орендодавцю вартість спожитої електроенергії, послуг водопостачання, водовідведення, підігріву води і централізованого опалення, утримання будинку і прибудинкової території, охорони (в разі наявності), послуг зв`язку (в разі наявності), інші комунальні та експлуатаційні послуги протягом 5 (п`ятого) числа наступного місяця, від місяця, в якому виписано орендодавцем відповідні рахунки та акти виконання договору оренди на відшкодування комунальних послуг, направлених на адресу орендаря рекомендованим листом, пропорційно до орендованої площі або показників лічильників. Сторони повинні надавати підтверджуючі документи щодо оплати зазначених послуг.

Згідно з ч. 2 статті 526 ЦК України виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з положеннями статті 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Частиною 1 статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо, зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати комунальних платежів, позивач, в силу наведених положень договору, мав надати докази направлення на адресу відповідача рекомендованим листом виставлених відповідачу рахунків та актів виконання робіт договору оренди на відшкодування комунальних послуг. Тобто, обов`язку орендаря сплачувати щомісячно комунальні платежі має передувати виконання орендодавцем обов`язку щодо виставлення рахунків на оплату та направлення їх орендарю.

Проте, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що серед них наявні лише рахунки на оплату комунальних послуг, проте відсутні докази направлення їх відповідачу в установленому договором порядку, що є підставою для відмови у задоволенні позову у вказаній частині у розмірі 2127,75 грн., так само як у стягненні пені, нарахованої на заборгованість з оплати комунальних платежів у розмірі 76,48 грн. саме з цих підстав, а не підстав, наведених у рішенні місцевого господарського суду

Стосовно доданого відповідачем до апеляційної скарги платіжного доручення від 09.01.2020 №1255 про сплату останнім 5000,00 грн. орендної плати згідно з договором оренди №П-2, яке відповідач просить врахувати при перегляді рішення місцевого господарського суду, колегія зазначає наступне.

Згідно з імперативними приписами статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відсутність обґрунтування та доказів неможливості подання вказаного платіжного доручення до суду першої інстанції унеможливлюють для апеляційної інстанції прийняти вказаний додатковий доказів, і відповідно апеляційний суд відмовляє у його прийнятті. Лише посилання відповідача на те, що він був позбавлений права на подання вказаного платіжного доручення разом із запереченнями на відповідь до суду, без зазначення причин та обставин, не є обґрунтуванням підстав неможливості вчинення ним цих дій у суді першої інстанції.

Доводи відповідача про те, що він не міг здійснювати оплату орендної плати у зв`язку з не виставленням позивачем відповідних рахунків спростовані, про що зазначено у мотивувальній частині даної постанови.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, виходячи з наведеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 у даній справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 14136,49 грн. і в цій частині прийняти нове рішення про стягнення з відповідача 14136,49 грн. Крім того колегія суддів скасовує рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 у даній справі в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати витрат на утримання приміщення у розмірі 2217,75 грн. і приймає нове рішення, яким відмовляє у стягненні з відповідача заборгованості зі сплати витрат на утримання приміщення у розмірі 2217,75 грн.

Судові витрати.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційних скарг витрати за подання апеляційних скарги та позову розподіляються відповідно до статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі №910/15297/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 у справі №910/15297/19 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв" пені у розмірі 14136,49 грн. скасувати і в цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв" (01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (01001, вул. Хрещатик, 8-А, ) пеню у розмірі 14136,49 грн.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 у справі №910/15297/19 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" 2217,75 грн. витрат на утримання приміщення і прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" 2217,75 грн. витрат на утримання приміщення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 у справі №910/15297/19 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" 135676,64 грн. заборгованості зі сплати орендних платежів залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв" (01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (01001, вул. Хрещатик, 8-А, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3370,80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-Конструкторське Бюро "Віхарєв" (01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (01001, вул. Хрещатик, 8-А, ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2247,20 грн.

Видачу судових наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/15297/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 09.04.2020.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков