ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" квітня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3897/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.

за участю представників:

від позивача: адвокат - Маковецька Н.В.,

від відповідача - 1: не з`явився,

від відповідача - 2: адвокат Дабіжа Я.І,

від відповідача - 3: не з`явився,

від третьої особи позивача: не з`явився,

від третьої особи відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/3897/19

за позовом:INTERNATIONAL LIMITED (PRIMEPLUS CONSULTING DMCC, Unit № 1009, Gold Crest Executive, Plot № JLT-PH1-C2A, Jumeirah Lakes Towers Dubai, UAE)

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "СВАРОГ-БУКОВИНА" (буд.32 по вул. Ольги Кобильянської,с. Коболчин, Сокирянський р-н, Чернівецька обл., 60231);

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" (буд.67/69, вул. Отамана Головатого, м. Одеса, 65003);

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" (буд. 3/2, вул. Миколи Гефта, м. Одеса,65003)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: LEXUM AGRO Kereskedelmi es Szolgaltato Korlatolt Felelossegu Tarsasag (fszt. 5, Jozsef korut, Budapest, 361085.)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) (Flat/Office 104, Stavrou, 56, Strovolos, 2035, Nicosia, Cyprus)

про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції учасників справи.

Maxgrain International Limited (надалі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" (надалі - Відповідач - 1, ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА"), Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" (надалі - Відповідач - 2, ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ"), Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ"(надалі - Відповідач - 3, ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ") в якій просить суд:

- визнати за MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED право власності на 3603,2 тон пшениці, придбаної відповідно до контрактів MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019, а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,250 тон та пшениці 4 класу у кількості 2 766,950 тон, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської з/д у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, Експортер - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", та знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт;

-зобов`язати ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" утриматись від дій щодо витребування 3603,2 тон пшениці, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської зд у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, Експортер - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" та знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт;

-зобов`язати ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" утриматись від дій щодо відвантаження ТОВ "Сварог-Буковина" або його уповноваженим особам 3603,2 тон пшениці, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської зд у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, придбану відповідно до контрактів MW-43 від 26.07.2019 та FW- 155 від 15.08.2019, Експортер - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" та яка знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт;

-зобов`язати ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" завершити виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UA50004/2019/008866 від 09.09.2019, поданої до Одеської митниці, щодо експорту пшениці у кількості 3 603,2 тон, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської з/д у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, придбаної відповідно до контрактів MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019, Експортер - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", яка знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт в режимі експорту.

Підставою для подачі даного позову Позивач зазначив наявність заперечень ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" щодо існування у MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED права власності на 3603,2 тон пшениці, придбаної ним відповідно до контрактів MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019, а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,250 тон та пшениці 4 класу у кількості 2 766,950 тон, у зв`язку із чим ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" ставить під сумнів щодо належності прав власності MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED на вказаний товар, який знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ", а ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" із даних підстав не завершує митне оформлення пшениці, яка належить Позивачу на праві власності.

В обґрунтування запобігання порушень прав Позивача з боку ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" та ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ", Позивач зазначив наступне.

27.03.2019 ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" уклало із компанією BOSAINVEST LTD контракт № 27-2019/3-SB на реалізацію врожаю пшениці 2019 р у кількості 3500мт +/- 5%.

В свою чергу, 26.07.2019 компанія BOSAINVEST LTD уклала контракт № WH-12UA із компанією LEXUM AGRO Kft на поставку 3500 т пшениці.

В подальшому LEXUM AGRO Kft 26.07.2019 уклала із Позивачем контракт № MV-43 та 15.08.2019 контракт № FW-155, відповідно до яких реалізувала раніше придбану пшеницю та своєчасно сповістила компанію BOSAINVEST LTD, з метою безпосереднього транспортування товару кінцевому покупцю Позивачу.

За твердженнями Позивача, відповідно до умов контракту MW-43 від 26.07.2019 укладеного між LEXUM AGRO Kft (продавець) та MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (покупець) Позивач придбав пшеницю 3-го класу українського походження врожаю 2019.

За умовами п.4.2. цього контракту, кількість товару за цим контрактом складає 3500т +/- 5% за вибором Покупця.

Також Позивач вказує, що умовами цього контракту також було передбачено, що: базисною умовою поставки товару є DAP ДП "Одеський морський торговельний порт" термінал ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за вибором Покупця ( п.5.1.) право власності на товар переходить до Покупця з моменту прийняття товару Терміналом (п.5.7.).

Умовами контракту (п.6.2.) визначена його загальна сума у розмірі 609 000 доларів США +/- 5%.

Також Позивач звернув увагу на те, що відповідно до умов п.8.1. контракту експортером товару визначено ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА".

Крім того, Позивач зазначив, що за контрактом FM-155 від 15.08.2019, також укладеним між LEXUM AGRO Kft (продавець) та MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (покупець), він придбав пшеницю 4-го класу українського походження врожаю 2019 у кількості 2600 т. І відповідно до п.6.2. цього контракту його загальна сума складає 447 200 доларів США +/- 10%.

Як зазначив Позивач, інші умови контракту FM-155 від 15.08.2019 є аналогічними умовам контракту MW-43 від 26.07.2019.

27.07.2019 між LEXUM AGRO Kft та Позивачем були складені акти передачі права власності на товар (пшеницю) у кількості 836,25 т, яка доставлена в Одеський морський торговельний порт на склад зернового терміналу ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" згідно контракту MW-43 від 26.07.2019.

Як зазначає у позові Позивач, в подальшому на виконання умов вищезазначених контрактів між компанією LEXUM AGRO Kft та ним відбулися розрахунки та приймання -передача пшениці у власність Позивача за актами приймання-передачі.

Отже, як вказує Позивач, ним повністю на законних підставах було набуто право власності на товар за контрактом FM-155 від 15.08.2019 та контрактом MW-43 від 26.07.2019, а саме: пшеницю 3 класу у кількості 836,250 т за контрактом MW-43 від 26.07.2019 та пшеницю 4 класу у кількості 2 766,950 т за контрактом FM-155 від 15.08.2019 загальною кількістю 3 603,2 т.

Також Позивач зазначає, що 21.08.2019 Відповідач-1 уклав з Відпоідачем-2 (митним брокером) договір на декларування вантажів № 184/1, відповідно до якого Відповідачем-1 був наданий пакет документів, необхідний для здійснення експорту проданої пшениці у кількості 3500 т +/-10 т по контракту № 27-2019/3-SB від 27.03.2019, укладеному із компанією BOSAINVEST LTD.

В подальшому, як зазначає Позивач, за залізничними накладними: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 на зерновий склад Відповідача-2 було здійснено поставку 3603,2 т пшениці в адресу MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, де її було в подальшому розміщено в портовому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED.

28.08.2019 Відповідач-1 надав Відповідачу-3 лист, яким просив провести митне оформлення пшениці у кількості 3500 т +/-10т по контракту № 27-2019/3-SB від 27.03.2019 за інструкцією MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, а також вказав у цьому листі, що експорт здійснюється для Позивача, а також що це розпорядження на проведення митного оформлення товару є фінальним, що він, як експортер, гарантує що за жодних обставин не буде відкликати чи змінювати це розпорядження або здійснювати переадресацію завантажених вагонів із пшеницею.

Однак, як вказує у позові Позивач, на час його подання, митне оформлення товару (пшениці) залишається незавершеним, знаходиться у режимі експорту (відповідно до митної декларації UA 50004/2019/008866).

Отже, Позивач вважає, що Відпоавдачем-1 та Відповідачем-2 порушуються його права, виходячи з наступного:

по-перше, Відповідач-1 заперечує проти наявності у Позивача права власності на пшеницю, а саме: Відповідач-1 направив Відповідачу-3 лист № 157 від 01.09.2019 в якому зазначив, що нібито ніколи не надавав жодних інструкцій щодо митного оформлення спірного товару (пшениці). А в подальшому Відповідач-1 листом за № 322-СБ від 26.09.2019 заборонив Відповідчу-3 здійснювати митне оформлення пшениці для подальшого розпорядження. У своїй вимозі № 143 від 23.10.2019 Відповідач-1 вимагає у Відповідача-3 повернути все, що було ним передано за договором № 184/1 від 21.08.2019, а також погасити (відкликати) всі документи;

по-друге, Відповідач-1 листом за № 147 від 28.10.2019 звернувся до Відповідача-2 з вимогою відвантажити йому з портового елеватору Відповідача-2 зерно пшениці у кількості 3603,2т.

по-третє, на думку Позивача, Відповідач-2 в своєму листі № 39/1421 від 20.12.2019 посилаючись на лист Відповідача-1 № 147 від 28.10.2019 підставив під сумнів право власності Позивача на товар (пшеницю) та виразив сумнів щодо належності цієї пшениці Позивачу.

Щодо обґрунтування зобов`язання завершення митних формальностей ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", Позивач відзначив наступне.

Так, як зазначив Позивач, відповідно до укладеного договору з декларування вантажів від 21.08.2019 №184/1 між ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" (Вантажовласник) та ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" (Декларант), останній був зобов`язаний виконати комплекс робіт з митного оформлення вантажів, що переміщуються вантажовласником через митний кордон України.

Тобто, за твердженнями Позивача, обов`язок щодо оформлення митної декларації в режимі експорту та поданні її до регіональної митниці покладено на Відповідача - 3, оскільки саме він був митним декларантом, що підтверджується митною декларацією UA50004/2019/008866 від 09.09.2019.

Позивач вважає, що оскільки станом на дату подання даного позову Відповідачем-3 не виконано обов`язку завершити митне декларування вказаного вище вантажу, відповідно до вимог Митного кодексу України та умов Договору з декларування вантажів від 21.08.2019 №184/1, наявні підстави для зобов`язання ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" завершити виконання митних формальностей за митною декларацією UA50004/2019/008866 від 09.09.2019.

Все вище перелічене, на думку Позивача, порушує його права та охоронювані законом інтереси як власника майна (пшениці).

03.02.2020 за вх.№2771/20 від Відповідача-3 надійшов відзив на позов, в якому останній не погоджується із обґрунтуваннями позовних вимог в частині зобов`язань ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" завершити виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UA50004/2019/008866 від 09.09.2019, поданої до Одеської митниці щодо експорту пшениці у кількості 3 603,2 т, що надійшла відповідно до залізничних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської з/д у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, придбаної відповідно до контрактів MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019, Експортер - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", яка знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт в режимі експорту, з огляду на наступне.

Так, як зазначив Відповідач-3, між ним та ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" було укладено договір з декларування вантажів №184/1 від 21.08.2019. На виконання умов якого, ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" керуючись наданими документами та розпорядженнями ТОВ "Сварог-Буковина", здійснило експедирування вказаного вантажу із його розміщенням на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED та у митний орган була надана митна декларація UA50004/2019/008866 від 09.09.2019.

Як відзначив Відповідач-3, на даний час, вантаж пшениці, знаходиться в режимі експорту.

Таким чином, як стверджує ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", останнім зі свого боку виконано свої обов`язки щодо виконання договору з декларування вантажів №184/1 від 21.08.2019.

Що ж стосується не завершення митних формальностей вищевказаного товару відповідно до митної декларації UA 50004/2019/008866, то Відповідач - 3 відзначив наступне.

ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" у повному обсязі виконало обов`язок щодо оформлення митної декларації та подання її до регіональної митниці, що підтверджується митною декларацією UA50004/2019/008866. Таким чином, як стверджує Відповідач-3, ним, як декларантом, дотримано вимоги ст. 266 Митного кодексу України, а саме: надано митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

При цьому, зауважив, що не завершення митного оформлення вантажу пшениці у кількості 3 603,2 т, відбулось з підстав вчинення експортером ТОВ "Сварог-Буковина" дій щодо відкликання поданої ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" митної декларації UA50004/2019/008866.

Тому, Відповідач-3 вважає, що відсутні підстави для зобов`язання останнього завершити виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UA50004/2019/008866, у зв`язку із чим позовні вимоги до ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" задоволенню не підлягають.

04.02.2020 за вх.№2940/20 від Відповідача-2 - ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" надійшов відзив на позов, відповідно до якого Відповідач-2 вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У період з 13.09.2019 по 17.09.2019 на зерновий термінал ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" зі станції Васкауці Львівської залізниці за залізничними накладними: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299, в яких визначено: одержувач (графа 4 накладної) - ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" та MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, експортер - ТОВ "СВАРОГ - БУКОВИНА", надійшов вантаж - пшениця (графа 20 накладної) у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (графа 7 накладної), для вивезення водним транспортом за кордон, який знаходиться на зерновому терміналі у режимі експорту.

Подалі, лабораторією зернового складу здійснено аналіз якості вказаного вантажу та прийнято на зберігання пшениці 3 класу - 836,25 т та пшениці 4 класу - 2 766,95 т, всього: 3603,2т, яку розміщено на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський морський торговельний порт у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED.

У подальшому, ТОВ "СВАРОГ - БУКОВИНА" надіслало до Відповідача-2 лист № 147 від 28.10.2019 з вимогою про відвантаження зерна пшениці 3 класу в кількості 3603,2 т з ємкостей портового елеватора ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ".

З вищевказаного листа № 147 від 28.10.2019 р. не було можливості зрозуміти, у зв`язку із чим, зерновий склад повинний був відвантажити вказаний товар на адресу ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", так як поклажодавцем зерна пшениці у кількості 3603,2 т є MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, виходячи з наведеного нижче:

Між GNT Trade DMCC (Виконавець) та MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (Замовник) 02.07.2018 було укладено Договір №DМСС-07/18-19, відповідно до якого Виконавець приймає на себе зобов`язання по виконанню робіт по прийманню, зберіганню (накопиченню), підробці та навантаженню на судна/контейнери/вагони/автотранспорт вантажу, а Замовник здійснює оплату Виконавцю відповідно до даного Договору, додаткових угод та додатків до нього.

Умовами вказано Договору передбачено, що Виконавцем для розміщення вантажу використовується зерновий термінал ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" на підставі відповідного договору.

У свою чергу, Між GNT Trade DMCC (Замовник) та ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" (Виконавець) 02.07.2018 укладено Договір №DМСС-Ю/18-19, відповідно до якого Виконавець надає Замовнику квоту на зберігання вантажів, як Замовника, так і третіх осіб, від імені та/чи в інтересах яких діє Замовник, на своєму зерновому терміналі.

З викладеного Відповідач-2 вбачає, що відповідно до умов вказаних договорів. MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED є поклажодавцем вантажу у кількості 3603, 2 т.

Таким чином, зерновий термінал ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" зберігає вантаж пшениці у кількості: пшениця 3 класу - 836, 25 т, пшениця 4 класу - 2766, 95т, всього: 3603,2 т, поклажодавцем якого є саме MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED.

Тому, Відповідач-2 зазначає, що у контексті викладеного, вимога ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" про витребування зерна пшениці у кількості 3603, 2 т є безпідставною.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви, ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" встановив, що MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED набув право власності на зазначене зерно пшениці на підставі контрактів з Lexum AGRO Kft №MW-43 від 26.07.2019 та №FM-155 від 15.08.2019.

Отже, як зазначив Відповідач-2, на його переконання, власником Товару на час розгляду цього спору є MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED.

Крім того, Відповідач-2 відмічає, що Відповідачем-1 - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" будь-яких доказів, що підтверджують його право власності на вказаний вантаж пшениці не надано.

Підсумовуючи викладене, Відповідач-2, посилаючись на положення Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" якими встановлено, що зерновий склад зобов`язаний вживати усіх заходів, передбачених цим Законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання. При цьому, ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" не має наміру діяти всупереч вимог діючого законодавства.

Більш того, враховуючи наявність ухвали Господарського суду Одеської області від 24.01.2020 у даній справі, якою накладено арешт на вищевказане майно - 3603,2 т пшениці, яке знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" із забороною користування, розпорядження та відчуження вказаним майном, Відповідач-2 будь-яких дій щодо відвантаження вказаного зерна пшениці, у т.ч. ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" здійснювати не має права.

А тому Відповідач-2 вважає, що він не порушував права Позивача і просить суд у задоволенні позову MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED в частині позовних вимог до ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" відмовити у повному обсязі.

14.02.2020 за вх.№3951/20 від Позивача до суду надійшла відповідь на відзив ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ", в якій Позивач враховуючи доводи Відповідача-2, викладені у відзиві від 04.02.2020 № 39/0420 вважає за потрібне зазначити наступне:

Як зазначає Позивач, з відзиву ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" вбачається, що Відповідач-2 фактично визнає право власності MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED на 3603,2т пшениці, а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,25т та пшениці 4 класу у кількості 2766, 95т, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівськоїзд у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, Експортер - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", та знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт і зберігається на законних підставах, а отже вимога ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", викладена у листі № 147 від 28.10.2019, щодо відвантаження останньому зерна пшениці 3 класу в кількості 3 603,2 тон з ємкостей портового елеватора ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" є неправомірною.

Таким чином, за твердженнями Позивача, ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" позовні вимоги MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED визнає.

17.02.2020 за вх.№4002/20 від ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" у порядку ст.167 ГПК України надійшли заперечення, з яких вбачається наступне.

ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" ознайомившись із відповіддю на відзив Позивача, вважає за необхідне надати наступні пояснення щодо його аргументів, викладених у відповіді на відзив, в частині їх визнання ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ", з наступних підстав.

З матеріалів справи № 916/3897/19 та відповіді на відзив Позивача дійсно випливає що:

- право власності на 3603,2 т пшениці, а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,25 т та пшениці 4 класу у кількості 2766,95 т, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської залізниці у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, Експортер ТОВ "СВАРОГ - БУКОВИНА", та яка знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" у режимі експорту - належить MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED;

- Відповідачем-1 - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" будь-яких доказів, що підтверджують його право власності на вказаний вантаж пшениці - не надано;

- поклажодавцем вказаного зерна пшениці на підставі договорів, укладених: між ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" та GNT Trade DMCC від 02.07.2018 №DМСС-Ю/18- 19 та між GNT Trade DMCC та Maxgrain International Limited від 02.07.2018 №DМСС- 07/18-19 - є саме MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED;

- з урахуванням проведеного лабораторією зернового складу аналізу якості вказаного вантажу та прийняття на зберігання зерновим терміналом ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ": пшениці 3 класу у кількості 836,25 тон та пшениці 4 класу у кількості 2766,95т, всього 3603,2т, вимога ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" викладена у листі № 147 від 28.10.2019 р. щодо відвантаження останньому зерна пшениці 3 класу в кількості 3603,2 т з ємкостей портового елеватора ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" є неправомірною.

Таким чином, ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" вважає позовні вимоги MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED аргументованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

17.02.2020 за вх.№4001/20 від Позивача надійшла відповідь на відзив ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", в якій Позивач враховуючи викладене у відзиві Відповідача-3, зазначив наступне.

Відповідно до п. 2.2. договору з декларування вантажів № 184/1 від 21.08.2019 р., саме на ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", було покладено обов`язок з митного оформлення вантажу вищевказаного зерна пшениці, оскільки саме він був митним декларантом, що підтверджується митною декларацією UА50004/2019/008866 від 09.09.2019.

Позивач, зазначає, що з матеріалів справи №916/3897/19 вбачається, те що ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" оформило митну декларацію UА50004/2019/008866 та подало її до регіональної митниці.

Однак, у зв`язку із вчиненням ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" дій направлених на повернення вищевказаного вантажу пшениці, що порушують належні Позивачу права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном, як власника, його митне оформлення залишається незавершеним.

Таким чином, вирішення питання щодо завершення ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UА50004/2019/008866, поданої до Одеської митниці, щодо експорту пшениці у кількості 3603,2 т, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563,35464544,35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської зд у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, придбаної останнім відповідно до контрактів №MW-43 від 26.07.2019 та №FM-155 від 15.08.2019, Експортер - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", яка знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт) в режимі експорту, повинно бути розглянуто судом з урахуванням позовної вимоги MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED щодо визнання за ним право власності на вказану пшеницю у кількості 3603,2 т.

28.02.2020 за вх.№5273/20 надійшли заперечення Відповідача-3 - ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" на відповідь на відзив Позивача, з яких вбачається що Відповідач-3 фактично виклав свою правову позицію, визначену у відзиві на позов. Окрім цього, додатково Відповідач-3 вказав, що не завершення митного оформлення вищевказаного вантажу пшениці, відбулось з підстав вчинення експортером ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" дій щодо відкликання, поданої ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" митної декларації, а саме: наданням до Одеської митниці заяви від 02.10.2019 № 1/10-19, якою Відповідач-1 просив відкликати митну декларацію UА50004/2019/008866 та відповідних вказівок ТОВ "Сварог-Буковина" щодо заборони здійснювати митне оформлення вказаного зерна пшениці.

Відповідач-3 вказує, що листом від 17.02.2020 №7.10-1/28.1-04/8.19/3081 Одеська митниця Держмитслужби повідомила, що по ПМД UА50004/2019/008866 переміщення товарів через митний кордон України не здійснювалось. Додаткової декларації до митного оформлення також не подавалось.

З цього приводу Відповідач-3 зазначив, що подання ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" додаткової декларації до митного оформлення товару без розпорядження експортера, у даному випадку ТОВ "Сварог-Буковина" не є можливим.

16.03.2020 за вх.№6509/20 від Відповідача-1 - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" надійшов відзив на позов, в якому він позовні вимоги вважає безпідставними, нормативно не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку із наступним.

Як вказує Відповідач-1, між ТОВ "Сварог-Буковина" та BOSAINVEST LIMITED 25.02.2019 було укладено Контракт №27-2019/3-SВ від 25.02.2019.

Як стверджує Відповідач 1, він у повному обсязі поставив Товар в кількості 3603, 2 т на склад ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ", про що свідчать залізничні накладні №№ 35444306, 35448570,35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473362, 35473370, 35486281,35486299.

Згідно умов п. 3.3 Контракту датою поставки Товару (партії Товару) є дата оформлення залізничної (транспортної) накладної у Пункті відвантаження. Право власності на Товар переходить до Покупця виключно після повної оплати його вартості.

Як зазначив Відповідач-1, станом на сьогодні BOSAINVEST LIMITED розрахунок за Товар не провело, а тому право власності на Товар до нього не перейшло.

В зв`язку з чим, ТОВ "Сварог-Буковина" 02.10.2019 подало до МП "Одеса "Центральний" заяву про відкликання митної декларації UА50004/2019/008866 та повідомила про такі обставини ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ".

Відповідач-1 відзначив про те, що незважаючи на відсутність оплати за поставлений товар та фактичну відсутність права власності на нього, 26.07.2019 BOSAINVEST LIMITEDбуло укладено Контракт MW-43 з Lexum AGRO Kft, за умовами якого BOSAINVEST LIMITED поставило Lexum AGRO Kft попередньо отримане зерно.

15.08.2019 Lexum AGRO Kft, яке не провело розрахунку на користь BOSAINVEST LIMITED за поставлений товар, було укладено з Maxgrain International Limited Контракт №FW-155, за умовами якого Lexum AGRO Kft поставило Maxgrain International Limited попередньо отриманий Товар.

Однак, як стверджує Відповідач-1, право власності на 3603, 2 т зерна 3 класу до BOSAINVEST LIMITED за Контрактом №27-2019/3-SВ від 25.02.2019 не переходило, а тому власником 3603,2 т зерна залишилось ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED.

Відповідач-1 вважає, що умови вищевідзначених Контрактів не були виконані належним чином зі сторони BOSAINVEST LIMITED та Lexum AGRO Kft, оскільки останні не сплатили грошову суму за поставлений товар.

Також Відповідач-1 стверджує, що позовні вимоги MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED не відповідають положенням ст.ст.655, 692, 526 ЦК України.

Окрім того, оскільки за твердженнями Відповідача - 1 MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED ніколи не було власником 3603,2 т пшениці, тому положення ст.392 ЦК України в даних спірних правовідносинах не можуть бути застосовані.

За таких умов, Відповідач вважає, що позивач обрав спосіб захисту який не передбачений Законом та Договором, є не ефективним та таким що не поновить порушенні права.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2019 позовна заява вх.№4019/19 була передана на розгляд судді Цісельського О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.01.2020 залишено без руху позовну заяву від 26.12.2019р. за вх.№4019/19, у зв`язку із відсутність в матеріалах позовної заяви належним чином засвідченого перекладу платіжного доручення про сплату судового збору на суму 8 615,90 доларів США на українську мову та доказів відправлення позовної заяви відповідачам.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2020р. у зв`язку із тим, що позивачем заявою від 09.01.2020 за вх.№388/20 здійснено усунення всіх недоліків встановлених ухвалою суду від 02.01.2020р., було прийнято позовну заяву /вх.№4019/19/ до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу №916/3897/19 розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.01.2020 накладено арешт на майно - 3603,2 тон пшениці, придбаної відповідно до контрактів MW- 43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019, а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,250 тон та пшениці 4 класу у кількості 2 766,950 тон, що надійшла відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської зд у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, Експортер - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", та знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" що розташований за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський морський торговельний порт із забороною ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" вчиняти будь-які дії щодо користування, розпорядження та відчуження вищевідзначеного майна.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.01.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача LEXUM AGRO Kft та залучено до участі у справі (BOSAINVEST LIMITED) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED).

28.01.2020 у підготовчому засіданні оголошено протокольну ухвалу про перерву до 17.02.2020 о 12:00 год.

29.01.2020 ухвалою суду в порядку ст.120 ГПК України ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", LEXUM AGRO та БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) було здійснено повідомлення про наступну дату та час розгляду справи.

17.02.2020 у підготовчому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про перерву у засіданні до 03.03.2020 о 14:20 год.

25.02.2020 суд, встановивши з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань що Відповідач-1 змінив юридичну адресу, з метою належного повідомлення відповідача ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" про розгляд справи, вважає за необхідне повторно направити ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.02.2020 на змінену юридичну адресу Відповідача-1: 60231, Чернівецька обл., Сокирянський район, село Коболчин, вулиця Ольги Кобилянської, будинок 32, а тому разом із супровідним листом за № 916/3897/19/1214/2020 направив ухвалу суду від 17.02.2020 на нову юридичну адресу Відповідача-1.

03.03.2020 у підготовчому засіданні судом було продовжено строк на подання Відповідачем-1 відзиву на позовну заяву та враховуючи сплив процесуальних строків на підготовче провадження судом було проголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.03.2020 об 11:40 год, а також було призначено резервну дату судового засідання на 24.03.2020 об 11:00 год.

Того ж дня в порядку ст.120 ГПК України судом була постановлена ухвала, якою ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", LEXUM AGRO та БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) були повідомлені про те, що розгляд справи № 916/3897/19 відбудеться 16.03.2020р. о 11:40 год та призначено резервну дату судового засідання по суті на 24.03.2020 о 11:00 год.

03.03.2020 ухвалою Господарського суду Одеської області були внесені виправлення до ухвали Господарського суду Одеської області від 03.03.2020 по справі № 916/3897/19, якими замінено в першому пункті резолютивної частини ухвали помилково вказане: "що розгляд справи № 916/3897/19 відбудеться 16.03.2020 о 11:40 год." на вірне: "що розгляд справи № 916/3897/19 відбудеться 16.03. 2020 о 15:30 год".

16.03.2020 до судового засідання на електронну адресу суду від представника Відповідача-1 адвоката Юрченко В.Я. надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 6509/20) та клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 6508/20) яке обґрунтовано тим, що у адвоката Відповідача-1 раптово погіршився стан здоров`я і, наразі, у Відповідача-1 відсутні інші адвокати, які б мали можливість забезпечити належне представництво інтересів Відповідача-1 у справі № 916/3897/19.

Окрім того, також 16.03.2020 до судового засідання на електронну адресу суду від представника Відповідача-1 адвоката Юрченко В.Я. надійшла заява про відвід судді (вх. № 2-280/20) в якій заявник відзначає, що його сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Цісельського О.В. обґрунтовані тим, що ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" із сайту "Чесно фільтруй суд" стало відомо, що суддя Цісельський О.В. в період з 12.1996 по 05.1997 працював на посаді юрисконсульта Акціонерного товариства закритого типу "ЕКСПОЦЕНТР-ОДЕСА", що підтверджується копією трудової книжки судді, яка наявна на сайті. Як зазначає адвокат Відповідача-1, представник позивача - MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED Маковецька Наталія є старшим юристом, адвокатом юридичної компанії Legrant, що підтверджується інформацією розміщеною на сайті даної юридичної компанії.

При цьому, представник ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" стверджує, що як було встановлено з даних, які розміщені в інтернет мережі юридична компанія Legrant надає послуги щодо консультування Акціонерного товариства закритого типу "ЕКСПОЦЕНТР-ОДЕСА".

З огляду на що, заявник вважає, що суддя Цісельський О.В. під час розгляду даної справи буде надавати перевагу аргументам Позивача та має намір ухвалити судове рішення на користь MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, оскільки у нього наявний конфлікт інтересів.

Також 16.03.2020 на електронну адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" (вх. № 729/20) до MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ", ТОВ "ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" про визнання за ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" права власності на зерно пшениці в кількості 3603,2т.

16.03.2020 в судовому засіданні представник позивача MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED адвокат Маковецька Н.В. заперечувала проти задоволення клопотання про відвід судді Цісельського О.В. та зазначила, що їй про обставини, викладені у заяві про відвід, не відомо.

Представник Відповідача-2 ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" - адвокат Дабіжа Я.І. у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши заяву про відвід судді на відповідність її обставинам справи та чинному законодавству України, суд своєю ухвалою у задоволенні заяви (вх.№2-280/20 від 16.03.2020р.) ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" про відвід судді відмовив.

Окрім того, суд з метою всебічності та повноти розгляду справи, дотримання процесуальних прав учасників судового процесу на доступ до правосуддя, долучив до матеріалів справи відзив на позов Відповідача-1, а також розглянувши клопотання Відповідача-1 про відкладення розгляду справи та про надання можливосты ознайомитись з матерыалами справи, з урахуванням ухвали суду від 03.03.2020, задовольнив клопотання адвоката Відповідача-1 Міхальової Ю.О., переніс судове засідання на резервну дату, а саме на 24.03.2020 об 11:00 год. і надав представнику Відповыдача-1 можливість ознайомитись з матеріалами справи.

18.03.2020 від Відповідача-1 на електронну адресу суду за ЕЦП адвоката Юрченко В.Я. надійшло клопотання (вх. № 6965/20) про відкладення розгляду справи, призначеного на 24.03.2020 об 11:00 год, яке мотивовано тим, що з 12.03.2020 по 03.04.2020 в Україні запроваджено карантин у зв`язку із спалахом у світі коронавірусу та у зв`язку із тим, що представник Відповідача-1 територіально знаходиться у м. Львів і не має можливості добратися у судове засідання через тимчасове припинення залізничного, авіа та міжміського автобусного сполучення.

19.03.2020 представником Відповідача-1 адвокатом Юрченко В.Я. за ЕЦП на електронну адресу суду було подана заява про відвід судді (вх. № 2-387/20), в якій заявник відзначає, що його сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Цісельського О.В. обґрунтовані тим, що 18.03.2020 ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" було подано до Господарського суду Одеської області клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з встановленням з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу. Також, заявник зазначив, що 19.03.2020 зі слів помічника судді Цісельського О.В. ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" було отримано інформацію, що 24.03.2020 розгляд справи № 916/3897/19 відбудеться. Проте, адвокат Відповідача-1 Юрченко В.Я. територіально перебуває у м. Львів, а само товариство зареєстроване в Чернівецькій обл., Сокирянському районі, село Коболчин, а тому не має змоги прибути до м. Одеси 24.03.2020 року.

Зазначені дії, на переконання адвоката Відповідача-1, свідчать про упереджене ставлення суду до Відповідача-1 та що суддя Цісельський О.В. не може забезпечити повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи №916/3897/19, оскільки свідомо збирається ухвалити судове рішення без участі ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", тим самими порушити принцип господарського судочинства на рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

19.03.2020 розглянувши заяву Відповідача-1 про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи № 916/3897/19, суд визнав її необґрунтованою.

Відповідно до Розпорядження керівника апарата Господарського суду Одеської області № 87 від 19.03.2020 у зв`язку із тим, що ухвалою суду від 19.03.2020 суддею Цісельським О.В. визнано необґрунтованим заявлений ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" (вх.№2-387/20 від 19.03.2020) відвід судді від розгляду справи №916/3897/19, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", абз.1 ч.3 ст. 39 ГПК кодексу України, п. 10 Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 05.12.2019 (протокол №17-06/2019) зі змінами від 19.02.2020 (протокол №916-2/2020) було призначено повторний автоматичний розподіл заяви ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" (вх.№2-387/20 від 19.03.2020) про відвід судді від розгляду справи у справі №916/3897/19.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2020 суддю Смелянець Г.Є. призначено для розгляду заяви ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" (вх.№2-387/20 від 19.03.2020) про відвід судді від розгляду справи №916/3897/19

23.03.2020 ухвалою Господарського суду було відмовлено ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" у задоволенні заяви за вх.№2-387/20 від 19.03.2020 про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи №916/3897/19.

23.03.2020 до канцелярії Господарського суду Одеської області поштою надійшло клопотання Відповідача-1 (вх. № 6965/20 від 18.03.2020) про відкладення розгляду справи, яке судом було долучено до матеріалів справи.

Крім того, цього ж дня ухвалою Господарського суду зустрічна позовна заява ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" від 16.03.2020 за вх. № 729/20 була повернута без розгляду, оскільки зустрічний позов ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" було подано з порушенням строків встановлених ч. 1 ст. 180 ГПК України.

23.03.2020 від Відповідача-1 на адресу суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2020 (про відкриття провадження у справі).

24.03.2020 ухвалою Господарського суду суд визнав за доцільне відкласти розгляд справи по суті у в межах строків, визначених положеннями ст. 195 ГПК України на 06.04.2020 о 09:00 год. Та в порядку ст.120 ГПК України повідомив учасників справи про дату та час наступного судового засідання, при цьому у зв`язку з оголошеним на державному рівні карантином та необхідністю запобігання поширенню коронавірусу COVID-19, з метою недопущення створення загрози життю та здоров`ю працівників апарату Господарського суду Одеської області, суддів, учасників судових справ та відвідувачів суду суд визнав явку учасників справи у судове засідання не обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2020 апеляційну скаргу від 23.03.2020 за вх.№579/20 ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2020 у справі № 916/3897/19 на підставі п.17.11 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України було повернуто без розгляду.

25.03.2020 від Позивача на адресу суду надійшла заява щодо неприпустимості порушення процесуальних строків (вх. № 7689/20) яка судом долучена до матеріалів справи.

02.04.2020 від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів компанії БОСАІНВЕСТ (BOSAINVEST) на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 8335/20) яке обґрунтовано тим, що третій особі (відповідача) лише 01.04.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо про призначення ухвалою Господарського суду від 24.03.2020 судового засідання по справі № 916/3897/19 на 06.04.2020 об 09:00 год., а тому з метою належного встановлення всіх обставин справи, третя особа (відповідача) вважає необхідним та обов`язковим бути присутньою в судовому засіданні та надавити свої пояснення.

Крім того цієї ж дати від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів компанії БОСАІНВЕСТ (BOSAINVEST) на електронну адресу суду надійшла заява про відвід судді Цісельського О.В. (вх. № 2-602/20), в обґрунтування якої заявник відзначає, що його сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Цісельського О.В. обґрунтовані тим, що 01.04.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) стало відомо, що 24.03.2020 суддею Цісельським О.В. було постановлено ухвалу про призначення судового засідання з розгляду справи № 916/3897/19 по суті на 06.04.2020 о 09:00, якою явку учасників справи визнано не обов`язковою.

Водночас, заявник вважає, що з метою належного встановлення всіх обставин справи №916/3897/19 та для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, яке б відповідало вимогам ст. 236 ГПК України, необхідним та обов`язковим є надання пояснень учасниками справи безпосередньо в судовому засіданні.

Як зазначає заявник, визнання явки учасників справи №916/3897/19 не обов`язковою вказує на намір судді Цісельського О.В. ухвалити судове рішення 06.04.2020 року, без участі учасників справи в судовому засіданні, що викликає обґрунтовані сумніви відносно законності даного судового рішення.

При цьому, заявник стверджує, що суддя Цісельський О.В., з метою дотримання основних засад господарського судочинства, має процесуальну можливість вирішувати даний спір поза межами встановлених ГПК України строків, у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням введення в Україні карантину згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 через спалах у світі коронавірусу, забезпечення прав учасників на участь їх представників в судових засіданнях.

Враховуючи те, що заява БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, призначеного на 06.04.2020 (понеділок), а саме 02.04.2020р. (четвер), тому питання про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи в силу приписів ч. 3 ст.39 ГПК України вирішується суддею Цісельським О.В. самостійно.

Розглянувши заяву третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів компанії БОСАІНВЕСТ (BOSAINVEST) про відвід судді Цісельського О.В. (вх. № 2-602/20) суд дійшов висновку, що викладені заявником в заяві обставини зводяться фактично до не згоди компанії БОСАІНВЕСТ (BOSAINVEST) із процесуальними діями суду при розгляді справи, а саме із постановленою судом ухвалою від 24.03.2020р. в частині визнання явки учасників справи № 916/3897/19 не обов`язковою, а тому наведені в заяві БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) (вх.№2-602/20 від 02.04.2020) про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи № 916/3897/19 обставини не являються підтвердженням необ`єктивності та/або упередженості судді, ухвалою Господарського суду від 02.04.2020 у задоволенні заяви БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) про відвід судді Цісельського О.В. (вх.№2-602/20 від 02.04.2020р.) було відмовлено.

Під час розгляду справи по суті представник Позивача виступив із вступною промовою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 06.04.2020, представник Відповідача-1 не з`явився, при цьому про дату, місце і час судових засідань повідомлявся належним чином, що свідчить наступне.

Як свідчать матеріали справи, ухвалу Господарського суду від 14.01.2020 про відкриття провадження у справі, 22.01.2020 було отримано Відповідачем-1, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за вх.№4594/20 від 27.01.2020, п.10 даної ухвали відзначено, що інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua.

Таким чином, з 22.01.2020 Відповідач-1, був належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом Одеської області справи № 916/3897/19, про можливість отримання загальнодоступної інформації про стан розгляду цієї справи.

Крім того, Відповідачем-1 неодноразово подавалися до суду клопотання про відкладення розгляду справи, а саме: 03.03.2020 за вх.№5633/20, 16.03.2020 за вх.№6508/20, 18.03.2020 за №6965/20, які були задоволенні судом.

Стосовно належного повідомлення Відповідача-1 про дату, час та місце судового засідання, призначено на 06.04.2020, свідчить телефонограма здійснена секретарем судового засідання Бачур А.В., яка прийнята 27.03.2020 о 14год.50хв. представником ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" адвокатом Юрченко В.Я.

Попри те що, Відповідач-1, у своєму клопотанні від 03.04.2020 за вх.№8425/20 просив суд відкласти розгляд справи, призначений на 06.04.2020 на іншу дату та повідомити учасників про зазначене у встановленому порядку, не слухати справу №916/3897/19 без участі представника ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", продовжити строки розгляду справи №916/3897/19, тривалість яких має бути визначена з урахуванням введення в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу, суд дійшов висновку, що дане клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що можливість вирішувати даний спір поза межами встановлених ГПК України строків, у розумний строк, тривалість якого визначається з урахування введення в України карантину згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211, це є правом суду, а не обов`язком.

Крім того, приписи ст.202 ГПК України чітко визначають порядок проведення судових засідань та підстави їх відкладення.

Також суд звертає увагу на те, що Відповідач-1 не був позбавлений можливості з`явитися в судові засідання, призначені судом на 28.01.2020, 17.02.2020, 16.03.2020 (розгляд справи по суті), 24.03.2020 (розгляд справи по суті) для надання пояснень безпосередньо в судовому засіданні, однак останнім явку представника забезпечено не було.

Щодо неможливості уповноважених представників Відповідача-1 прибути в судове засідання, призначене на 06.04.2020, про що відзначив адвокат Юрченко В.Я. у клопотанні від 03.04.2020за вх.№8425/20, судом встановлено, що дане ствердження не відповідає дійсності виходячи з наступного.

Як свідчить наявний в матеріалах справи ордер серії ВН №084087 від 03.03.2020 на надання правової допомоги ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", адвокатом Міхальовою Ю.О. надаються послуги з правової допомоги Відповідачу-1.

Адвокат Міхальова Ю.О. яка приймала участь у підготовчому засіданні 03.03.2020 по розгляду справи №916/3897/19, працює в Адвокатському Бюро "Міхальова та партнери" яке розташоване за адресою: вул. Тираспольська, буд. 5, м. Одеса, що на переконання суду, вбачає наявність можливості прибуття останньої як повноважного представника Відповідача-1 в будь-які засідання по справі № 916/3897/19, в тому числі в судове засідання, призначене судом на 06.04.2020, чим була б забезпечена явка належного представника ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА".

Відповідач-1 у встановленому законом прядку до винесення рішення по справі не надав суду належних та допустимих доказів розірвання з адвокатом Міхальовою Ю.О. договірних відносин.

Крім того, суд зазначає, що представник Відповідача-1 адвокат Юрченко В.Я., який стверджує, що не має можливості прибути в судові засідання у м. Одесі через вжиття карантинних заходів у державі, не був позбавлений можливості заявити суду клопотання в порядку ст.197 ГПК України, частиною 4 якої передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Дане клопотання від представника Відповідача-1 до суду не надходило.

Окрім того, в силу приписів п.2 ч.3 ст.202 ГПК України суд розглядає справу за відсутності учасника справи, повідомленого належним чином, у разі повторної неявки учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Таким чином, враховуючи неодноразове відкладення судового засідання по розгляду справи №916/3897/19 по суті в тому числі і за клопотанням представника Відповідача-1, наявність в матеріалах справи письмових правових позицій сторін, суд дійшов до висновку що Відповідач-1 повідомлений про час та дату судових засідань належним чином. А дії представника Відповідача-1 адвоката Юрченко спрямовані лише на затягування строків розгляду справи.

В судовому засіданні 06.04.2020 представник Відповідача-2 проти задоволення позову не заперечував.

В судове засідання, призначене на 06.04.2020, представник Відповідача-3 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, місце і час судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу. Як вбачається із наданих суду заяв по суті спору проти позову заперечує, просить суд в його задоволенні в частині позовних вимог до нього відмовити повністю.

В судове засідання, призначене на 06.04.2020, третя особа (позивача) не з`явилась, про поважність причини неявки суду не повідомила, про дату, місце і час судових засідань повідомлялася належним чином, шляхом направлення копій ухвал на юридичну адресу.

В судове засідання, призначене на 06.04.2020, представник третьої особи (відповідача) не з`явився, своєї письмової позиції щодо позову суду не надав, був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи про що свідчить наступне.

З метою належного повідомлення БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) про розгляд справи, судом було направлено на адресу: Stavrou, 56, Flat/Office 104, Strovolos, 2035, Nicosia, Cyprus ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.01.2020р. про залучення до участі у справі третіх осіб та ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.01.2020р. про повідомлення про розгляд справи, які перекладені на англійську мову.

Відповідно до трекінгу відстеження міжнародного відправлення за номером поштового відправлення RJ651528495UA, що є загальновідомою інформацією відповідно до Вебсайту Укрпошти, вбачається, що одержувачу БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД /BOSAINVEST LIMITED/ ухвалу суду від 28.01.2020р. вручено 19.02.2020р. о 10:23 год.

Після вручення ухвали Господарського суду Одеської області, BOSAINVEST LIMITED не позбавлений можливості та права на отримання інформацію по справі, що розглядається, яку можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua, що є загальновідомою та доступною.

06.03.2020 року на адресу БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД /BOSAINVEST LIMITED/ (Stavrou, 56, Flat/Office 104, Strovolos, 2035, Nicosia, Cyprus), з метою належного повідомлення про розгляд справи, судом направлено ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.03.2020р. про повідомлення про розгляд справи в порядку ст. 120 ГПК України та ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.03.2020р. про виправлення описки, які перекладені на англійську мову.

Згідно трекінгу відстеження міжнародного відправлення за номером поштового відправлення RJ651528075UA вбачається, що ухвала суду від 03.03.2020р. надійшла в установу обміну, що доставляє 19.03.2020 року та одержувачу БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД /BOSAINVEST LIMITED/ рекомендовано забрати відправлення, проте заявником не здійснено жодних дій щодо отримання поштового відправлення.

Також, про належне повідомлення про розгляд справи №916/3897/19 свідчить подане 02.04.2020 року за вх 8335/20 до Господарського суду Одеської області клопотання компанії БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED) про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване представником третьої особи неможливістю з`явитись особисте в судове засідання.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити наступне.

По-перше, про розгляд справи № 916/3897/19 третя особа (відповідача) була обізнана з 19.02.2020, проте жодної дії щодо повідомлення суду про свій намір приймати участь у підготовчих засіданнях або судових засіданнях суду не надавалися. Така заява була подана представником третьої особи лише перед третім судовим засіданням з розгляду справи №916/3897/19 по суті без належного правового обґрунтування підстав для такого відкладення, що на переконання суду не може бути належною підставою для відкладення розгляду справи по суді.

По-друге, в силу приписів п.2 ч.3ст.202 ГПК України суд розглядає справу за відсутності учасника справи, повідомленого належним чином, у разі повторної неявки учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Отже, на переконання суду ним у повній мірі дотримані вимоги процесуального закону щодо належного та своєчасного повідомлення учасників про розгляд даної справи, реалізацію учасниками справи своїх процесуальних прав. Натомість дії представника третьої особи (відповідача) спрямовані не на захист інтересів компанії БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД (BOSAINVEST LIMITED), а на намагання зашкодити суду своєчасно та у повному об`ємі розглянути справу.

В процесі розгляду справи її учасниками надавалися суду заяви та клопотання, які були розглянуті судом та вирішені у відповідності до норм ГПК України.

Також учасниками справи надавалися суду додаткові докази, питання долучення яких до матеріалів справи, вирішувалося судом під час підготовчого засідання у відповідності до норм ГПК України.

Відповідно до ст.ст.209, 210 ГПК України судом були з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а також безпосередньо досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні, 06.04.2020 Господарським судом був закінчений розгляд справи по суті та відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України, після виходу з нарадчої кімнати, проголошена вступна та резолютивна частини рішення.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

27.03.2019 між ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА"(продавець) уклало із компанією BOSAINVEST LIMITED (покупець) Контракт №27-2019/3-SВ за умовами п.1.1. якого продавець взяв на себе зобов`язання поставити, а покупець прийняти і оплатити наступний товар: а) пшеницю 5-го класу групи Б та 6-го класу насипом, врожаю 2019, країна походження Україна, надалі "пшениця 5-го класу", та або б) пшеницю 3-го класу групи А для продовольчих цілей насипом, врожаю 2019, крана походження Україна, надалі "пшениця 3-го класу", та або в) пшеницю 2-го класу групи А для продовольчих цілей насипом, врожаю 2019, крана походження Україна, надалі "пшениця 2-го класу", а у разі посилання на усі вищевказані види Товар.

Відповідно до п. 2.1. Контракту кількість Товару, яка повинна бути поставлена за ним становить 8304,53 т +/- 5% на вибір покупця.

Пунктом 2.2. контракту сторони погодили порядок визначення остаточної кількості Товару, а п.2.3. Контракту порядок встановлення якісних характеристик.

Пунктом 3.1. Контракту визначено, що Товар буде поставлений залізничним/авто транспортом на умовах СРТ (перевезення оплачено до ): (і) порт Южний, зерновий термінал ТОВ "ТІС-Зерно" та/або ТОВ "ТІС-Міндобрива", Україна, та/або (іі) Миколаївський морський торговий порт, Україна, ТОВ "Грінтур-ЕКС", за вибором покупця (надалі-Пункт призначення). Згідно з ІНКОТЕРМС 2010 і умовами цього Контракту.

Період, в який Товар повинен бути поставлений, сторони визначили з 15.07.-31.10.2019 (п.3.2.).

Пунктом 3.3. Контракту визначено, що датою поставки Товару (партії Товару) є дата оформлення залізничної (транспортної) накладної у пункті відвантаження.

Згідно з п.4.1. ціна Товару становить 146,08 євро за одну метричну тону.

Загальна вартість Товару відповідно до п.4.2. Контракту, становить 1213125,74 євро. Валюта контракту євро (п.4.3.), валюта платежу євро (п.4.4.).

У відповідності до п.5.1 Контракту платежі за ним повинні бути здійснені в наступному порядку:

в разі поставки Товару (партії Товару) залізничним транспортом в кількості не менше мінімальної партії Товару (згідно з п.3.4. контракту - 500 т) покупець проводить оплату шляхом банківського переказу щодо кожної окремої партії Товару - протягом 3-х банківських днів після надання наступних документів: комерційного рахунку продавця (копія); копії залізничних накладних на поставлену партію Товару; реєстр відправленої партії Товару за підписом та печаткою продавця. Реєстр повинен містити наступну інформацію: дати відвантаження , номера вагонів та залізничних накладних, нетто вагу Товару по кожному вагону і партії у цілому; лист експедитора/митного брокера в пункті призначення про достатність пакету документів продавця, необхідних для митного оформлення Товару на експорт (копія цього контракту, карантинний сертифікат, ветеринарне свідоцтво (для фуражного зерна), інвойс-фактура, інвойс-проформа, довіреність на представлення інтересів в митниці та інших державних органах) та інших документів, необхідних для митного оформлення Товару на експорт (копія); копії документів, які визначені в п.6.1.2. контракту; реєстр вантажоотримувача щодо визначення ваги прийнятого Товару в пункті призначення. Оплата останньої партії Товару здійснюється покупцем з врахуванням фактичної загальної кількості поставленого Товару (згідно з п.2.2. Контракту) та раніше здійсненних оплат (п.п.5.1.1.)

Відповідно до умов п.п.6.1.1. контракту продавець зобов`язався доставити особисто або укласти з перевізником за свій рахунок договір перевезення Товару до пункту призначення і передати Товар перевізнику. Продавець також зобов`язався сплатити всі митні платежі (в т.ч. вивізне мито, якщо це вимагається) та виконати будь-які інші митні формальності; отримати всі дозволи (ліцензії), які можуть вимагатись для вивезення/оформлення Товару на експорт, надати експедитору в пункті призначення довіреності встановленого зразку для представлення інтересів експортера у державних закладах та організаціях, пов`язаних з процесом експорту Товару.

Згідно з п.п.6.1.2. Контакту продавець зобов`язався за свій рахунок оформити та надати на вимогу та згідно з інструкціями покупця супровідну документацію на кожний транспортний засіб з Товаром, який відвантажено у пункт призначення, зокрема, товарно-транспортна накладна, оформлена у відповідності до письмових інструкцій покупця (оригінал), тощо.

Пунктом 7.1. Контракту сторони погодили, що передача і прийом Товару по цьому контракту виконується в момент передачі Товару в пункті призначення, згідно з умовами ІНКОТЕРМС 2010, з урахуванням положень контракту.

Пунктами 7.2. та 7.2.1. сторони погодили умови за якими товар вважається прийнятий по якості та по кількості.

Відповідно до п.8.2. Контракту сторони встановили, що у випадку протермінування платежу покупець зобов`язаний виплатити продавцю неустойку у розмірі 0,1% вартості вчасно неоплаченого Товару за кожний день протермінування.

Крім того, у відповідності до п.8.3. контракту сторони встановили, що відшкодування збитків по цьому контракту стягується з винуватої сторони поверх штрафних санкцій (неустойки), встановлених цим Контрактом.

Пунктом 10 контракту сторони погодили, зокрема, що будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту або з питань правових наслідків даного контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-Промисловій Палаті України у відповідності до його регламенту.

26.07.2019 компанія BOSAINVEST LIMITED (продавець) уклала контракт №WH-12UA із компанією LEXUM AGRO Kft (покупець) на поставку 3500,0 тон пшениці.

LEXUM AGRO Kft. 26.07.2019 та 15.08.2019 відповідно до укладених контрактів №MW-43 та №FW-155, здійснила реалізацію придбаного вище товару компанії MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED.

Умовами контракту від 26.07.2019 №MW-43, укладеного між LEXUM AGRO Kft. (Продавець) та MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (Покупець), здійснено продаж пшениці 3-го класу українського походження врожаю 2019.

Відповідно до п. 4.2. контракту, кількість товару за контрактом складає 3500,00 (три тисячі п`ятсот тон 00 кілограмів) +/- 5% за вибором Продавця.

Умовами п. 5.7. контракту передбачено, що право власності на товар переходить від Покупця з моменту прийняття товару Терміналом.

Згідно з п. 5.1. контракту, базисом поставки є DАР - ДП "Одеський морський торговельний порт", термінал ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за вибором Покупця.

Відповідно до п. 6.2 контракту, загальна сума контракту складає 609 000,00 (шістсот дев`ять тисяч доларів США 00 центів) +/- 5%.

Пункт 7.4.1 контракту визначає, що Покупець оплачує 90% вартості кожної партії товару протягом 3-х банківських днів після надання переліку вантажотранспортних документів.

Згідно п. 8.5 контракту, оригінали всіх документів, необхідних для митного оформлення товару за цим контрактом, Продавець зобов`язується направити експедитору Покупця в Порту після відправлення вагонів.

Відповідно до п. 8.13 контракту, Експортером Товару є ТОВ "СВАРОГ БУКОВИНА".

Пунктом 11.1.контракту встановлено, що у разі невідповідності умов цього контракту умовам поставки СРТ (редакція Інкотермс-2010) умови цього контракту матимуть перевагу.

За умовами п. контракту №FW-155 від 15.08.2019, укладеного між LEXUM AGRO Kft. (Продавець) та MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (Покупець), здійснено продаж пшениці 4-го класу українського походження врожаю 2019 у кількості 2600,000 (дві тисячі шістсот тон 00 кг).

Відповідно до п. 6.2 контракту, загальна сума контракту складає 447 200,00 (чотириста сорок сім тисяч 200 доларів США 00 центів) +/- 10%.

Інші умови даного контракту є аналогічними умовам контракту від 26.07.2019 №MW-43.

26.07.2019 між LEXUM AGRO Kft. та MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED складений та підписаний Акт передачі права власності на товар (пшеницю) у кількості 836,25 тон (вісімсот тридцять шість тон 250 кг), доставлений в Одеський морський торговельний порт на склад зернового терміналу ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" згідно контракту № MW-43 від 26.07.2019. Зокрема, в акті зазначено, що LEXUM AGRO Kft (продавець) підтверджує, що товар вільний від прав, претензій та обтяжень третіх осіб.

12.08.2019 між ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" (продавець) та BOSAINVEST LIMITED (покупець) була укладена додаткова угода № 1 до контракту № 27-2019/3-SB від 27.03.2019, відповідно до якої сторони погодили внести змінити у пункти 1.1., 2.3.,3.1.,4.1., 4.2., 4.3., 7.2.2., зокрема:

п.1.1. контракту сторони погодили викласти у наступній редакції: продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти і оплатити наступний товар: а) пшеницю 4-го класу насипом, врожаю 2019, країна походження Україна, надалі "пшениця 4-го класу", та або б) пшеницю 3-го класу для продовольчих цілей насипом, врожаю 2019, крана походження Україна, надалі "пшениця 3-го класу", та або в) пшеницю 2-го класу для продовольчих цілей насипом, врожаю 2019, крана походження Україна, надалі "пшениця 2-го класу", а у разі посилання на усі вищевказані види Товар.

п.2.3. контракту сторони погодили вимоги до якості товару.

п.3.1. контракту був доповнений додатковими пунктами призначення, а саме: товар буде поставлений залізничним/авто транспортом на умовах СРТ (перевезення оплачено до):

- порт Южний, зерновий термінал ТОВ "ТІС-Зерно" та/або ТОВ "ТІС-Міндобрива", Україна, та/або

- Миколаївський морський торговий порт, Україна, ТОВ "Грінтур-ЕКС", та/або

- Порто-Сан, Одеський морський торговий порт, Україна, та/або

- ДП "Южний морський торговельний порт", м. Южний, Україна, та/або

- ДП "Одеський морський торговельний порт", м. Одеса, Україна, та/або

- ДП "Чорноморський морський торговельний порт", м. Чорноморськ, Україна, та/або

- ДП "Одеський морський торговельний порт", термінал ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", за вибором покупця (надалі-Пункт призначення). Згідно з ІНКОТЕРМС 2010 і умовами цього контракту.

п. 4.1 контракту сторони погодили що ціна Товару буде визначатися в додаткових угодах до контракту, а загальна вартість Товару за контрактом буде визначатися шляхом додавання вартості Товару, зазначеного в додаткових угодах до контракту. Крім того сторони погодили можливість зміни ціни на кожну окрему партію Товару, про що будуть укладатись окремі додаткові угоди.

Змінами до п.4.2. та п.4.3. контракту сторони погодили, що валютою контракту та валютою платежу буде долари США.

П. 7.2.2. контракту сторони погодили перелік лабораторій, які можуть встановлювати якість Товару.

20.08.2019 між ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" (продавець) та BOSAINVEST LIMITED (покупець) була укладена додаткова угода № 2 до контракту № 27-2019/3-SB від 27.03.2019, відповідно до якої на виконання п.4.1. контракту, сторони погодили обсяг партії Товару у розмірі 3500 метричних тон +/- 5% та з ціною Товару 173 дол. США за метричну тону. Загальна вартість Товару за цією додатковою угодою сторони визначили у сумі 605500 дол. США.

Пунктом 2 додаткової угоди сторони погодили порядок оплати партії Товару в кількості 3500 тон +/- 5%.

27.08.2019 LEXUM AGRO Kft. виставив MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED рахунок №MW-43/1 на оплату 90 % вартості товару, а саме - 574 393,14 дол. США.

27.09.2019 листом LEXUM AGRO Kft. підтвердила отримання оплати від MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED за контрактами №FW-155 від 15.08.2019 та MW-43 від 26.07.2019 в сумі 574 393,14 доларів США.

21.08.2019 між ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" (Декларант, Митний брокер) та ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" (Вантажовласник, Експортер) укладено Договір на декларування вантажів № 184/1, за умовами п.1.1. якого Вантажовласник доручає, а Декларант за плату зобов`язується виконати комплекс робіт з митного оформлення вантажів, що переміщаються Вантажовласником через митний кордон України.

Пунктами 2.1., 2.2. Договору № 184/1 передбачено, що Вантажовласник - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", зобов`язаний надати пакет документів для митного оформлення вантажів, а Декларант ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", зобов`язаний виконати комплекс робіт з митного оформлення вантажів.

У період з 21.08. по 24.08.2019 на виконання інструкцій BOSAINVEST LIMITED, отриманих від LEXUM AGRO Kft за вказівкою MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" відповідно до залізничних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299, здійснило відвантаження 3603,2 тон зерна пшениці на умовах DАР - ДП "Одеський морський торговельний порт", зерновий термінал ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED.

23.08.2019 на виконання умов договору, ТОВ "Сварог-Буковина" був наданий наступний пакет документів для митного оформлення: контракт №27-2019/3-SВ від 27.03.2019, додаткова угода № 1 від 12.08.2019 до контракту, додаткова угода №2 від 20.08.2019 до контракту та рахунок-фактура від 21.08.2019 № 1.

28.08.2019 ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" надав лист, яким просив провести митне оформлення вантажу у кількості 3500 тон +/- 5% згідно контракту №27-2019/3-SB від 27.03.2019 за інструкцією MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED.

У листі зазначено, що експорт здійснюється для покупця MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, а також, що це розпорядження на проведення митного оформлення товару є фінальним, експортер гарантує, що за жодних обставин не буде відкликати чи змінювати його або здійснювати переадресацію завантажених вагонів.

09.09.2019 на виконання інструкцій замовника ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" оформило та подало до митних органів електронну митну декларацію за №UА50004/2019/008866 щодо митного оформлення пшениці 3-го класу, врожаю 2019, насипом, виробник ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА". У декларації в якості експортера зазначено - ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА", отримувач БОСАІНВЕСТ ЛІМІТЕД.

19.09.2019 LEXUM AGRO Kft. та MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED уклали Додаткову угоду №1 до контракту №FW-155 від 15.08.2019.

Відповідно до умов вказаної Додаткової угоди, сторони погодили віднести платіж в сумі 428 885,64 доларів США за контрактом №MW-43 в рахунок суми за контрактом № FW-155.

23.09.2019 LEXUM AGRO Kft. надав MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED акт передачі права власності на товар (пшеницю) у кількості 2 766,950 тон (дві тисячі сімсот шістдесят шість тон 950 кг), доставлений в Одеський морський торговельний порт на склад зернового терміналу ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" згідно контракту №FW-155 від 15.08.2019.

26.09.2019 ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" звернулось до митного брокера ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" з листом № 322-СБ в якому просило утриматись від співпраці з LEXUM AGRO Kft. у зв`язку з відсутністю оплати від останнього та не здійснювати митне оформлення зерна пшениці, яке поставлено на умовах DАР-ДП "Одеський морський торговельний порт", термінал ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" в квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED до подальшого розпорядження.

Того ж числа ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" звернулось до митного брокера ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" з листом № 323-СБ в якому просило надати офіційний лист про те, що вагони, які виїхали від експортера ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" за контрактом з BOSAINVEST LIMITED №27-2019/3-SВ від 27.03.2019 в квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED по контракту між LEXUM AGRO Kft. та MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED №MW-43 від 26.07.2019 були прийняті в порту, а також просило вказати в якій кількості та якості був прийнятий товар. А також просило вказати місцезнаходження вантажу.

30.09.2019 листом за № 635/єкс ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" надало відповідь на лист № 322-СБ від 26.09.2019, в якому зазначило що 23.08.19 ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" був наданий пакет документів для митного оформлення пшениці 3-го класу у кількості 3500 +/-10% тон по контракту №27-2019/3-SВ від 27.03.2019 та доповнення № 2 від 20.08.19 до нього. Крім того у листі було зазначено, що ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" було надано розпорядження про митне оформлення вантажу пшениці 3-го класу у кількості 3500 +/- 5% тон по контракту №27-2019/3-58 від 27.03.2019 по інструкції MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, при цьому вказано, що експортер - ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", гарантує що розпорядження є остаточним та не при яких обставинах не буде відкликати або змінювати або здійснювати переадресацію завантажених вагонів. Керуючись зазначеними документами ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" здійснило експедування вантажу, розміщення його на портовому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" на квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED. У митні органи була подана митна декларація за UА50004/2019/008866 від 09.09.2019. Також у листі було зазначено, що вантаж пшениця 3-го класу у кількості 3500 +/-10% тон знаходиться в режимі експорту та призупинити подальший експорт не представляється можливим.

Крім того, ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" звернулося до ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" з листом №157, датованим 01.09.2019, у якому зазначило, що ним, як експортером, 28.08.2019 було відвантажено 3500 тон зерна пшениці 3-го класу на умовах DАР-ДП "Одеський морський торговельний порт", термінал ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" в квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED. Поставка здійснювалась на підставі контракту №WH-12UA від 26.07.2019. Жодних інструкцій щодо митного оформлення вказаного вантажу для ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" товариством не надавалось. Станом на поточну дату LEXUM AGRO Kft. в порушення договірних умов не здійснило розрахунків за отриманий товар. Таким чином, експорт вказаного товару за межі території України є неможливим. У зв`язку із чим, ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" вимагало анулювати (відкликати) митну декларацію UА50004/2019/008866 від 09.09.2019.

02.10.2019 листом за вих. № 649/єкс ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ у відповідь на лист вих. № 157 від 01.10.2019 повідомило ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" про те, що ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" на виконання умов договору № 184/1 від 21.08.2019 надало пакет документів, необхідних для здійснення експорту пшениці 3-го класу у кількості 3500 +/-10 тон по контракту №27-2019/3-SВ від 27.03.2019 та додатковим угодам № 1, 2 від 0.08.2019, укладеним між ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" та компанією BOSAINVEST LIMITED, CIPRUS; що в дійсний час вантаж задекларований та знаходиться під митним контролем на терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ"; документи та інструкції по контракту WH № 12UA від 26.7.2019 ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ не отримувало; пакет документів, необхідних для здійснення експорту пшениці в адресу компанії LEXUM AGRJ Rft йому не направлявся, митне оформлення не здійснювалося.

02.10.2019 ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" із заявою № 1/10-09 звернулося до митного поста "Одеса-Центральний" в якої із посиланням на ст.269 Митного кодексу України попросило відкликати митну декларацію UА50004/2019/008866, в обґрунтування зазначивши: що митне оформлення товару здійснено не уповноваженою особою без належних документів та без доручення на таке оформлення; покупець не розрахувався за товар, що унеможливлює його подальший експорт.

23.10.2019 ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" надіслало ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" вимогу № 143 про недійсність договору з декларування вантажів № 184/1 від 21.08.2019 у якій, вимагало повернути все, що було ним передано для ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" відповідно до договору з декларування вантажів № 184/1 від 21.08.2019, а також погасити (відкликати) всі документи, які були підготовлені та видані у відповідності до цього договору, а сам договір вважати недійсним з моменту його укладення. Окрім того, експедитор був попереджений про те, що вимога є остаточною, і у випадку не виконання зазначеної вимоги, спір буде переданий для розгляду в господарський суд.

28.10.2019 листом за № 147 ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" звернулось до ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" у якому заявило вимогу про відвантаженння йому з ємкостей портового елеватора ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" зерно пшениці в кількості 3 603 200 кілограм.

20.12.2019 ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" звернулося до MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED з листом за № 39/1421 якому повідомило про те, що від ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" надійшов запит щодо відвантаження зерна 3-го класу у кількості 3 603 200 кг. При цьому, повідомило що на його зерновому терміналі розміщений вантаж що надійшов зі станції Васкауці Львівської залізниці за залізничними накладними 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, експортер - ТОВ "Сварог Буковина", у кількості:

13.09.2019 - пшениця прод. 3 класу - 210,05 тон, пшениця фур. 4 класу 2140,85 тон;

14.09.2019 - пшениця прод. 3 класу - 626,2 тон, пшениця фур. 4 класу 416,15 тон;

17.09.2019 - пшениця фур. 4 класу 209,95 тон.

Станом на 20.12.2019 вищевказаний вантаж знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" (м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт) у кількості: пшениця прод. 3 клас 836,25 т; пшениця фур. 4 клас 2766,95 т, всього 30603,2 т.

З урахуванням запиту ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА", ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" попросив надати інформацію про підтвердження права власності на вказаний товар 3603, 2т пшениці, яка зберігається на його зерновому терміналі. До свого листа ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" додав копію листа ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" від 28.10.2019 за № 147.

24.01.2020 ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" видало складські квитанції №№ 450, 451 в яких зазначено, що на підставі договору складського зберігання №DМСС-07/18-19 від 02.07.2018 прийняло від MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED на зберігання пшеницю м`яку (3 класу) врожаю 2019 у кількості 836250 кг та пшеницю м`яку (4класу) врожаю 2019 у кількості 2766950 кг. Крім того в складських квитанціях вказано, що зерновий склад ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" зобов`язується зберігати зерно в строк до запитання та видати MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, PRIMEPLUS CONSALTING DMCC у кількості зерна згідно розрахунку.

Позивач, вважає що дії ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" про витребування зі складу ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" пшениці 3 класу у кількості 3603,2т, перешкоджання митному оформленню належного Позивачу вантажу пшениці, станом на дату звернення до Господарського суду, митне оформлення якої залишається незавершеним, небажання продовжувати митне оформлення ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ", сумніви та вимоги щодо підтвердження права власності заявлені з боку ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" є незаконними.

Так, такі дії Відповідачів, на думку Позивача, призводять до порушення його прав, як власника майна (пшениці), за захистом яких він звернувся до Господарського суду Одеської області з відповідною позовною заявою.

4. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним..

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 р. (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Верховний Суд України у Аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України вказав наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 Цивільного кодексу України).

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 Цивільного кодексу України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, визначено способи захисту порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. (абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком їх у ст. 16 ЦК України, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Згідно зі статтею 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" закріплено визначення поняття зерно - плоди зернових, зернобобових та олійних культур, які використовуються для харчових, насіннєвих, кормових та технічних цілей.

Положеннями статей 316, 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Отже, власнику належать права володіння, користування та розпорядження річчю та здійснення будь-яких дій прямо не заборонених нормами закону.

Відповідно до ст. 179 Цивільного кодексу України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

За приписами ч. 2 ст. 184 Цивільного кодексу України, річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частина 1, 2 ст. 321 ЦК України встановлюють, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Діючим законодавством встановлено способи захисту права власності. Одним із таких способів захисту є визнання права власності у судовому порядку.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Діючим законодавством встановлено способи захисту права власності. Одним із таких способів захисту є визнання права власності у судовому порядку.

Стаття 386 ЦК України зазначає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Стаття 387 ЦК України вказує: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Стаття 388 ЦК України встановлює, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Частиною 1 ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно положень ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 656 ЦК України встановлює, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Стаття 658 ЦК України визначає, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інши х випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Стаття 659 ЦК України встановлює, що продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Стаття 662 ЦК України вказує, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 ЦК України встаовлено що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Стаття 664 ЦК України встановлює, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Стаття 689 ЦК України встановлює, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Стаття 691 ЦК України визначає, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Якщо ціну встановлено залежно від ваги товару, вона визначається за вагою нетто, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару. Якщо продавець прострочив виконання обов`язку щодо передання товару, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на день передання товару, встановлений у договорі, а якщо такий день не встановлений договором, - на день, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.

Стаття 692 ЦК України вказує, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Стаття 693 ЦК України визначає, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Стаття 697 ЦК України вказує, що договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару. Якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару. Продавець має право вимагати від покупця повернення товару також у разі ненастання обставин, за яких право власності на товар мало перейти до покупця.

Стаття 712 ЦК України вказує, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Стаття 713 ЦК України встановлює, що за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору. До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договорів контрактації сільськогосподарської продукції.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Так, допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 р. у справі № 909/327/18).

Враховуючи, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 Цивільного кодексу України.

Отже, стаття 392 Цивільного кодексу України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. При цьому звернення з позовом про визнання права власності можливе лише до осіб, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об`єктом такого позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого речового права на майно.

Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Отже, до предмета доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Саме такий правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 12.03.2020 у справі №923/52/18.

В процесі розгляду справи, судом встановлено, що MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED у визначеному законом порядку, а саме: на підставі контрактів №MW-43 від 26.07.2019 та №FM-155 від 15.08.2019, укладених із компанією LEXUM AGRO Kft та актів передачі права власності на товар (пшеницю) складених, відповідно від 26.07.2019 та 23.09.2019, підтвердив законність набуття права власності на пшеницю врожаю 2019 року в кількості 3 603,2 тон.

Також судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що вищезазначені контракти визнані недійсними або розірвані, а відтак, суд виходить з доведеності Позивачем факту приналежності йому цього майна, що свідчить про наявність у останнього права на звернення до суду з позовними вимогами про визнання права власності.

При цьому судом враховано, що в силу приписів ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом вказаної статті позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Оскільки дії ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" спрямовані на намагання отримати з портового елеватора ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" зерно пшениці в кількості 3 603, 2 тон, перешкоджання в митному оформлені спірного майна (пшениці), створення перешкод Позивачу у розпорядженні придбаним зерном пшениці, беззаперечно підтверджують факт невизнання ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" права власності за MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED на спірне майно та з огляду на наявність у Позивача, набутого відповідно до приписів закону та чинних цивільно-правових угод, права власності на спірне майно, а саме пшеницю 3-го та 4-го класу врожаю 2019 року в кількості 3 603,2т, яке оспорюється Відповідачем - 1, суд дійшов висновку про можливість застосування у даній справі правового механізму визнання права власності у порядку статті 392 Цивільного кодексу України та, відповідно, задоволення відповідних позовних вимог.

Щодо заперечень Відповідача-1 проти того, що компанії BOSAINVEST LIMITED та LEXUM AGRO Kft не мали законних підстав для продажу спірного зерна, що право власності на спірну пшеницю 3-го та 4-го класу врожаю 2019 року в кількості 3 603,2 т досі належить Відповідачу-1, суд зазначені ствердження не приймає в якості належних та обґрунтованих виходячи з того, що в своєму відзиві Відповідач-1 посилається на пункти 3.3., 7.3 Контракту № 27-2019/3-SB від 25.02.2019, укладеного між ним та компанією BOSAINVEST LIMITED.

Проте, як встановлено судом, по-перше, матеріали справи не містять контракт № 27-2019/3-SB від 25.02.2019, укладений між ним та компанією BOSAINVEST LIMITED, по-друге, текст п.3.3 Контракту, який викладено Відповідачем-1 у своєму відзиві не відповідає тексту п.3.3. наявного у матеріалах справи примірника Контракту № 27-2019/3-SB від 27.03.2019, по-третє, в наявному у матеріалах справи Контракті № 27-2019/3-SB від 27.03.2019 взагалі відсутній п.7.3.

Орім того, Відповідачем-1 належними та допустимими доказами не наведено суду того, що спірне майно 1) було загублене ним або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у нього або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже і підстави для застосування ст. 388 ЦК України відсутні.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовна вимога Позивача про визнання за ним права власності на 3603,2 тон пшениці, придбаної ним за контрактами MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019, а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,25т та пшениці 4 класу у кількості 2766,95т, яка надійшла на квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" який розташований на території Одеського морського торговельного порту, відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської залізниці є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відповідача-1 утриматись від дій щодо витребування на свою користь 3603,2 тон пшениці та яка надійшла у квоту Позивача на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 - Одеський Морський Торговельний Порт, суд дійшов наступних висновків.

Проаналізувавши викладену в позові вимогу позивача, суд може визначити спосіб захисту, який не встановлений законом, лише за умови, що законом не встановлено ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умовами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У п.145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того,

Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування.

Зміст зобов`язань за ст.13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією.

Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одночасно порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку що Позивачем, виходячи із конкретних обставин правовідносин, які склалися між ним та Відповідачем-1 вірно обраний спосіб захисту свого порушеного права.

Оскільки Відповідачем-1 не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують: 1) його право власності на спірне майно пшеницю 3-го та 4-го класу, врожаю 20129 року у кількості 3603,2т, 2) відсутності розрахунків зі сторони BOSAINVEST LIMITED за Контрактом №27-2019/3-SВ від 27.03.2019, а навпаки, наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: 1) листом від 28.08.2019 Відповідача-1, з яким вінзвернувся до Відповідача-3 та в якому просив провести митне оформлення спірного вантажу за інструкцією MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED та в якому зазначив, що експорт здійснюється для покупця MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED; 2) ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 22.10.2019 по справі № 722/1635/19, в якої апеляційним судом в процесі дослідження матеріалів кримінального провадження №0000308 встановлено, що ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" взагалі не надало відомостей про те, хто є власником спірної пшениці, натомість і прокурор, і ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" (апелянт) стверджують, що на момент розгляду клопотання слідчого про арешт майна від 05.10.2019, ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" не було власником вищевказаного спірного майна, суд дійшов наступних висновків.

Враховуючи те, що право власності на зерно пшениці 3-го та 4-го класу, врожаю 20129 року у кількості 3603,2т належить MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, а дії ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" щодо витребування такого майна порушують права позивача, перешкоджають Позивачу в реалізації прав власника, суд доходить до висновку про те, що задоволення викладеної у позові вимоги Позивача сприятиме ефективному захисту його порушених прав, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" утриматись від дій щодо відвантаження ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" або його уповноваженим особам спірної пшениці, то як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ", останній будь-яких дій щодо відвантаження вказаного зерна пшениці, у тому числі ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" не здійснював та здійснювати не має наміру.

Крім того, ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" ніколи не оспорював і не оспорює, а визнає право власності Позивача на 3603,2 тон пшениці, а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,25 тон та пшениці 4 класу у кількості 2 766, 950 тон., що надійшла у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED, знаходиться на його зерновому терміналі та зберігається Позивачем на підставі укладеного з Позивачем договору.

Доказів зворотного Позивач у встановленому законом порядку суду не довів.

При цьому, лист Відповідача за № 39/14212 від 20.12.2019, який було надано Позивачу та в якому, на думку Позивача, Відповідач-2 виразив сумнів щодо належності права власності на вказаний товар (пшеницю) Позивачу, на переконання суду, містить докази того, що ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" має намір здійснити відвантаження вказаного зерна пшениці будь-кому, зокрема ТОВ "СВАРОГ - БУКОВИНА".

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Позивачем не наведено достатніх правових підстав, підтверджених належними та допустимими доказами порушення Відповідачем-2 прав Позивача, а тому суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" утриматись від дій щодо відвантаження ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" або його уповноваженим особам 3603,2 тон пшениці задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" завершити виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UA50004/2019/008866 від 09.09.2019, поданої до Одеської митниці, щодо експорту пшениці у кількості 3 603,2 тон, придбаної Maxgrain International Limited відповідно до контрактів MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019, Експортер - ТОВ "Сварог-Буковина", що надійшла у квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED і яка знаходиться на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" в Одеському морському торговельному порту в режимі експорту суд дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до митної декларації UА50004/2019/008866 від 09.09.2019, оформленої Відповідачем-3 за вказівкою Відповідача-1, відправником пшениці 3 класу, врожаю 2019 у кількості 3675000 кг є ТОВ "Сварог-Буковина", а одержувачем вказаного вантажу - BOSAINVEST LIMITED.

Окрім того, як зазначено у митній декларації та встановлено матеріалами справи, особою, відповідальною за фінансове врегулювання (графа 9 декларації) визначено ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА", отже з урахуванням встановленого суд дійшов висновку, що задоволення вимог про зобов`язання завершення митних формальностей із боку ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" ніяким чином не призведе до відновлення порушеного права Позивача, а тому не є ефективним способом захисту порушених прав Позивача, саме у спірних правовідносинах з Відповідачем-3, не сприятиме ефективному захисту його прав чи інтересів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання ТОВ "ЗПК "ІНЗЕРНОЕКСПОРТ" завершити виконання митних формальностей відповідно до митної декларації UA50004/2019/008866 від 09.09.2019 не підлягає задоволенню.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Під час розгляду справи судом вживалися всі можливі та розумні заходи щодо надання можливості учасникам справи надати суду свої доводи та міркування щодо суті спору, доказів на їх підтвердження.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги підлягають задоволенню лише в частині визнання за MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED права власності на пшеницю 3-го та 4-го класу, врожаю 2019 року у кількості 3603,2 т, яка поставлена в його квоту та зберігається на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" в Одеському морському торговельному порту та зобов`язання ТОВ "СВАРОГ-БУКОВИНА" утриматись від дій щодо витребування на свою користь 3-го та 4-го класу, врожаю 2019 року у кількості 3603,2 т, яка поставлена в його квоту та зберігається на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" в Одеському морському торговельному порту, в решті позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання за Позивачем права власності на майно та зобов`язання Відповідача-1 виконати певні дії, суд вважає, що з ТОВ "СВАРОГ-УКРАЇНА" слід стягнути на користь MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED витрати зі сплати судового збору у розмірі 202285,09 грн.

Керуючись ст.ст.13, 76, 86, 129, 202, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов - задовольнити частково.

2.Визнати за MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (PRIMEPLUS CONSULTING DMCC, Unit № 1009, Gold Crest Executive, Plot № JLT-PH1-C2A, Jumeirah Lakes Towers Dubai, UAE ) право власності на 3603,2 тон пшениці, придбаної за контрактами MW-43 від 26.07.2019 та FW-155 від 15.08.2019, а саме: пшениці 3 класу у кількості 836,250 тон та пшениці 4 класу у кількості 2 766,950 тон, що надійшла на квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" (буд.67/69, вул. Отамана Головатого, м. Одеса, 65003, код 20005502) за адресою. Одеса, Митна площа, 1 Одеський морський торговельний порт, відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської залізниці.

3.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "СВАРОГ-БУКОВИНА" (буд.32 по вул. Ольги Кобильянської, с. Коболчин, Сокирянський р-н, Чернівецька обл., 60231, код 35125900) утриматись від дій щодо витребування 3603,2 тон пшениці, що надійшла на квоту MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED на зерновому терміналі ТОВ "ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ" (буд.67/69, вул. Отамана Головатого, м. Одеса, 65003, код 20005502) за адресою. Одеса, Митна площа, 1 Одеський морський торговельний порт, відповідно до товарно-транспортних накладних: 35444306, 35448570, 35451954, 35451962, 35459981, 35459999, 35462563, 35464544, 35470913, 35473354, 35473370, 35473362, 35486281, 35486299 зі станції Васкауці Львівської залізниці.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВАРОГ-БУКОВИНА" (буд.32 по вул. Ольги Кобильянської, с. Коболчин, Сокирянський р-н, Чернівецька обл., 60231, код 35125900) на користь MAXGRAIN INTERNATIONAL LIMITED (PRIMEPLUS CONSULTING DMCC, Unit №1009, Gold Crest Executive, Plot №: JLT-PH1-C2A, Jumeirah Lakes Towers Dubai, UAE) витрати на оплату судового збору у розмірі 202285 (двісті дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн. 09 коп.

5. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2020 р.

Суддя О.В. Цісельський