СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"13" квітня 2020 р. Справа № 905/453/17

Суддя-доповідач Лакіза В.В., розглянувши апеляційну скаргу головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. (вх.№ 1045)

на ухвалу господарського суду Донецької області від 12.02.2020

у справі № 905/453/17, постановлену суддею Паляницею Ю.О. в приміщенні господарського суду Донецької області 12.02.2020 о 13:12 (повний текст складено 17.02.2020),

за скаргою від 06.01.2020 №2в-юр20 Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. у справі:

за позовом Державного підприємства «Енергоринок», м.Київ,

до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ,

про стягнення 157503483,85 грн

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.02.2020 скаргу від 06.01.2020 №2в-юр20 Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. - задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В`ячеславовича в частині невчинення дій щодо винесення постанови про зняття арешту з коштів Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі» стосовно примусового виконання наказів №905/1563/16, №905/453/17 про примусове стягнення заборгованості з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь Державного підприємства «Енергоринок».

Закрито провадження з розгляду скарги в частині вимоги про зобов`язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В`ячеславовича вжити заходи щодо виконання ухвали господарського суду м.Києва №910/18744/19 від 26.12.2019.

В іншій частині скарги відмовлено.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєв О.В. з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 12.02.2020 у справі №905/453/17 в частині задоволення вимог скарги. Відмовити у задоволенні вимог скарги АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» щодо визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. в частині не вчинення дій щодо винесення постанови про зняття арешту з коштів товариства стосовно примусового виконання наказу №905/1563/16 про примусове стягнення заборгованості на користь ДП «Енергоринок», а в частині невчинення дій щодо винесення постанови про зняття арешту з коштів товариства стосовно примусового виконання наказу №905/453/17 закрити провадження.

Матеріали апеляційної скарги містять клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, в обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Донецької області скаржник посилається на те, що повний текст оскаржуваної ухвали отриманий 28.02.2020, що підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором №820.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану ухвалу постановлено місцевим господарським судом 12.02.2020 (повний текст ухвали складено 17.02.2020). Отже, строк подання апеляційної скарги сплив 27.02.2020.

Оскільки скаржником було відправлено апеляційну скаргу 10.03.2020, що підтверджується інформацією «Укрпошти» за штрихкодовим ідентифікатором за №388 на конверті, апеляційна скарга у даній справі була подана після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду, встановленого ч.1 ст. 256 ГПК України.

Тобто, апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Донецької області від 12.02.2020 подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду на 12 днів.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, в обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Донецької області скаржник посилається на те, що оскаржувану ухвалу отримав 28.02.2020, що підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором №820.

У відповідності до відомостей «Укрпошти» кореспонденція з штрихкодовим ідентифікатором №820 була отримана 28.02.2020. Однак, колегія суддів зазначає, що до суду апеляційної інстанції надійшли лише копії матеріалів оскаржуваної ухвали, в яких відсутня інформація щодо штрихкодових ідентифікаторів вихідної кореспонденції суду. В матеріалах апеляційної скарги відсутнє підтвердження того, що у відправленні з штрихкодовим ідентифікатором №820 знаходилась саме оскаржувана ухвала, що дане відправлення господарським судом Донецької області направлено апелянту.

З огляду на викладене, процесуальним законом не передбачено обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника та в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк був порушений скаржником, та чи підлягає відновленню; з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника.

Апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак доказів на підтвердження клопотання про поновлення строку заявником не надано.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначені розміри ставок судового збору.

Згідно з підпунктами 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року встановлено у розмірі 2102,00 грн.

Отже, з урахуванням вимог за подання апеляційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Натомість, до матеріалів апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Апелянт в апеляційній скарзі просить про відстрочення сплати судового збору, оскільки процедура сплати судового збору за подання апеляційної скарги займає деякий час в частині необхідності погодження та проведення виплати через органи казначейства .

Частиною 1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, яким судом може бути надано відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак апелянт до вказаного переліку не відноситься, в зв`язку з чим клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 3 квітня 2020 року в Україні введений карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239 внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» щодо строків обмежувальних заходів на території України, а саме продовжено їх до 24.04.2020.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020р. №540-IX внесено зміни до законодавчих актів України, у тому числі у Господарському процесуальному кодексі України. Розділ X «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 4 такого змісту: « 4.Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби(COVID-19), строки визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета позову або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжується на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. на ухвалу господарського суду Донецької області від 12.02.2020 у справі № 905/453/17 залишити без руху.

2. Встановити головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєву О.В. десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику, але не менше ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), для виправлення недоліків апеляційної скарги, тобто до 24.04.2020.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.В. Лакіза