ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХвала

про залишення позовної заяви без руху

"15" квітня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/216/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф., перевіривши дотримання вимог ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України у справі

за позовною заявою фізичної особи - підприємця Балега Мар`яна Іванівна, м. Виноградів до Виноградівської районної ради, м. Виноградів та до Відділу з питань приватизації майна в районі Виноградівської районної ради, м. Виноградів про стягнення суми 468892,00грн. -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до господарського суду Закарпатської області із позовом до відповідачів про стягнення суми 468892,00грн., у тому числі 67324,94грн. орендних платежів, 14427,62грн. компенсації за надані комунальні послуги, 17250,00грн. єдиного соціального внеску та 9365,00грн. єдиного податку, як витрат, пов`язаних із оподаткування підприємницької діяльності, 3524,00грн. сплаченого судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, 32000,00грн. вартості придбаного обладнання, 300000,00грн. упущеної вигоди та 25000,00грн. моральної шкоди.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд встановив, що вказана позовна заява не відповідає вимогам зазначених статей Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, а саме юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності), місцезнаходження юридичної особи.

Згідно із ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.04.2020 вбачається, що 27.10.2017 внесено відповідний реєстраційний запис про припинення Балега М.І. статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

В той же час, у позовній заяві позивачем зазначено про наявність у неї статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

За таких обставин, позивач має усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом надання суду відповідних відомостей стосовно наявності у позивача статусу суб`єкта підприємницької діяльності, або відповідного обгрунтування звернення з відповідними позовними вимогами до господарського суду враховуючи склад учасників справи та змісту позовних вимог.

Згідно з приписами статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 102,00 грн.

Так, при поданні позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 7033,38 грн.

Судом встановлено, що позивачем за подану до суду позовну заяву сплачено судовий збір лише у розмірі 6939,34 грн., відповідно до квитанції про сплату №43974 від 21.01.2020, №0.0..1 від 07.04.2020 та №0.0..1 від 06.04.2020 замість належних до сплати 7033,38 грн., тобто у меншому розмірі ніж передбачено законодавством за розгляд вказаних вимог, а отже позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Отже, позивачу належить доплатити 94,04 грн. судового збору.

Відтак, позивач доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі суду не надав.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання:

- відомостей стосовно наявності у позивача статусу суб`єкта підприємницької діяльності, або відповідного обгрунтування звернення з відповідними позовними вимогами до господарського суду враховуючи склад учасників справи та змісту позовних вимог;

- докази сплати судового збору у повному розмірі.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала підписана 15.04.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Ремецькі О.Ф.