СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"13" квітня 2020 р. Справа № 917/1230/15

Суддя-доповідач Фоміна В.О., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області (вх. №1062 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15, постановлену у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Ореховською О.О., дата складання повного тексту ухвали - 07.02.2020,

за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", м. Полтава, (замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 08.06.2017)

до Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат", м.Червонозаводське, Лохвицький район, Полтавська область,

за участю: Міністерства аграрної політики та продовольства України, м. Київ,

Прокуратури Полтавської області, м. Полтава,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15 припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" та припинено повноваження розпорядника майна Струця Миколи Петровича.

Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 27.01.2020 б/н (вх. № 977 від 28.01.2019).

Задоволено заяву арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича від 25.11.2019 за вих. №02-01-917/1230/15-25-11-19-2 (вх. №13224 від 29.11.2019) (з урахуванням заяви про уточнення за вх. №121 від 08.01.2020) частково. Затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди розпорядника майна боржника за період з 16.04.2019 по 31.12.2019 на загальну суму 80 795,43грн. Затверджено звіт про витрати розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича на суму 2 263,92грн. Стягнуто з ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут", на користь арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича 80795,43грн грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна. Постановлено видати наказ після набрання ухвалою законної сили. В іншій частині у задоволенні заяви арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича від 25.11.2019 за вих. № 02-01-917/1230/15-25-11-19-2 (вх. № 13224 від 29.11.2019) (з урахуванням заяви про уточнення за вх. № 121 від 08.01.2020) відмовлено.

Задоволено клопотання арбітражного керуючого Бідної Оксани Іванівни від 14.11.2019 (вх. № 12629 від 18.11.2019) (в редакції заяви від 28.01.2020). Стягнуто з ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаззбут", на користь арбітражного керуючого Бідної Оксани Іванівни грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна у справі №917/1230/15 про банкрутство Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" у період з 06.07.2015 по 31.12.2018 у загальному розмірі 215140,50грн. Постановлено видати наказ після набрання ухвалою законної сили.

Закрито провадження у справі № 917/1230/15 про банкрутство Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат".

Скасовано дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду в частині закриття провадження у справі, Головне управління ДПС у Полтавській області звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15 в частині закриття провадження у справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Одночасно скаржник просить відстрочити сплату судового збору по справі №917/1230/15 до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 р. № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» постановлено:

- утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

- установити, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску; тощо.

- Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби та Державної митної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» постановлено:

- утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1.

- реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.

- установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

- визначити територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до додатку 1 до цієї постанови «Перелік територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються», зокрема, утворено Головне управління ДПС у Полтавській області.

Додатком 2 до цієї постанови «Перелік територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються» встановлено, що Головне управління ДПС у Полтавській області приєднується до Головного управління ДФС у Полтавській області, яке, в свою чергу, реорганізується.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682-р «Питання Державної податкової служби» вирішено про можливість забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Відповідно до наказу від 29.08.2019 № 7 «Про порядок діяльності Головного управління ДПС у Полтавській області» ГУ ДПС у Полтавській області розпочато виконання функцій і повноважень ГУ ДФС у Полтавській області, що припиняється.

Враховуючи наведене, Головне управління ДПС у Полтавській області, як орган державної влади до функцій якого входить здійснення погашення податкового боргу є правонаступником Головного управління ДФС у Полтавській області, тобто, і особою права, інтереси та обов`язки якої вирішені оскаржуваною ухвалою.

Відповідно до статті 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Разом з тим, статтею 129 Конституції України передбачено серед основних засад судочинства рівність усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони реалізують свої права учасника справи через подання відповідних заяв, клопотань тощо, тобто, у процесі розгляду справи у процесуальній формі доводять свою позицію по справі, а також за допомогою поданих ними доказів з метою переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Однак, в матеріалах апеляційної скарги відсутнє відповідне клопотання.

Враховуючи, що правонаступництво ГУ ДПС У Полтавській області відбулось відповідно до закону, та останній є особою, права, інтереси та обов`язки якої вирішені оскаржуваною ухвалою, і заявник апеляційної скарги не набув процесуального статусу учасника даної справи, тобто, відповідної заяви до суду разом з апеляційною скаргою не надав, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити заявнику про його право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про здійснення процесуального правонаступництва.

Що ж до дотримання заявником інших вимог процесуального законодавства, суд зазначає таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Так, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги повинні додаватися докази сплати судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначені розміри ставок судового збору, що справляється з апеляційних і касаційних скарг на судові рішення.

Підпунктами 8 - 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір.

Ставки судового збору з апеляційних скарг, що подаються на судові рішення, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктами 4 і 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційних скарг - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги.

Водночас, з апеляційних та касаційних скарг на інші ухвали суду у справі про банкрутство судовий збір справляється за ставкою, визначеною підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону, а саме 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу: з 1 січня 2020 року - 2102,00 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

При поданні апеляційної скарги скаржником в порушення пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Натомість, апелянтом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування зазначеного клопотання апелянт зазначає про відсутність коштів на рахунках для сплати судового збору.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, суддя-доповідач зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити сплату судового збору, які не відносяться ані до спірних правовідносин, ані до апелянта.

Враховуючи наведене, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі статтею 259 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Отже, у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України обов`язок надсилання копій іншим учасникам справи покладається на апелянта.

Суддя-доповідач зазначає, що у доданих до апеляційної скарги матеріалах відсутні докази направлення копії апеляційної скарги таким учасникам справи: Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 16) та Уповноваженій особі працівників боржника - ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» (вул. Озерна, 10 м. Заводське, Лохвицький район Полтавської області, 37240).

Отже, дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшла висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 ГПК України, оскільки апелянтом до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у встановленому законом порядку і розмірі, а також надсилання копії апеляційної скарги на адреси учасників справи.

Тому, суд роз`яснює, що з метою усунення недоліків апеляційної скарги, заявнику апеляційної скарги необхідно надати суду докази сплати судового збору, у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір», докази надсилання копій апеляційної скарги з описом вкладення учасникам справи, про які вказані в цій ухвалі, а також скористатись своїм правом та подати відповідну заяву для здійснення апеляційним господарським судом процесуального правонаступництва.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані обставини унеможливлюють відкриття апеляційного провадження у справі та є підставою для залишення апеляційної скарги Головного управління ДПС у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15 без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

Доводи в обґрунтування причин пропуску строку на подання апеляційної скарги, що викладені заявником в тексті апеляційної скарги, суд вважає обґрунтованими.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області (вх. №1062 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15 залишити без руху.

Встановити Головному управлінню ДПС у Полтавській області десятиденний строк, з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.О. Фоміна