ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2020 р. м. Київ

Справа № 910/18239/19

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

при секретарі судового засідання Щербаковій В.О., розглянувши справу за позовом Дочірнього підприємства Рівненський Облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до Дочірнього підприємства ШРБУ №100 Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення 500 000грн, за участі представників від:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився

встановив:

Дочірнє підприємство Рівненський Облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі ДП Рівненський Облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства ШРБУ №100 Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі ДП ШРБУ №100 ВАТ ДАК Автомобільні дороги України) про стягнення 500 000грн боргу.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на не виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 21.04.2017 №92-04/17 щодо повернення фінансової допомоги у встановлений договором строк (а.с.12-14).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2019 позовна заява з доданими до неї документами передана за підсудністю до Господарського суду Київської області (а.с.2-3).

За результатами автоматизованого розподілу, 23.01.2020 відповідна позовна заява з доданими матеріалами передана для розгляду судді Ейвазовій А.Р. (а.с.53).

Ухвалою від 12.02.2020 судом відкрито провадження у справі за поданим позовом, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 11.03.2020, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (а.с. 105-106).

Копію відповідної ухвали позивач отримав 17.02.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №580 (а.с.108), а відповідач 19.02.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №466 (а.с.109).

Згідно п.3 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Ухвала суду, як визначено ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

Отже, сторони належним чином повідомлені про час, дату та місце підготовчого судового зсідання, а відповідач про строк, встановлений для подання відзиву.

Станом на 10.04.2020 відзив на позов від відповідача не надійшов, хоча строк для його подання, встановлений судом, закінчився; з клопотанням про продовження відповідного строку відповідач до суду на підставі ч.2 ст.119 ГПК України не звертався.

В силу ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

11.03.2020 учасники справи у підготовче засідання не з`явилися.

Ухвалою суду від 11.03.2020: зобов`язано позивача позивача надати для огляду у судовому засіданні оригінали письмових доказів, які подані у копіях, а саме: договору про надання поворотної фінансової допомоги №92-04/17 від 21.04.2017, додаткової угоди до договору від 21.11.2017, платіжного доручення №1757 від 24.04.2017, листа від 22.11.2017 №368; закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11:20 10.04.2020 (а.с.113-115).

Копію вказаної ухвали позивач отримав 17.03.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №260 (а.с.117), а відповідач 14.03.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №294 (а.с.118).

10.04.2020 від позивача на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд відповідної справи за наявними у справі матеріалами без участі представника позивача.

Відповідач клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися і, враховуючи, що їх явка не визнана судом обов`язковою і сторони не просили відкласти розгляд справи, суд розглянув справу за відсутності представників сторін, за наявними у справі документами та матеріалами.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

21.04.2017 між сторонами у справі - ДП Рівненський Облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України в особі начальника філії, повноваження якого діяти від імені позивача не оспорюються, (надавач) та ДП ШРБУ №100 ВАТ ДАК Автомобільні дороги України (отримувач) укладено договір №92-04/17 про надання поворотної фінансової допомоги (а.с.19-21, 78-80, далі - договір).

Відповідно до умов договору, надавач передає у власність отримувачу кошти у розмірі 500 000,00грн, а отримувач - зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу у строк, визначений договором (п. 1.1 договору).

У п.1.2 договору встановлено, що поворотна фінансова допомога сума коштів, що надійшли платникові податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсації у вигляді плати за користування такими коштами та є обов`язковою до повернення.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 договору сторонами погоджено, що розмір поворотної фінансової допомоги становить 500 000,00грн, а проценти за договором не нараховуються та не сплачуються.

Поворотна допомога вважається переданою отримувачу при її зарахуванні на поточний рахунок отримувача (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору поворотна допомога підлягає повернення отримувачем до 21.11.2017.

Вказаний договір вважається укладеним і набирає чинності з часу надання поворотної фінансової допомоги та закінчується 31.12.2017, про що сторони домовились у п.8.1 договору.

Крім того, 22.11.2017 сторонами укладено додаткову угоду, якою зокрема, узгодили, що поворотна допомога підлягає поверненню отримувачем до 31.12.2018, а строк дії договору закінчується 31.12.2018 (а.с.23,82).. Відповідна додаткова угода укладена за пропозицією відповідача, який гарантував повернення допомоги у листі від 22.11.2017 за вих.№368 (а.с.22-81).

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивач 24.04.2017 перерахував відповідачу 500 000,00грн, з посиланням у графі «призначення платежу» платіжного доручення №1757 від 24.04.2017 на відповідний договір (а.с.24, 83).

Проте, як вказує позивач, відповідач надану фінансову допомогу не повернув.

05.06.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення фінансової допомоги, що підтверджується фіскальними чеками (а.с.25, зворот; а.с. 84, зворот).

Доказів виконання зобов`язань щодо повернення фінансової допомоги відповідач під час розгляду даної справи не надав.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем зобов`язань з повернення фінансової позики.

Заявлені вимоги є обґрунтованими з наступних підстав.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів виконання зобов`язань з повернення поворотної фінансової допомоги, хоча строк виконання такого зобов`язання, встановлений договором з урахуванням внесених до нього змін, закінчився.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 500 000,00грн основного боргу є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням задоволення заявлених вимог у повному обсязі, витрати у розмірі 7 500грн, понесені позивачем на оплату позову судовим збором, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства ШРБУ №100 Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (07335, Київська обл., Вишгородський район, с. Демидів; ідентифікаційний код 05423018) на користь Дочірнього підприємства Рівненський Облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (33028, м. Рівне, вул. Пластова, буд. 7; ідентифікаційний код 31994540) 500 000,00грн основного боргу, а також 7 500грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається у строк, визначений ст.256 ГПК України, та відповідно до порядку, встановленого ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15.04.2020.

Суддя А.Р. Ейвазова