ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1810/18

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С., розглянувши матеріали

заяви Головного управління ДПС у Київській області, м. Київ

про визнання кредиторських вимог

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м.Вишневе, вул. Ломоносова, буд.1, ідентифікаційний код 20042911)

ВСТАНОВИВ:

У провадження Господарського суду Київської області (далі - суд) перебуває справа №911/1810/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «Шмайсер» (далі - боржник, ТОВ «УНСП «Шмайсер»), провадження у якій відкрито ухвалою суду від 06.09.2018.

Ухвалою суду від 03.01.2019, зокрема, затверджено реєстр вимог кредиторів та вирішено інші процесуальні питання по справі.

01.04.2020 за допомогою засобів поштового зв`язку до суду звернулось Головне управління ДПС у Київської області (далі - заявник, ГУ ДПС) із заявою б/н б/д про визнання кредиторських вимог у розмірі 93 580,67грн.

Так, попередньо дослідивши матеріали відповідної заяви, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

Згідно абз. 7, 9 ч. 3 ст. 45 Кодексу, заява кредитора має містити відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог. До заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна.

Проте, заявником вищевказаних вимог Кодексу виконано не було.

Крім того, до заяви в обов`язковому порядку, зокрема, додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника (абз. 9 ч. 3 ст. 45 Кодексу).

Частиною 1 ст. 2 Кодексу встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.ч. 1,2 ст. 91 ГПК України).

Частиною 5 ст. 91 ГПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. Відповідно до умов якого, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Так, проаналізувавши надані заявником докази, судом встановлено, що останні не засвідчені належним чином у встановленому законом порядку (відсутні назва посади,

особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, та дата засвідчення копії), а відтак, у суду відсутні підстави вважати, що подані документи є належними доказами у розумінні ст. 76-79, 91 ГПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2018 №904/8549/17).

Крім того, до заяви ГУ ДПС надано суду, зокрема, неякісну копію звіту ТОВ «УНСП «Шмайсер» за липень 2018 року, яка є нечитабельними, а тому не може вважатись належним доказом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не було дотримано вимоги ст. 45 Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 46 Кодексу, у разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

Ураховуючи те, що відповідну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 45 Кодексу, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати ГУ ДПС час на усунення недоліків.

Керуючись ст. 45 Кодексу, ст.ст. 12, 174, 234-235 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Заяву ГУ ДПС у Київській області - залишити без руху.

2. Запропонувати ГУ ДПС у Київській області протягом десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали виконати належним чином вимоги ст. 45 Кодексу, а саме, надати суду:

докази направлення на адресу боржника та розпорядника майна заяви про визнання кредиторських вимог до ТОВ «УНСП «Шмайсер»;

належним чином засвідчені та читабельні копії документів доданих до заяви.

3. У разі невиконання ГУ ДПС у Київській області п. 2 зазначеної ухвали у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

4. Звернути увагу заявника на те, що у разі надіслання відповідних документів до суду засобами поштового зв`язку, невідкладно повідомити про це суд на його електронну пошту () із обов`язковим зазначенням штрих-коду поштового відправлення.

5. Інформацію по справі учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Відповідно до ч. 2 ст.235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 09.04.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 09.04.2020.