ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2020м. ДніпроСправа № 904/753/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (49094, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47; ідентифікаційний код 39090479)

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353)

про стягнення 86 263 грн. 33 коп.

Без виклику (повідомлення) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№707/20 від 11.02.2020р.), в якій просить стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" заборгованість у розмірі 86 263 грн. 33 коп., що складає 80 802 грн. 00 коп. - основного боргу за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки від 30.01.2018р. № 5935-ПУ-УМТС-Т, 3 110 грн. 33 коп. - неустойки, 1 866 грн. 19 коп. - 3% річних та 484 грн. 81 коп. - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх. №10357/20 від 28.02.2020) на позовну заяву у справі не погоджується з розміром позовних вимог, посилаючись на те, що: - виходячи з умов Договору в частині строку оплати оплата за продукцію повинна була бути здійснена не пізніше 29.04.2019; - кінцева дата шестимісячного строку для нарахування пені становить 26.10.2019; - розрахунок суми позову виконано невірно, а тому позов не може бути задоволено у заявленому позивачем розмірі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу, а також рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення - ухвали суду позивачу -25.02.2020 та відповідачу - 20.02.2020.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Позивач відповіді на відзив не надав.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається 30.01.2018 між відповідачем - Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля", як покупцем, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна", як постачальником, було укладено договір поставки № 5935-ПУ-УМТС-Т (надалі - Договір), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання промислово-технічного призначення в асортименті, кількості, в строки та по ціні, узгодженими сторонами у відповідних специфікаціях, що є невід`ємними частинами Договору; покупець зобов`язався прийняти та оплатити продукцію, що постачається у його власність, у відповідності з умовами цього Договору.

Відповідно до умов специфікації від 28 грудня 2018 р. до Договору погоджено поставку товару - змочувач для погашення вугільного пилу у кількості 6 737,12 кг загальною вартістю 81 249 грн. 67 коп.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 80 802 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною від 22.01.2019 №125 та товарно-транспортною накладною від 22.01.2019 №Р125 (а.с. 16, 17).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи; для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг; неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо; інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку; права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку; підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку; відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи; копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами; обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством; вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Отже, судом встановлено, що надані позивачем Договір поставки від 30.01.2018р. № №5935-ПУ-УМТС-Т з додатками, видаткова накладна від 22.01.2019 №125 та товарно-транспортна накладна від 22.01.2019 №Р125, складені між позивачем та відповідачем та містять всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і в розумінні вказаного Закону є первинними й такими, що підтверджують здійснення відповідних господарських операцій по поставці позивачем відповідачу товару.

Розрахунки за поставлену продукцію здійснюються протягом 5-ти робочих днів з 90-го календарного дня від дати поставки відповідної партії продукції на підставі отриманого покупцем рахунку (пункт 5.4 Договору в редакції додаткової угоди від 02.10.2018 до Договору).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк оплати за поставлений позивачем товар є таким, що настав, і відповідач повинен був розрахуватися за отриманий товар до 26.04.2019 (включно), враховуючи, що 90-ий день з дати поставки - 22.04.2019.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 80 802 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 6.8 Договору у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки оплати від вартості своєчасно не оплаченої продукції, однак не більше 5% вартості своєчасно неоплаченої продукції.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, неустойка (пеня) з урахуванням частини 6 статті 232 Господарського кодексу України становить 13 371 грн. 07 (з 03.05.2019 по 26.10.2019).

Як вбачається розмір неустойки (пені) обмежується 5% вартості своєчасно неоплаченої продукції, тобто неустойка (пеня) має бути не більше 4 040 грн. 01 коп. (80 802 грн. 00 коп. х 5%).

Позивачем заявлено до стягнення неустойку (пеню) у сумі 3 110 грн. 33 коп., тобто в межах розміру, визначеного умовами Договору.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, .

Таким чином, після перевірки розрахунку інфляційні нарахування становлять 477 грн. 26 коп. (з травня 2019 по грудень 2019), а річні 1 865 грн. 50 коп. (з 03.05.2019 по 07.02.2020).

Одночасно суд не погоджується з наведеним відповідачем у відзиві на позовну заяву контррозрахунком неустойки (пені), оскільки відповідач помилково розраховує 5% від суми нарахованої пені, а не від вартості своєчасно неоплаченої продукції.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1-2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

27.01.2020р. між Адвокатським об`єднанням "Юридична компанія "Легалітас", як Адвокатським об`єднанням, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна", як клієнтом, було укладено договір №271/20 про надання правничої допомоги (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого адвокатське об`єднання відповідно до вимог чинного законодавства України та доручення клієнта приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги забезпечити захист прав та представництво інтересів при стягненні на користь клієнта заборгованості за договором поставки від 30.01.2018 №5935-ПУ-УМТС-Т, укладеним з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Відповідно до пункту 4.1 гонорар Адвокатського об`єднання за даним договором складає 800 грн. 00 коп. за одну годину роботи адвоката Адвокатського об`єднання.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно акту від 07.02.2020 прийому-передачі послуг за договором від 27.01.2020 №271/20 про надання правничої допомоги Адвокатське об`єднання надало клієнту послуги (правничу допомогу) (виконавець - адвокат Нестеров Є.М.) на суму 4 000 грн. 00 коп.; клієнт приймає надані (виконані) послуги вартістю 4 000 грн. 00 коп. в повному обсязі, претензій та зауважень щодо строків, умов та обсягів послуг не має.

Відповідно до платіжного доручення від 06.02.2020 №11037 позивачем було перераховано Адвокатському об`єднанню на підставі рахунку від 27.01.2020 №19 (наявний у матеріалах справи, а.с.22) 4 000 грн. 00 коп. (а.с. 23).

Матеріали справи містять свідоцтво від 25.01.2018 серія ДП№3604 про право на заняття адвокатською діяльністю Нестеровим Єгором Миколайовичем та ордер від 27.01.2020 на надання адвокатом Нестеровим Єгором Миколайовичем правничої (правової) допомоги позивачу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 101 грн. 80 коп. та витрати на правничу (правову) допомогу у сумі 3 999 грн. 18 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 169, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (49094, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47; ідентифікаційний код 39090479) до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353) про стягнення 86 263 грн. 33 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (49094, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47; ідентифікаційний код 39090479) 80 802 (вісімдесят тисяч вісімсот дві) грн. 00 коп. - заборгованості, 3 110 (три тисячі сто десять) грн. 33 коп. - неустойки (пені), 477 (чотириста сімдесят сім) грн. 26 коп. - інфляційних нарахувань, 1 865 (одна тисяча вісімсот шістдесят п`ять) грн. 50 коп. - річних, 2 101 (дві тисячі сто одна) грн. 80 коп. - витрати по сплаті судового збору та 3 999 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 18 коп. - витрати на правничу (правову) допомогу.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата складення рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

22.04.2020р.