УХВАЛА

м. Київ

06.03.2020Справа № 910/16275/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., за участі секретаря судового засідання Гарашко Т.В. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (вул. Кудрявська, 13-19, м.Київ, 04053, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (вул Грушевського, буд. 28/2, н/п. №43, м Київ, 01021, )

про стягнення заборгованості 14 335 525,60 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про стягнення 14 335 525,60 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням умов договору відповідачем щодо оплати своїх зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.01.2020 року.

У підготовчому засіданні 05.02.2020 суд, постановив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.03.20.

12.02.20 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" про визнання відсутнім права.

Ухвалою від 13.02.2020 зустрічну позовну заяву повернуто заявнику на підставі ст. 180 ГПК України.

Відповідно до ч.3 ст.3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" подало зустрічну позовну заяву - 12.02.2020, після встановленого строку та без обгрунтованого клопотання про поновлення порушеного строку, та вже під час розгляду справи судом по суті.

Таким чином, суд розцінює дії відповідача спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, які полягають у поданні апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами.

За приписами частин 1, 2, 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Згідно з статтею 132 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є:1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Пунктом 2 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи те, що відповідач, зловживає процесуальними правами, перешкоджаючи судочинству, суд дійшов висновку про необхідність застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням положень частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (2 102,00 грн).

Згідно приписів частини 5 статті 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Керуючись статтями 43, 131, 135, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю " Нафтогаз- Альянс"

захід процесуального примусу у вигляді штрафу.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (вул Грушевського, буд. 28/2, н/п. №43, м Київ, 01021, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA3026001; код класифікації доходів бюджету: 22030101) штраф у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

3. Дана ухвала в частині пункту є виконавчим документом відповідно до частини 5 статті 135 Господарського процесуального кодексу України.

4. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання до 06.03.2023.

5. Стягувач: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 26255795).

6. Боржник: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (вул Грушевського, буд. 28/2, н/п. №43, м Київ, 01021, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду вищої інстанції.

Суддя Н.І. Ягічева