ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.04.2020р. Справа №905/210/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Куксіна Юрія Миколайовича, с.Піски, Ясинуватський район, Донецька область

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія», с.Михайлівка, Покровський район, Донецька область

про стягнення заборгованості в сумі 99806,65 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Куксін Юрій Миколайович, с.Піски, Ясинуватський район, Донецька область, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія», с.Михайлівка, Покровський район, Донецька область, про стягнення заборгованості в сумі 99806,65 грн., у тому числі основний борг в сумі 98437,40 грн., інфляція в сумі 887,41 грн., три проценти річних в сумі 481,84 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №101-01/005 на регулярні спеціальні перевезення від 01.01.2017р. в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. позовну заяву Фізичної особи-підприємця Куксіна Юрія Миколайовича, с.Піски, Ясинуватський район, Донецька область залишено без руху, надано Фізичній особі-підприємцю Куксіну Юрію Миколайовичу, с.Піски, Ясинуватський район, Донецька область строк для усунення недоліків його позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без шляхом надання доказів сплати судового збору в сумі 2102,00 грн., роз`яснено Фізичній особі-підприємцю Куксіну Юрію Миколайовичу, с.Піски, Ясинуватський район, Донецька область, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою відповідно до п.п.4, 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

11.02.2020р. на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивачем додано докази сплати судового збору, а саме квитанція №25182342 від 05.02.2020р. на суму 2102,00 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.02.2020р. по справі №905/210/20 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 11.03.2020р. о 12:10 год.

Ухвалою суду від 11.03.2020р. відкладено розгляд справи на 09.04.2020р.

У судове засідання 09.04.2020р. представники сторін не з`явились, документів до суду не надано.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «Центральна збагачувальна фабрика «Росія» зареєстроване за адресою: 85380, Донецька обл., Покровський район, село Михайлівка, вул. Степова, б.49, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Згідно наявних в матеріалах справи поштових повідомлень, відповідачем отримані вищевказані ухвали суду 07.02.2020р., 17.02.2020р., 31.01.2020р., 20.03.2020р.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020р. зі змінами, запроваджено карантин на території України з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020р., внесено зміни до розділу XІ «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України та продовжено строк, в тому числі, на подання відзиву - на строк дії такого карантину.

Виходячи з того, що відповідачем жодних заяв, клопотань щодо необхідності надання додаткового терміну на підготовку своєї правової позиції у справі не надходило, приймаючи до уваги, що строк подання відзиву на позов скінчився до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до положень статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За приписами статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

01.01.2017р. між Приватним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Росія», с.Михайлівка, Покровський район, Донецька область (відповідач, замовник) та Фізичної особою-підприємцем Куксіним Юрієм Миколайович, с.Піски (позивач, перевізник) укладено договір №101-01/005 на регулярні спеціальні перевезення.

Відповідно до п.1.1 договору перевізник зобов`язується надати замовнику послуги з перевезення організованої групи пасажирів, які є працівниками ПАТ «ЦЗФ «Росія», за маршрутом та розкладом руху, що обумовлені цим договором та протягом строку дії останнього, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги.

Приймання-передача послуг здійснюється шляхом підписання сторонам акту здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) (п.3.1 договору).

Згідно з п.3.1.1 перевізник до 10, 20 та 30 (31) числа кожного місяця надає замовника для перевірки та підписання:

- талони Замовника до шляхового листу;

- акт здачі-при ймення виконаних робіт (надання послуг);

-рахунок-фактуру.

Акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) складається перевізником у 2 оригінальних примірниках, підписується ним та передається на затвердження замовнику (п.3.1.2 договору).

Відповідно до п.4.1 договору вартість транспортних послуг розраховується на підставі тарифів зазначених у Додатку №5 до договору.

Ціна договору - загальна суму наданих послуг, що виконані у рамках цього договору, впродовж дії останнього (п.4.2 договору).

Договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2017р., а в частині виконання грошових та гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання (п.7.1 договору).

Додатковою угодою від 29.12.2018р. внесено зміни до п.7.1 договору та продовжено його дію до 31.12.2019р., а в частині виконання грошових та гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання

Як встановлено, на виконання вказаного договору між сторонами підписано:

- акт здачі - приймання робіт (надання послуг) від 18.11.2019р. з перевезення людей автобусами Volkswagen LT-35, ПАЗ та Еталон на суму 21066,54 грн.;

- акт здачі - приймання робіт (надання послуг) від 10.11.2019р. з перевезення людей автобусами Volkswagen LT-35, ПАЗ та Еталон на суму 26021,68 грн.;

- акт здачі - приймання робіт (надання послуг) від 31.10.2019р. з перевезення людей автобусами Volkswagen LT-35, ПАЗ та Еталон на суму 29969,50 грн.

- акт здачі - приймання робіт (надання послуг) від 20.10.2019р. з перевезення людей автобусами Volkswagen LT-35, ПАЗ та Еталон на суму 21379,68 грн.

Вищезазначені акти наданих послуг підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без заперечень, акти претензій стосовно наданих послуг не складались. Факт надання послуг на вказану суму відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порядок розрахунків передбачений п.п.4.3.-4.7 договору, згідно з якими замовник не пізніше 5 робочих днів від дати отримання документів передбачених п.3.1.1 договору, сплачує виконавцю вартість наданих послуг. Оплата вартості робіт здійснюється замовником у національній валюті України, у готівковій формі, шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника.

Отже, відповідач мав оплатити надані послуги включно у строк:

- за актом здачі - приймання робіт (надання послуг) від 18.11.2019р. - 25.11.2019р.;

- за актом здачі - приймання робіт (надання послуг) від 10.11.2019р. - 15.11.2019р.;

- за актом здачі - приймання робіт (надання послуг) від 31.10.2019р. - 07.11.2019р.;

- за актом здачі - приймання робіт (надання послуг) від 20.10.2019р. - 25.10.2019р.

За висновками суду, свої грошові зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги на суму 98437,40 грн. всупереч вимог ст.ст.526, 530, 904 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Зокрема, в матеріалах справи міститься підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.10.2019р. по 18.11.2019р. Згідно з останнім, на початок періоду надання послуг за спірним договором у відповідача наявне кредитове сальдо на суму 5422,48 грн., у зв`язку з чим станом на кінець розрахункового періоду - 18.11.2019р. заборгованість відповідача з урахуванням часткової оплати за надані позивачем послуги з перевезення пасажирів складає 98437,40грн.

Відповідач вказані обставини не спростував, заперечень проти суми фактичної кредиторської заборгованості за договором №101-01/005 на регулярні спеціальні перевезення від 01.01.2017р. не надав.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивач у позові заявив вимоги про стягнення трьох процентів річних в сумі 481,84грн. за період з 20.10.2019р. по 03.01.2020р. та інфляційні витрати в сумі 887,41 грн. за період з жовтня 2019р. по грудень 2019р.

За висновками суду, розрахунок трьох процентів річних є арифметично невірним, оскільки позивачем не вірно визначено дату прострочення виконання зобов`язання та не враховано умови оплати за надані послуги згідно з умовами оплати наданих послуг згідно з п.4.7 договору.

За наслідками проведеного судом перерахунку, задоволенню підлягають 3% річних в сумі 458,79грн.

Крім того, щодо вимог про стягнення інфляції суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, враховуючи, що інфляція нараховується лише за повний місяць, нарахування позивачем інфляційних витрат за неповний місяць жовтень 2019р. є неправомірним.

Провівши перерахунок, судом встановлено, що за повідомленням Державної служби статистики, індекс споживних цін (індекс інфляції) у листопаді 2019 року щодо жовтня становив 100,1%, у грудні 2019 року щодо листопада становив 99,8%., тобто мала місце дефляція. Отже, за період жовтень - листопад 2019р. відповідний показник є від`ємним, тобто позивачем інфляційні витрати внаслідок прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання понесені не були. Як наслідок позовні вимоги в цій частині підлягають залишенню без задоволення.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що позовні вимоги доведені позивачем та обґрунтований матеріалами справи, проте в частині 3% річних в сумі 23,05 грн. та інфляційних в сумі 887,41 грн. неправомірні, враховуючи, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 98896,19 грн., у тому числі основний борг в сумі 98437,40 грн., три проценти річних в сумі 458,79 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Куксіна Юрія Миколайовича, с.Піски, Ясинуватський район, Донецька область до Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія», с.Михайлівка, Покровський район, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 99806,65 грн., у тому числі основний борг в сумі 98437,40 грн., інфляція в сумі 887,41 грн., три проценти річних в сумі 481,84 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія» (; 85380, Донецька обл., Покровський район, с.Михайлівка, вул.Степова б.49) на користь Фізичної особи-підприємця Куксіна Юрія Миколайович (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) основний борг в сумі 98437,40 грн., три проценти річних в сумі 458,79 грн., судовий збір в сумі 2082,83грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти вимог відмовити.

В судовому засіданні 09.04.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 13.04.2020р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина