ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р. Справа№ 910/4994/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Горді В.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 26.02.2020

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 31.10.2019 (повний текст складено 12.11.2019)

у справі № 910/4994/18 (суддя: Мандриченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ»

до Фізичної особи-підприємця Сергієнко Марини Миколаївни

про визнання договору недійсним та стягнення 710 400,00 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до Фізичної особи-підприємця Сергієнко Марини Миколаївни, у якій заявник просив суд: визнати недійсним договір №06-03/16 від 01.03.2016 про надання послуг у сфері інформатизації, укладений між ПАТ «Банк «ТРАСТ» та ФОП Сергієнко М.М.; застосувати наслідки недійсності договору №06-03/16 від 01.03.2016 про надання послуг у сфері інформатизації, укладений між ПАТ «Банк «ТРАСТ» та ФОП Сергієнко М.М., а саме стягнути з Фізичної особи-підприємця Сергієнко Марини Миколаївни на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ`грошові кошти у розмірі 710 400,00 грн.

Позов мотивовано тим, що договір №06-03/16 від 01.03.2016 є нікчемним, послуги відповідачем не надавались, а кошти були йому були сплачені безпідставно.

1.2. короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаціної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовані тим, що позивач не довів, що договір №06-03/16 від 01.03.2016 є нікчемним, а отже відсутні підстави для застосування наслідків недійсності договору, натомість матеріали справи підтверджують факт укладення договору та його виконання, зокрема, підписання та скріплення печатками сторін відповідних актів приймання-передачі наданих послуг та оплата позивачем наданих послуг.

Постановою Верховного Суду від 05.07.2019 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства банк «Траст» задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 зі справи № 910/4994/18 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. В обґрунтування своєї постанови Верховний Суд зазначав, що вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій про доведеність надання послуг за договором надання послуг у сфері інформатизації від 01.03.2016 № 06-03/16 лише на підставі актів приймання-передачі наданих послуг та доказів оплати цих послуг банком. Сам лише факт складання та підписання сторонами таких актів не є безумовним свідченням реальності господарських операцій за договором, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації, зазначеної у цих документах.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі №910/4994/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач не довів факту фіктивності укладеного правочину та не довів наявності обставин для визнання його недійсним, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі №910/4994/18 та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. Судові витрати апелянт просить покласти на відповідача.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/4994/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019. Розгляд апеляційної скарги призначено на 22.01.2020.

17.01.2020 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 оголошено перерву у судовому засіданні до 05.02.2020.

В процесі розгляду справи суд дійшов висновку, що для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, необхідно дослідити чи виконував відповідач зобов`язання за договором про надання послуг у сфері інформатизації №06-03/16 від 01.03.2016, зокрема: чи звертався відповідач до позивача з питання щодо надання доступу (фізичного чи віддаленого) до комп`ютерних систем банку для надання послуг, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування зазначених доказів у відповідача.

У судовому засіданні 05.02.2020 оголошено перерву на 26.02.2020, зобов`язано Фізичну особу-підприємця Сергієнко Марину Миколаївну надати суду докази звернення до позивача з питання щодо надання доступу (фізичного чи віддаленого) до комп`ютерних систем банку для надання послуг з метою виконання договору про надання послуг у сфері інформатизації №06-03/16 від 01.03.2016.

25.02.2020 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 від відповідача надійшла заява про долучення доказів, а саме: копія Акту приймання-передачі електронної перепустки в приміщення ПАТ Банк «ТРАСТ» від 10.03.2016, копія звернення до голови правління ПАТ Банк «ТРАСТ» з метою забезпечення пропуску в приміщення банку з відміткою про отримання банком від 02.03.2016, копія примірника презентації, копія свідоцтва про шлюб, копія паспорту громадянина України.

У судове засідання 26.02.2020 представники сторін з`явились та надали пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що в порушення норм процесуального права, суд першої інстанції не надав оцінку відсутності у справ доказів реального виконання договору, як і намірам сторін щодо його реального виконання.

Крім того, апелянт стверджує, що акти приймання-передачі наданих послуг містять неправдиві дані, а тому не могли бути прийняті як належні та допустимі докази у справі.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що вона є необґрунтованою, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

У своєму відзиві відповідач вказує, що саме позивач звертаючись з даним позовом має довести наявність підстав нікчемності та фіктивності спірного правочину, що ним здійснено не було, а тому суд правомірно відмовив у задоволенні позову.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

У судовому засіданні 26.02.2020 представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.02.2020 надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, крім того відповідач вказав, що надані ним на вимогу суду докази додатково підтверджують реальність вчинення ним дій на виконання спірного Договору.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

01.02.2016 Банк (замовник) та ФОП Сергієнко М.М. (виконавець) уклали Договір, за умовами якого виконавець надає замовнику послуги у сфері інформатизації та обслуговування (надалі - Договір), а саме:

- консультування щодо типу та конфігурації комп`ютерних технічних засобів та використання програмного забезпечення, аналіз інформаційних потреб користувачів та пошук найоптимальніших рішень;

- обслуговування та підтримка робочого стану інформаційних, комп`ютерних систем офісної електронно-обчислювальної, вимірювальної, електронної техніки, комп`ютерного обладнання, принтерів та іншого обладнання, що є на балансі або в орендному користуванні у замовника.

Відповідно до пункту 1.3 Договору замовник зобов`язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх у повному обсязі.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Договору послуги, які були надані виконавцем замовникові за цим договором, оплачуються замовником в залежності від обсягів наданих послуг з розрахунку 1 200 грн. за одну годину роботи виконавця шляхом перерахування на банківський рахунок виконавця за реквізитами, вказаними у договорі, на підставі підписаного акта наданих послуг. Оплата за надані згідно з договором послуги здійснюється замовником щомісячно після підписання актів приймання-передачі наданих послуг, відповідно до актів приймання-передачі наданих послуг, що складаються виконавцем у двох примірниках, та не пізніше 5-ти календарних днів, з дня, що настає за звітним місяцем, надаються для погодження замовнику.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2016 року (пункт 6.1 Договору).

На виконання умов Договору сторонами підписано акти приймання-передачі наданих послуг до Договору на загальну суму 710 400,00 грн., а саме: від 08.04.2016 на суму 184 800,00 грн., від 26.04.2016 на суму 172 800,00 грн., від 25.05.2016 на суму 172 800,00 грн., від 13.07.2016 на суму 180 000,00 грн.

ПАТ Банк «Траст» виконуючи взяті на себе зобов`язання, здійснив оплату наданих відповідачем послуг, прийнятих за вказаними актами.

Оплата позивачем відповідачу наданих послуг згідно з актами приймання-передачі наданих послуг підтверджується банківськими виписками, наявними в матеріалах справи.

Рішенням Правління Національного банку України від 29.12.2016 № 559-рш та прийнятим на його виконання рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) від 30.12.2016 № 3085 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «ТРАСТ» та делегування повноважень ліквідатора банку», вирішено Банк ліквідувати, запроваджено процедуру його ліквідації з 30.12.2016 до 29.12.2018 включно, призначено уповноваженою особою ФГВФО на здійснення ліквідації Банку Кухарева В.В.

На підставі наказів уповноваженої особи ФГВФО Кухарева В.В. від 07.12.2016, від 27.12.2016, 04.01.2017 та від 06.02.2017 з метою виконання обов`язку зі збереження активів Банку утворено комісію з перевірки договорів на виявлення ознак нікчемності.

Комісія провела перевірку договорів, укладених Банком, на предмет нікчемності за період з 15.12.2015 до 07.12.2016, за результатами якої виявлено ознаки нікчемності Договору, передбачені частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Комісія встановила, що Договір не відповідає вимогам, передбаченим частиною п`ятою статті 203 ЦК України, оскільки зазначений правочин вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином, тому він містить ознаки фіктивного правочину. Актом з питань перевірки правочинів від 13.06.2017 комісія рекомендувала визнати Договір нікчемним.

Наказом уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Банку Кухарева В.В. від 15.06.2016 № 143-ЛТ Договір було визнано нікчемними, про що на адресу ФОП Сергієнко М.М. 15.06.2017 направлено відповідне повідомлення з вимогою повернути грошові кошти в сумі 710 400 грн, які отримані нею за Договором.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів встановила, що між сторонами виникли відносини щодо надання послуг, а для вирішення спору необхідно встановити чи є укладений між сторонами Договір нікчемним в силу закону, чи було сторонами допущено порушення, які можуть бути підставою для визнання його недійсним та чи було відповідачем надано послуги, які були оплачені позивачем.

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Як вбачається з умов укладеного між сторонами Договору, обов`язок банку оплатити надані позивачем послуги виникає у зв`язку саме з наданням послуг.

При цьому, обґрунтування позовних вимог зводиться до встановлення у даному випадку ознак фіктивності укладеного між сторонами договору, визнання його недійсним та застосування відповідних правових наслідків.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Причому такі цілі можуть бути протизаконними (наприклад, укладення громадянином договору дарування майна зі своїм родичом з метою приховання цього майна від конфіскації), або фіктивний правочин може взагалі не мати правової мети. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, незалежно від того, в якій формі він вчинений, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Ознаками фіктивності договору є наявність зовнішньої форми правочину, що фіксує удавані наміри сторін, та відсутність у сторін дійсного наміру створити наслідки, які зумовлювалися у цьому правочині. Тобто, має місце лише імітація правочину. У діях сторін, що імітують правочин, відсутня головна ознака правочину ? спрямованість на встановлення, припинення або іншу видозміну цивільних правовідносин.

Вчинений позивачем та відповідачем правочин за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Постановою Верховного Суду від 05.07.2019 року у даній справі було роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо фіктивності правочину предмет доказування у кожній конкретній справі складає певну сукупність фактів, які мають матеріально-правове значення, встановлення яких необхідне для винесення судом законного та обґрунтованого рішення у справі.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Отже, позивач, не довів, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення спірного правочину, та відповідно не довів його фіктивність.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено суду, що укладений Договір не був спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних правовідносин між сторонами, умислу сторін при його укладенні, тощо, а судом встановлено, що, зокрема, відповідач внаслідок укладення договору намагався досягти правового результату - надати передбачені договором послуги та отримати винагороду за такі послуги.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення договору та його виконання, зокрема підписання та скріплення печатками сторін відповідних актів приймання-передачі наданих послуг та власне оплата позивачем таких послуг.

Крім того, на виконання постанови Верховного Суду судом апеляційної інстанції було витребувано у відповідача докази вчинення відповідачем дій щодо можливості виконання Договору.

На виконання вимог суду відповідач надав, копію Акту приймання-передачі електронної перепустки в приміщення ПАТ Банк «ТРАСТ» від 10.03.2016, копія звернення до голови правління ПАТ Банк «ТРАСТ» з метою забезпечення пропуску в приміщення банку з відміткою про отримання банком від 02.03.2016, копія примірника презентації, копія свідоцтва про шлюб, копія паспорту громадянина України.

Дослідивши додатково подані докази, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем підтверджено факт вчинення дій для реалізації укладеного між сторонами Договору, зокрема, відповідачу (з урахуванням зміни прізвища) було надано відповідні перепустки, та готувалась, зокрема, презентація на тему «Оптимизация запросов к СУБД MSSQL».

Заперечень щодо виконання вказаних дій саме на виконання спірного Договору позивач не надав, а тому суд дійшов висновку, що з урахуванням підписання актів приймання-передачі виконаних робіт, та додатково поданих доказів відповідач спростував твердження позивача про фіктивність Договору.

В свою чергу, позивач не довів належними та допустимими доказами, що дані які містяться в актах є неправдивими.

Наявність передбачених законом підстав для визнання договору недійсним позивачем не доведено, а під час розгляду справи судом не встановлено.

З огляду на наведене, беручи до уваги ті обставини, що спірний договір не суперечать положенням ст. 203 Цивільного кодексу України, іншим вимогам чинного законодавства, містить всі істотні умови встановленні законодавством для даного виду правочинів, підстави для визнання його недійсним відсутні.

Крім того, позивачем зазначено, що в ході перевірки, підставою нікчемності договору з відповідачем є укладення договору з пов`язаною особою банку та його невідповідність вимогам законодавства України відповідно до п.8 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, в п.8 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказано, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Тобто, правочин, який банк уклав з пов`язаною особою банку може бути визнаний нікчемний у випадку коли такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Оскільки, судом не встановлено факту невідповідності правочину вимогам закону України, тому відсутні підстави визнання недійсним договору на підставі п.8 ч.3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а отже відповідна вимога не підлягає задоволенню.

Позовна вимога про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від позовної вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено факту порушення спірним правочином прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Враховуючи, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявності підстав для визнання договору недійсним, та не спростував обставин щодо надання позивачу послуг на суму 710 400,00 грн, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За приписами частини першої, другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

Статтею 234 Цивільного кодексу України встановлено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За змістом статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в п.8 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказано, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Щодо посилань апелянта на відсутність в матеріалах справи доказів реального виконання Договору, як і намірів сторін щодо його реального виконання, колегія суддів зазначає, що наявні у справи докази підтверджували реальне виконання Договору, а докази подані до суду апеляційної інстанції додатково підтвердили реальність оспорюваного договору та виконання дій щодо його реалізації.

Доводи апелянт щодо неправдивості даних, які містяться в актах приймання-передачі наданих послуг не підтверджені жодним належним та допустимим доказом та спростовуються матеріалами справи.

А оскільки позивач не довів, що оспорюваний Договір не відповідає вимогам законодавства України він не може бути визнаний нікчемним на підставі п.8 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В свою чергу, доводи відповідача, що позивач не спростував відсутність підстав для задоволення позову колегія суддів визнає обґрунтованими.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/4994/18 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/4994/18 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/4994/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/4994/18 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.04.2020.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова