ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р. Справа№ 910/5340/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 26.02.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 05.11.2019 (повний текст складено 15.11.2019)

у справі № 910/5340/19 (суддя: Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БВС-Групп»

до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»

про стягнення 1 272 642,87 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «БВС-Групп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» суми заборгованості в розмірі 1 272 642,87 грн, з урахуванням основної суми заборгованості суми 3% річних та інфляційних втрат.

Позов мотивовано тим, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за Договором поставки №ВТ421-09/3 від 23.02.2018. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму витрат на послуги адвоката в розмірі 20 000,00 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БВС-Групп» основну суму заборгованості в розмірі 1 153 864,63 грн, суму 3% річних в розмірі 11 409,54 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 32 189,29 грн та суму судового збору в розмірі 18 861,95 грн. В іншій частині позову відмовлено. Залишено за Товариством з обмеженою відповідальністю «БВС-Групп» судовий збір, сплачений до державного бюджету, в сумі 227,69 грн.

Рішення мотивоване тим, що у зв`язку з встановленням факту поставки позивачем відповідачу товару на загальну суму 1 368 864,63 грн і часткової оплати відповідачем товару лише на суму в розмірі 215 000,00 грн, то позовні вимоги в справі №910/5340/19 щодо стягнення з відповідача основної суми заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме на суму в розмірі 1 153 864,63 грн.

Крім того, за висновками суду наданий позивачем розрахунок нарахування 3% річних та інфляційних втрат за видатковою накладною №78 від 28.02.2018 року (рахунок на оплату №79 від 28.02.2018 року) є помилковим, оскільки в ньому не враховано проведену відповідачем оплату частини основної заборгованості в розмірі 15 000,00 грн.

Таким чином, за розрахунками суду обґрунтованими є вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за видатковою накладною №78 від 28.02.2018 року (рахунок на оплату №79 від 28.02.2018 року) в частині: сума 3% річних в розмірі 1 775,72 грн та сума інфляційних втрат в розмірі 6 583,73 грн.

Окрім того, судом перевірено наведений у матеріалах справи розрахунок суми 3% річних та інфляційних втрат щодо інших видаткових накладних та визнано його обґрунтованим та таким, що відповідає зазначеним вище нормам, а тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних та інфляційних втрат, підлягають задоволенню в частині, а саме на суму 3% річних в розмірі 11 409,54 грн та суму інфляційних втрат в розмірі 32 189,29 грн.

06.12.2019 Господарським судом міста Києва на виконання зазначеного вище рішення було видано наказ про примусове виконання рішення у справі №910/5340/19.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 у справі №910/5340/19 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2019 у справі №910/5340/19 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Михальська Ю.Б., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5340/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019. Розгляд апеляційної скарги призначено на 29.01.2020.

27.01.2020 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

До початку розгляду справи через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БВС-Групп» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 30.01.2020 розгляд справи відкладено на 26.02.2020.

25.02.2020 від відповідача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі його представника.

У судове засідання 26.02.2020 представник позивача з`явився.

Представник відповідача у судове засідання 26.02.2020 не з`явився.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам норм Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для його скасування.

За твердженням апелянта позивачем порядок здійснення розрахунків інфляційних втрат та не надано доказів, що відповідачем порушено строк виконання грошового зобов`язання яке є предметом спору.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У своєму відзиві позивач вказує, що наданий ним розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних було перевірено судом, та прийнято законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Крім того, щодо оспорення основної суми заборгованості, позивач зазначає, що вона була визнана відповідачем у відзиві на позовну заяву, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення в частині стягнення основної заборгованості.

Позивач також просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. На підтвердження понесення вказаних витрат позивачем було надано копію договору, копію рахунку, копію платіжного доручення про оплату юридичних послуг в сумі 15 000,00 грн.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представник позивача в судовому засіданні 26.02.2020 надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши представника позивача, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представника відповідача.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

23.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БВС-Групп» (постачальник) та Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (покупець) укладено Договір поставки №ВТ421-09/3 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця підшипники кочення (надалі - товар) (код 44440000-6 вальниці відповідно до ДК 021:2015), а покупець зобов`язується його прийняти і сплатити за нього певну грошову суму, на умовах цього Договору.

У п. 2.1. Договору покупець зобов`язаний: на умовах, зазначених у п. 8.2. цього Договору, сплачувати за партію товару; прийняти кожну партію товару належним чином (або відмовитись від прийняття у випадку поставки неякісного товару) по кількості, якості і комплектності в порядку і на умовах, передбачених цим Договором і нормами чинного законодавства.

Згідно з п. 2.3. Договору постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку кожної партії товару в терміни, встановлені цим Договором.

Поставка товару здійснюється постачальником за адресою: вул. Шевченка, б. 1, смт. Іршанськ, Хорошівський район, Житомирська область (на умовах СРТ в розумінні термінів Правил ІНКОТЕРМС-2010). (п. 3.2. Договору).

Датою поставки товару є дата передачі товару постачальником покупцю, відповідно до накладної на відпуск товару (видаткової накладної). (п. 3.3. Договору).

Згідно з п. 7.1. та п. 7.2. Договору загальна суму Договору складає 9 472 128,00 грн, у тому числі 20% ПДВ - 1 578 688,00 грн, що відповідає загальній сумі всіх специфікацій. Ціна за одиницю товару визначена у специфікації. Ціна товару визначається в національній валюті України - гривні.

Оплата товару здійснюється у порядку відстрочення платежу на термін до 180 банківських днів з моменту отримання товару та підписання видаткової накладної, на підставі виставленого постачальником рахунку. (п. 8.2. Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018 року. Закінчення строку дії Договору не звільняє жодну зі сторін договору від виконання своїх зобов`язань по договору та від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього Договору. (розділ 15 Договору).

Додатком №1 до Договору сторони погодили Специфікацію, в якій зазначили найменування товару, характеристику, кількість та ціну.

Як вказує позивач, ним на виконання умов Договору було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 368 864,63 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- №73 від 26.02.2018 року на суму 34 944,00 грн;

- №78 від 28.02.2018 року на суму 280 581,10 грн;

- №92 від 13.03.2018 року на суму 87 710,64 грн;

- №101 від 15.03.2018 року на суму 2 587,20 грн;

- №102 від 16.03.2018 року на суму 31 524,00 грн;

- №106 від 22.03.2018 року на суму 24 240,00 грн;

- №109 від 23.03.2018 року на суму 69 888,00 грн;

- №119 від 04.04.2018 року на суму 86 275,15 грн;

- №120 від 05.04.2018 року на суму 98 434,76 грн;

- №123 від 06.04.2018 року на суму 103 353,19 грн;

- №124 від 06.04.2018 року на суму 212,40 грн;

- №125 від 10.04.2018 року на суму 67 688,52 грн;

- №130 від 06.04.2018 року на суму 187,20 грн;

- №134 від 20.04.2018 року на суму 324,00 грн;

- №138 від 25.04.2018 року на суму 39 862,08 грн;

- №161 від 17.05.2018 року на суму 6 312,00 грн;

- №167 від 02.05.2018 року на суму 34 944,00 грн;

- №190 від 01.06.2018 року на суму 275 043,23 грн;

- №191 від 01.06.2018 року на суму 205,18 грн;

- №192 від 04.06.2018 року на суму 123 968,40 грн;

- №229 від 26.06.2018 року на суму 579,58 грн.

В подальшому позивачем було виставлено відповідачу рахунки для оплати поставленого товару на вказану вище суму, а саме:

- №74 від 26.02.2018 року на суму 34 944,00 грн;

- №79 від 28.02.2018 року на суму 280 581,10 грн;

- №93 від 13.03.2018 року на суму 87 710,64 грн;

- №102 від 15.03.2018 року на суму 2 587,20 грн;

- №103 від 16.03.2018 року на суму 31 524,00 грн;

- №107 від 22.03.2018 року на суму 24 240,00 грн;

- №110 від 23.03.2018 року на суму 69 888,00 грн;

- №120 від 04.04.2018 року на суму 86 275,15 грн;

- №121 від 05.04.2018 року на суму 98 434,76 грн;

- №124 від 06.04.2018 року на суму 103 353,19 грн;

- №125 від 06.04.2018 року на суму 212,40 грн;

- №126 від 10.04.2018 року на суму 67 688,52 грн;

- №131 від 06.04.2018 року на суму 187,20 грн;

- №135 від 20.04.2018 року на суму 324,00 грн;

- №139 від 25.04.2018 року на суму 39 862,08 грн;

- №164 від 17.05.2018 року на суму 6 312,00 грн;

- №170 від 02.05.2018 року на суму 34 944,00 грн;

- №192 від 01.06.2018 року на суму 275 043,23 грн;

- №193 від 01.06.2018 року на суму 205,18 грн;

- №195 від 04.06.2018 року на суму 123 968,40 грн;

- №233 від 26.06.2018 року на суму 579,58 грн.

Товар, за вказаними видатковими накладними, як зазначає позивач, отримано відповідачем, що підтверджується підписами уповноважених осіб відповідача на вказаних документах про отримання товару та відтиском печатки останнього.

Відповідачем було здійснено оплату на суму в розмірі 140 000,00 грн, що підтверджується випискою по банківському рахунку позивача.

3.2 обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин

Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав частково.

З огляду на здійснення відповідачем лише часткової оплати вартості отриманого товару та пропущення відповідачем строків здійснення такої оплати, передбачених умовами п. 8.2. Договору, позивачем нараховано відповідачу суму 3% річних в розмірі 11 424,79 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 32 353,45 грн, а також заявлено до стягнення суму основного боргу в розмірі 1 228 864,63 грн.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо поставки, а спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем обов`язку з оплати поставленого товару.

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо підтвердження поставки позивачем товару на загальну суму 1 368 864,63 грн згідно зазначених вище видаткових накладних, який відповідачем не заперечується.

При цьому, в п. 8.2. Договору сторонами погоджено, що оплата товару здійснюється у порядку відстрочення платежу на термін до 180 банківських днів з моменту отримання товару та підписання видаткової накладної, на підставі виставленого постачальником рахунку.

Відповідачем було здійснено оплату вартості поставленого позивачем товару на загальну суму в розмірі 215 000,00 грн, а саме:

- оплату в розмірі 140 000,00 грн, відповідачем було проведено (підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку позивача) до звернення позивача до суду з даним позовом і оплату на вказану суму враховано позивачем в своєму розрахунку;

- оплату в розмірі 15 000,00 грн, відповідачем було проведено (підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №5835 від 11.04.2019 року на суму 5 000,00 грн, №6106 від 16.04.2019 року на суму 5 000,00 грн та №6198 від 18.04.2019 року на суму 5 000,00 грн - призначення платежу: оплата боргу за підшипники згідно рахунку №79), до звернення позивача до суду, проте вказану оплату не враховано позивачем в своєму розрахунку;

- оплату в розмірі 60 000,00 грн, відповідачем було проведено (підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №6676 від 26.04.2019 року на суму 10 000,00 грн, №7387 від 10.05.2019 року на суму 20 000,00 грн, №7689 від 14.05.2019 року на суму 20 000,00 грн, №7812 від 16.05.2019 року на суму 10 000,00 грн - призначення платежу: оплата боргу за підшипники згідно рахунку №79), після звернення позивача до суду, у зв`язку з чим, провадження в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України було закрито судом першої інстанції, про що винесено відповідну ухвалу від 05.11.2019 року.

Таким чином, станом на момент винесення рішення в справі за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 1 153 864,63 грн (1 368 864,63 грн - 140 000,00 грн - 15 000,00 грн - 60 000,00 грн).

Факт наявності заборгованості відповідачем визнавався в суд першої інстанції, про що ним зазначено у своєму відзиві на позовну заяву, долученому до матеріалів справи.

При цьому, колегія суддів враховує, що в апеляційній скарзі відповідач заперечує проти стягнення заборгованості, посилаючись на те, що строк виконання зобов`язання не настав, однак вказані доводи спростовуються матеріалами справи та умовами Договору (п. 8.2.) на підставі якого виникли спірні правовідносини.

З урахуванням умов Договору колегія суддів погоджується з висновкам суду першої інстанції, що відповідачем порушено зобов`язання з своєчасної оплати поставленого товару, строк виконання якого настав, у зв`язку з чим заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з доводами та висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, та враховуючи суму заборгованості, строки часткового погашення заборгованості, колегія суддів зазначає, що відповідно до арифметично правильного розрахунку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в розмірі 11 409,54 грн та інфляційні втрати в розмірі 32 189,29 грн.

Колегія суддів зазначає, що посилаючись на помилковість розрахунків, відповідач не вказав в які саме періоди та в яких сумах було допущено помилки, при цьому, колегією суддів не було встановлено помилок при розрахунку суми інфляційних втрат та 3% річних в оскаржуваному рішенні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 1 153 864,63 грн, сума 3% річних в розмірі 11 409,54 грн та сума інфляційних втрат в розмірі 32 189,29 грн.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З огляду на обставини справи та наявні в ній докази, підтверджується факт порушення відповідачем прав позивача на своєчасне отримання плати за поставлений товар.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Враховуючи, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості відповідача, яка утворилась у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за договором, висновки суду першої інстанції про обґрунтованість позову є законними та обґрунтованими.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до вимог статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Враховуючи обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів зазначає, що апелянт не довів належними та допустимими доказами факту невідповідності оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, а крім того не спростував факту порушення строку виконання грошового зобов`язання.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 у справі № 910/5340/19 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 у справі № 910/5340/19 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. На підтвердження понесення вказаних витрат позивач надав копію Договору № 16/01-1 про надання професійної правничої допомоги, копію Додатку № 1 до Договору № 16/01-1 про надання професійної правничої допомоги, рахунок на оплату та копію платіжного доручення на суму 15 000,00 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

Відповідач заперечень проти вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн, а у зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги вказані витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

7.2. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 у справі № 910/5340/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 у справі № 910/5340/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 у справі № 910/5340/19.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (ідентифікаційний код 36716128, адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3) в особі філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (місцезнаходження: 12110, Житомирська область, Хорошівський район, смт. Іршанськ, вул. Шевченка, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БВС-Групп» (ідентифікаційний код 40290140, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Романа Шухевича, буд. 31) 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч грн 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

7. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.04.2020.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова