ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020м. ДніпроСправа №904/984/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Житлово-комунального підприємства "Джерело", с. Красівське Криворізького району Дніпропетровської області

про стягнення пені в розмірі 9479грн.56коп., 3%річних в розмірі 704грн.45коп.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Житлово-комунального підприємства "Джерело" з позовом про стягнення пені в розмірі 9479грн.56коп., 3% річних в розмірі 704грн.45коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого газу на підставі договору №4039/16-БО-5 від 15.12.2015.

На підставі положень пункту 8.2 договору №4039/16-БО-5 від 15.12.2015 позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 9479грн.56коп. за загальний період з 15.03.2016 по 17.05.2016 за порушення зобов`язань з оплати поставленого природного газу за лютий-березень 2016р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України позивач також нарахував та заявив до стягнення суму 3% річних в розмірі 704грн.45коп. за загальний період з 15.03.2016 по 17.05.2016 за порушення зобов`язань з оплати поставленого природного газу за лютий-березень 2016р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

26.02.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, яким проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач у відзиві, зокрема, зазначив, що обставини, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсним обставинам взаємовідносин, які виникли між підприємствами, а розмір заявлених вимог не є доведеним, оскільки нарахована заборгованість по сплаті пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягає списанню на підставі частини 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії".

11.03.2020 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якій позивач не погоджується з наведеними відповідачем доводами щодо застосування до спірних правовідносин Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії".

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначив, що вказаним Законом передбачено чітке коло осіб, що мають право на списання заборгованості та нарахувань, передбачений також і певний порядок списання заборгованості. На думку позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів включення відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, то застосування ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" є неправомірним.

Предмет доказування у даній справі становлять наступні обставини:

- обставини укладання договору постачання природного газу №4039/16-БО-5 від 15.12.2015, строк дії даного договору;

- факт поставки позивачем природного газу відповідачу в січні березні 2016 року;

- порядок та строки оплати поставленого природного газу;

- здійснені розрахунки за договором, сума наявної заборгованості відповідача з оплати поставленого позивачем природного газу;

- визначені договором заходи відповідальності за порушення строків оплати поставленого природного газу, наявність підстав для застосування до відповідача заходів відповідальності за порушення строків розрахунків.

Позивач у підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені позовні вимоги та які входять до предмета доказування в даній справі, надав наступні докази (в копіях): договір постачання природного газу №4039/16-БО-5 від 15.12.2015 з додатковими угодами до нього №1 від 21.12.2015, №2 від 30.12.2015, №3 від 29.01.2016 та №4 від 22.02.2016; акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2016 на суму 356050грн.70коп., від 29.02.2016 на суму 321226грн.98коп., від 31.03.2016 на суму 260056грн.34коп.; банківські виписки НАК "Нафтогаз України" в АБ "Укргазбанк" за 10.02.2016, 14.03.2016, 12.04.2016, 18.05.2016, а також розрахунок заявлених до стягнення сум, довідку операцій та довідку про сальдо за договором.

Відповідач у підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позовних вимог та які входять до предмета доказування в даній справі, надав наступні докази (в копіях): ліцензії від 23.09.2013 серії АЕ №№ 198389, 198390, 198391; довідку про чинність та безстроковість ліцензії, видану Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Житлово-комунальному підприємству "Джерело".

Дослідивши матеріали справи, суд установив таке.

15.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник) та Житлово-комунальним підприємством "Джерело" (далі - споживач) укладено договір постачання природного газу №4039/16-БО-5 (далі - договір). За умовами зазначеного договору постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та іншим споживачам.

Пунктом 2.1 договору визначено, що постачальник передає споживачу з 01.01.2016 по 31.03.2016 (включно) газ обсягом до 147,3591 тис. куб.м, у тому числі по місяцях: у січні - 48,862 тис. куб.м, у листопаді - 52,717 тис. куб.м, у березні - 45,780 тис. куб.м.

Згідно з пунктом 3.4 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

За умовами пункту 3.5 договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, споживач зобов`язується надати постачальнику:

- завірену копію акта про фактичний обсяг розподіленого/транспортованого за цим договором природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором; у разі надання технічного акту на загальний обсяг розподіленого/про транспортованого природного газу, споживач надає детальну розбивку газу за категоріями (в т.ч. за цим договором) за власним підписом;

- підписані та скріплені печатками споживача два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу в розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Постачальник не пізніше 8-го числа повертає споживачу один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У випадку ненадання або несвоєчасного надання споживачем акту приймання-передачі природного газу обсяги використання встановлюються відповідно до даних оператора ГРМ-ГТС.

Пунктом 5.2 договору визначено ціну 1000 куб.м газу на дату укладення договору, яка становить 6474грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; до сплати за 1000 куб.м природного газу - 6603,48грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 7924,18грн.

Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу (п. 5.4 договору).

Відповідно до пункту 12 договору цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 січня 2016 року до 31 березня 2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Сторонами вносились зміни до договору шляхом підписання додаткових угод №1 від 21.12.2015, №2 від 30.12.2015, №3 від 29.01.2016 та №4 від 22.02.2016, зокрема, в частині визначення ціни газу, що підлягає поставці.

Так, у пункту 5 додаткової угоди №2 від 30.12.2015 до договору сторони дійшли згоди змінити редакцію пункту 5.2 договору, визначивши ціну за 1000 куб.м газу з урахуванням тарифу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами для ПАТ "Укртрансгаз", відповідно до території ліцензованої діяльності газорозподільних підприємств, з 01 січня 2016 року наступним чином:

І. при місячному обсязі використання газу 50 тис куб.м і більше:

1.1. попередня оплата до початку місяця поставки газу - ціна 7481грн.28коп. (з урахуванням ПДВ та тарифу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами для ПАТ "Укртрансгаз");

1.2. оплата протягом місяця поставки газу - ціна 8059грн.68коп. (з урахуванням ПДВ);

1.3. оплата після закінчення місяця поставки газу - ціна 8222грн.88коп. (з урахуванням ПДВ);

ІІ. при місячному обсязі використання газу до 50 тис куб.м - ціна 8222грн.88коп. (з урахуванням ПДВ).

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди №3 від 29.01.2016 пункт 5.2 договору було змінено та визначено, що ціна за 1000 куб.м газу з урахуванням тарифу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами для ПАТ "Укртрансгаз", відповідно до території ліцензованої діяльності ПАТ "Криворіжгаз", з 01 лютого 2016 року встановлюється наступним чином:

І. при місячному обсязі використання газу понад 50 тис куб.м:

1.1. попередня оплата до початку місяця поставки газу - ціна 7278грн.48коп. (з урахуванням ПДВ);

1.2. оплата протягом місяця поставки газу та/або після закінчення місяця поставки газу - ціна 8032грн.08коп. (з урахуванням ПДВ);

ІІ. при місячному обсязі використання газу до 50 тис куб.м (включно) - ціна 8032грн.08коп. (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №4 від 22.02.2016 перший абзац і таблицю пункту 5.2 статті 5 "Ціна газу" договору було викладено у новій редакції та визначено, що ціна за 1000 куб.м газу з урахуванням тарифу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами для ПАТ "Укртрансгаз", відповідно до території ліцензованої діяльності ПАТ "Криворіжгаз", з 01 березня 2016 року встановлюється наступним чином:

І. при місячному обсязі використання газу понад 50 тис куб.м:

1.1. попередня оплата до початку місяця поставки газу - ціна 7265грн.28коп. (з урахуванням ПДВ);

1.2. оплата протягом місяця поставки газу та/або після закінчення місяця поставки газу - ціна 8051грн.28коп. (з урахуванням ПДВ);

ІІ. при місячному обсязі використання газу до 50 тис куб.м (включно) - ціна 8051грн.28коп. (з урахуванням ПДВ).

На виконання умов договору у період з січня по березень 2016 року позивачем було здійснено поставку відповідачу газу на загальну суму 937334грн.02коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, підписаними сторонами та скріпленими печатками їх підприємств, у тому числі:

- від 31.01.2016 на суму 356050грн.70коп.;

- від 29.02.2016 на суму 321226грн.98коп.;

- від 31.03.2016 на суму 260056грн.34коп.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 6.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 21.12.2015 сторони узгодили, що оплата обсягів газу з урахуванням вартості транспортування магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" проводиться споживачем виключно грошовими коштами відповідно до цін, умов і порядку зарахування коштів, визначених у п. 5.2 цього договору або у відповідних додаткових угодах (п. 5.1 даного договору).

Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Отже, відповідач повинен був остаточно розрахуватися за газ, отриманий: у січні 2016 року, - до 14.02.2016; у лютому 2016 року - до 14.03.2016; у березні 2016 року - до 14.04.2016 (включно).

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем розрахунку та переліку операцій по підприємству "Джерело ЖКП" вбачається, що відповідач оплатив вартість отриманого ним газу:

- в січні 2016 року - 10.02.2016 у сумі 356050грн.70коп.;

- в лютому 2016 року - 14.03.2016 у сумі 250000грн. та 12.04.2016 у сумі 71226грн.98коп.;

- в березні 2016 року - 12.04.2016 у сумі 60056грн.34коп. та 18.05.2016 у сумі 200000грн.

Таким чином, відповідач за поставлений природний газ розрахувався повністю, але із недотриманням строків, установлених договором.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, в якому останній заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі 9479грн.56коп. та 3% річних у розмірі 704грн.45коп. за прострочення виконання ним грошового зобов`язання за договором.

Відповідач не визнав обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що Житлово-комунальне підприємство "Джерело" є теплопостачальною та теплогенеруючою організацією. Оскільки заборгованість за поставлений газ Житлово-комунальним підприємством "Джерело" була погашена 17.05.2016, то дії позивача з нарахування пені та 3% річних є такими, що суперечать частині 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії".

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Факт неналежного виконання умов договору в частині оплати вартості отриманого природного газу підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем.

Позивач на підставі пункту 8.2. договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 9479грн.56коп. за загальний період прострочення виконання зобов`язань з оплати з 15.03.2016 по 17.05.2016.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексу визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У пункті 8.2 договору сторонами узгоджено, що у разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення суму 3% річних у розмірі 704грн.45коп. за загальний період з 15.03.2016 по 17.05.2016.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, 30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон) його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Статтею 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Частиною 3 статті 7 цього Закону, яка окремо регулює списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиті енергоносії, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Тобто, зазначеною нормою передбачена підстава для звільнення споживачів, які використовують природний газ, зокрема, для виробництва теплової енергії і надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, від відповідальності за несвоєчасне виконання ними грошового зобов`язання з оплати отриманого природного газу.

При цьому, припис частини 3 статті 7 Закону є нормою прямої дії, яка не ставить право ненарахування/списання неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних в залежність від будь-яких інших умов, у тому числі в залежність від включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процесі врегулювання заборгованості, окрім умови щодо погашення боржником, який використовує природний газ для виробництва теплової енергії, заборгованості за отриманий ним природний газ до набрання чинності цим Законом.

Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.01.2018 у справі №914/3131/15, від 07.02.2018 у справі №927/1152/16, від 14.02.2018 у справі №908/3211/16, від 03.04.2018 у справі №904/11325/16.

Житлово-комунальне підприємство "Джерело" є теплопостачальним та теплогенеруючим підприємством. Ліцензіями серії АЕ №№ 198289, 198390, 198391 підприємству надано права на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

За умовами укладеного із позивачем договору відповідач отримав газ для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та іншим споживачам.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач остаточно розрахувався з позивачем за поставлений газ 17.05.2016, тобто до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Таким чином, нараховані позивачем суми пені та 3% річних згідно з частиною 3 статті 7 вказаного Закону, підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивач не надав суду доказів, які б свідчили про наявність у відповідача непогашеної заборгованості за договором постачання природного газу, що виключає можливість нарахування ним пені та 3% процентів річних.

З огляду на вищенаведене позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Житлово-комунального підприємства "Джерело" про стягнення пені в розмірі 9479грн.56коп. та 3% річних у розмірі 704грн.45коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102грн. покладаються на позивача.

Керуючись нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, статями 3, 4, 13, 14, 20, 42, 46, 74, 76-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Житлово-комунального підприємства "Джерело" про стягнення пені в розмірі 9479грн.56коп. та 3% річних у розмірі 704грн.45коп. відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням приписів пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 23.04.2020.

Суддя Р.Г. Новікова