ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.2020 Справа № 905/326/20

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (, адреса: 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького , буд. 108),

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (, адреса: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, пр. Індустріальний, буд. 1)

про: стягнення 42.960,00 грн., -

суддя Величко Н.В.

без виклику сторін, -

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" про стягнення 42.960,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в серпні 2019 року відповідачем за залізничною накладною №51095735 зі станції Авдіївка Донецької залізниці було відправлено вантаж на станцію Маріуполь - сортувальний Донецької залізниці. На станції Пологи Придніпровської залізниці під час перевірки маси вантажу вагона №63129167 було встановлено, що маса вантажу, вказана в залізничній накладній №51095735 у графі "маса вантажу в кг, визначена відправником" - 53.550 кг, не відповідає фактичній масі вантажу - 49.620 кг., у зв`язку з чим відповідно до ст.129 Статуту залізниць та п.4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002 №334, складено комерційний акт №463003/350 від 15.08.2019. Посилаючись на ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, позивач вказує, що неправильне зазначення у накладній маси вантажу є підставою для стягнення з відповідача штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

На підтвердження позовних вимог надано суду: залізничні накладні №51095735, №46032587; комерційні акти №463003/350 від 15.08.2019, №463003/346/910 від 15.08.2019; акти загальної форми №922/1П від 15.08.2019, №2356/В від 15.08.19; акти загальної форми АРМ ПКО №2509 від 14.08.2019, №30538 від 15.08.2019, №22941 від 15.08.2019; протокол зважування вагону від 15.08.2019 на станції Пологи Придніпровської залізниці; технічний паспорт на засіб ваговимірювальної техніки №89 станції Пологи; розрахунок суми позовних вимог; посадова інструкція №9044 від 04.04.2019 працівника станції Пологи.; витяг з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах (Форма ГУ-78) ст. Пологи Придніпровської залізниці; витяг з книги телеграм (Форма ДУ-40) ст. Пологи Придніпровської залізниці; телеграми №1127 від 15.08.2019, №258 від 15.08.2019, копії яких долучено до матеріалів справи.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/326/20 визначено суддю Величко Н.В.

Ухвалою суду від 17.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/326/20; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності).

Така ухвала отримана позивачем 24.02.2020, відповідачем - 25.02.2020, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

05.03.2020 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву №11/10/208 від 26.02.2020 (вх.4954/20), у якому останній зазначає про необґрунтованість позовних вимог, оскільки вважає, що його дії не призвели до заподіяння залізниці збитків або інших негативних наслідків. Зазначає, що при прийнятті до перевезення вагонів залізниця не заперечувала проти ваги, вказаної в залізничній накладній, тому відповідно до статті 110 Статуту залізниць України, саме залізниця несе відповідальність за збереження вантажу під час його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Також, у відзиві відповідач просить суд зменшити розмір штрафу за неправильне зазначення у накладній маси вантажу до однієї провізної плати на підставі ст.233 Господарського кодексу України, посилаючись на обставини здійснення господарської діяльності на території населеного пункту (м. Авдіївка, Донецька область), який відповідно до Розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015 та наказу антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року №33/6/а віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, а також на тяжке фінансове становище підприємства.

Відзив від імені Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" підписано представником - Бичковим О.Є.

До відзиву додано документальне підтвердження направлення копії відзиву позивачу листом з описом вкладення.

Докази наявності повноважень у вказаної особи представляти інтереси відповідача у суді та відповідно подавати та підписувати заяви, клопотання та інші документи, до вказаного відзиву не додано.

Згідно з ч.ч. 1, 2 та 7 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 170 ГПК України, письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, оскільки до відзиву не додано доказів наявності повноважень у представника на підписання відзиву від імені Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", що є порушенням вимог ст. 165 та ст. 170 ГПК України, наявні підстави для залишення судом такого відзиву без розгляду.

10.03.2020 від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив б/н від 05.03.2020 (вх.№5120/20), в якій відхилено доводи відповідача, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. Вважає, що штраф підлягає стягненню з відповідача за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2019 Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" зі станції Авдіївка Донецької залізниці відправлено за залізничною накладною №51095735 у вагоні №63129167 вантаж (дріб`язок коксовий, вологий) на станцію Маріуполь - сортувальний Донецької залізниці, вантажоодержувач - ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

При оформленні залізничної накладної №51095735 маса вантажу визначена вантажовідправником, що підтверджується графою 24 перевізного документу, відповідачем вказано масу вантажу, завантаження проводилося вантажовідправником, про що свідчить відмітка у графі 28 накладної. В накладній також відображено, що вантаж завантажено насипом, вантаж розміщено й закріплено згідно п.1-4 гл.14 Додатка 3 до СМГС (графа 20 накладної).

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

З матеріалів справи вбачається, що на ст. Пологи Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми №922/1П від 15.08.2019, №2356/В від 15.08.19 було проведено контрольне зважування вагона №63129167 на справних вагонних вагах №89, прийнятих до обліку СП "Запорізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця", під час якого було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №51095735, про що складено комерційний акт № 463003/350 від 15.08.2019. Згідно з розділом "Д" якого зафіксовано, що при контрольному зважуванні вагону №63129167 у присутності начальника станції Чистова В.Є. , начальника вантажного району Прокопенко Л .О. , приймальника поїздів Полій А.Ю. , комерційного агента Ковтун В.І., на справних 150 т. електронних вагонних вагах №89 ст.Пологи, що пройшли держповірку 04.06.2019, та виявлено: вага брутто - 73220 кг, тара за документом - 23600 кг, вага вантажу нетто за перевізним документом - 53550 кг, фактична маса вантажу нетто 49620 кг., що менше ваги вказаної в документі на 3930 кг. Навантаження вантажу навалом, вище бортів на 300-500 мм, маркований тонкою полосою по всій довжині вагона білого кольору. Виїмки, заглиблення відсутні, окреслення навантаження без порушень. В перевізному документі в графі 07 зазначено: вантаж маркований по середині вагону смугою білого кольору по всій довжині, шириною 400-600 мм. Розвантажувальні люки зачинені на запірний механізм. Перекосу кузова немає, люки зачинені. Вагон в технічному стані справний.

Згідно технічного паспорту ваг №89 станції Пологи Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 26.10.2007, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 3 місяці, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 04.06.2019р. Тобто ваги, на яких проводилось контрольне переважування вантажу, проходили своєчасну перевірку та повірку. В свою чергу, представником відповідача не надано доказів, які б викликали сумніви у достовірності показів зазначеного засобу ваговимірювальної техніки.

Вагон №63129167 відчеплено по станції Пологи та відправлено на станцію призначення за досилочною накладною №46032587.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 64 та ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №916/2001/17 та від 23.06.2018 у справі №916/1993/17, від 23.11.2018 у справі №916/2450/17.

Відповідно до п. 10 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, зі змінами, внесеними відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 року №138, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже п. 10 Правил складання актів на виконання ст. 29 Статуту залізниць України визначено імперативно частину суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів: начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також передбачено можливість участі в складенні комерційного акта одержувача вантажу, якщо він брав участь у перевірці, або інших працівників залізниці.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №910/3930/17 та від 18.06.2018 у справі №910/11397/17, від 23.11.2018 у справі №916/2450/17.

Судом встановлено, що комерційний акт №463003/350 від 15.08.2019 складений та підписаний начальником станції Чистовим В.Є., начальником вантажного району Прокопенко Л.О., комерційним агентом Ковтун В .І .

В матеріалах справи міститься посадова інструкцію №9044 від 04.04.2019 комерційного агента Ковтуна В.І.

Суд відзначає, що начальник станції та начальник вантажного району має повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в п.10 Правил складання актів.

Правильність оформлення комерційного акту та його дійсність сторонами не заперечується.

Отже, комерційний акт №463003/350 від 15.08.2019 підписаний належними особами у відповідності до п. 10 Правил складання актів.

Комерційний акт №463003/350 від 15.08.2019 за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, а тому приймається судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу.

Відповідно до п. 12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 № 334, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Комерційний акт №463003/350 від 15.08.2019 було зареєстровано на станції призначення Маріуполь - сортувальний Донецької залізниці під №463003/350/910. Судом встановлено, що розділ "Є" комерційного акту №463003/350/910 від 15.08.2019 містить відмітку станції призначення "При видачі вантажу різниці проти даного акта не виявлено", яка засвідчена штемпелем станції і підписами начальником станції, начальником вантажного району , працівником станції.

Посилаючись на положення статей 118 та 122 Статуту залізниць України, позивач розрахував та пред`явив до стягнення з відповідача штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у розмірі 42.960,00 грн. за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Огляд норм чинного законодавства свідчить про наступне.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 909 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Відповідно до п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Як вже встановлено судом і відповідачем не заперечується, правильність внесених до накладної №510095735 відомостей, як це передбачено пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів, в тому числі щодо маси вантажу, своїм підписом підтвердив представник відправника прийомоздавальник Чернікова Н.О., "ЕЦП" 13.08.2019, а саме у вагоні №63129167 маса вантажу 53.550 кг.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

З наведеними вище приписами кореспондуються положення ст. 129 Статуту залізниць України, якими визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За змістом вищенаведених положень залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Законодавцем встановлено матеріальну відповідальність вантажовідправника за пред`явлення до перевезення вантажу з неправильним зазначенням його маси у накладній та її невідповідності фактичній масі вантажу, який надійшов до станції призначення, у вигляді штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за все перевезення.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17

Суд відзначає, що спірний вантаж прибув у завантаженому засобами відправника вагоні, порушень та поглиблень немає. Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу відправником в накладній. В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст. 122 Статуту за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту штраф підлягає стягненню у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту суд враховує, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 8.592,00 грн., штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення складає 42.960,00 грн.

Позивачем до стягнення з відповідача пред`явлено саме такий розмір штрафу.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем виконаний. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро та стягнення з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м. Авдіївка, штрафу у розмірі 42.960,00 грн. за неправильне зазначення маси відправлено вантажу.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача повністю.

Керуючись статтями 73 - 80, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (, адреса: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, пр. Індустріальний, буд. 1) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (, адреса: 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108) штраф у розмірі 42.960,00 грн. та відшкодування сплаченого судового збору у сумі 2.102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Повний текст рішення підписано 16.04.2020.

Суддя Н.В. Величко