РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.04.2020Справа № 910/826/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до приватного підприємства «ОККО КОНТРАКТ»

про стягнення 17144,34 грн.

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до приватного підприємства «ОККО КОНТРАКТ» про стягнення 10789,47 грн. пені, 6354,87 грн. штрафу

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не вчасно поставив позивачу продукцію по договору поставки № 53-129-01-17-01270 від 26.12.2017.

Суд своєю ухвалою від 30.01.2020 відкрив провадження у справі № 910/826/20, постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відхилив позовні вимоги, посилаючись на таке.

У п. 2 специфікацій до договору поставки № 53-129-01-17-01270 від 26.12.2017 сторони погодили, що при поставні продукції допускається відхилення фактичних показників загальної кількості від зазначеної в специфікації в більшу або меншу сторону, пов`язане з особливостями її транспортування. При цьому максимальний розмір допустимого відхилення не може перевищувати 5% від встановленого специфікацією показника по кожній з позицій та обов`язково має бути узгоджений безпосередньо з вантажоодержувачем за умови, що суму договору не буде перевищено.

За твердженням відповідача, він поставив продукцію відповідно до узгодженого толерансу у 5%.

Так, 09.02.2018 відповідач поставив 18,910 тонн продукції (19,319-18,910= 0,409, 5% від 19,319 дорівнює 0,966 тонн); 25.01.2018 - 29,66 тонн продукції (31,312-29,66=1,652, 5% від 31,312 тонн дорівнює 1,566 тонн).

З огляду на викладене відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього неустойки, оскільки зобов`язання виконане належним чином.

У свою чергу позивач зазначив, що відповідач на надав доказів узгодження відхилення від об`єму поставки продукції (у розмірі 2,86 тонн) між вантажоодержувачем та відповідачем.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

26.12.2017 державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (покупець) та приватним підприємством «ОККО КОНТРАКТ»« (далі - відповідач) укладений договір поставки від №53- 129-01-17-01270 (далі - договір).

Згідно з пунктом 1.1 Договору постачальник зобов`язався в порядку і на умовах, визначених у договорі поставити світлі нафтопродукти (далі - продукція) виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ» для потреб ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», а покупець зобов`язується в порядку і на умовах визначених у договорі прийняти і оплатити продукцію.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування, одиниця виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначені в специфікаціях (далі - специфікації), які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору сума договору становить 3692686,23 грн.

Згідно з п. 5.4 Договору датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад вантажоодержувача.

Строк дії Договору - 30.04.2018 (п. 10.1 Договору).

Строк поставки продукції зазначений у специфікаціях (п. 5.1 Договору).

17.01.2018 сторони уклали додаткову угоду №1, пунктом 6.4 якої було змінено та викладено в новій редакції специфікації № 1 та № 2 до Договору.

Згідно з умовами специфікації № 1 відповідач повинен поставити:

1. Дизельне паливо у кількості 50,881 тонн загальною вартістю 1139310,56 грн. у IV кварталі 2017 року у строк - протягом 10 робочих днів з моменту укладення договору;

2. Дизельне паливо у кількості 0,797 тонн загальною вартістю 19021,74 грн. протягом 7 днів з моменту укладення договору;

3. Бензин автомобільний А-92 у кількості 28391,67 тонн загальною вартістю 888999,97 грн. протягом 7 днів з моменту укладення договору.

Згідно з умовами специфікації № 2 відповідач повинен поставити:

1. Дизельне паливо у кількості 25,403 тонн загальною вартістю 568815,59 грн. у IV кварталі 2017 року у строк - протягом 10 робочих днів з моменту укладення договору;

2. Дизельне паливо у кількості 19,319 тонн загальною вартістю 461080,20 грн. протягом 7 днів з моменту укладення договору.

Вантажоодержувачем є Запорізьке відділення ВП «Складське господарство» (м. Енергодар, Запорізька область).

У пункті 2 цих специфікацій сторони погодили, що при поставні продукції допускається відхилення фактичних показників загальної кількості від зазначеної в специфікації в більшу або меншу сторону, пов`язане з особливостями її транспортування. При цьому максимальний розмір допустимого відхилення не може перевищувати 5% від встановленого специфікацією показника по кожній з позицій та обов`язково має бути узгоджений безпосередньо з вантажоодержувачем за умови, що суму договору не буде перевищено.

Таким чином відповідач повинен був поставити визначену в позиціях 2, 3 специфікації 1 та позиції 2 специфікації 2 продукцію до 24.01.2018.

За приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.2 Договору за порушення строку поставки продукції за договором постачальнику нараховується пеня в розмірі 0,1 % вартості не поставленої в строк продукції за кожний день прострочення, але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язання. За прострочення поставки продукції понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої продукції.

Пунктом 7.9 Договору визначено, що строк позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) відповідно до п. 7.2 договору, встановлюється тривалістю у 2 роки.

Відповідно до видаткової накладної від 29.01.2018 №53-129-01-17-01270- , визначена в позиції 2 специфікації № 2 продукція в кількості 18,910 тонн на суму 541582,48 грн. поставлена з перевищенням строку поставки - 4 календарних дні (з 25.01.2018 по 29.01.2018).

Таким чином відповідач повинен сплатити позивачеві 2166,32 грн. пені (541582,48 х 0,1% х 4).

Станом на 14.01.2020 відповідач не поставив 0,41 тонн продукції на суму 11742,40 грн. (19,319-18,910).

Оскільки відповідач прострочив поставку продукції за специфікацією № 2 позиція 2 (0,41 тонн) відповідач повинен сплатити позивачеві 1115,30 грн. пені (11742,40 х 0,1% х 95 (з 25.01.2018 по 30.04.2018) та 821,97 грн. штрафу (11742,40 х 7%).

Крім того, постачальник поставив 29,66 тонн продукції відповідно до специфікації № 1 позиція 3, тоді як повинен був поставити 31,312 тонн.

Станом на 14.01.2020 відповідач не поставив 1,65 тонн продукції на суму 56215,50 грн.

За таких обставин відповідач повинен сплатити позивачеві 5339,95 грн. пені (56215,50 х 0,1% х 95 (з 25.01.2018 по 30.04.2018) та 3935,08 грн. штрафу (56215,50 х 7%).

Також станом на 30.04.2018 постачальник не здійснив поставку 0,797 тонн продукції за специфікацією № 1 позиція 2 на суму 22826,09 грн.

Відповідач повинен сплатити позивачеві 2167,90 грн. пені (22826,09 х 0,1% х 95 (з 25.01.2018 по 30.04.2018) та 1597,82 грн. штрафу (22 826,09 х 7%).

Загалом за порушення строків поставки 2,86 тонн продукції (0,41+1,6+0,797) відповідач повинен сплатити позивачеві 10789,47 грн. пені та 6354,87 грн. штрафу.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про поставку продукції у межах максимального розміру допустимого відхилення (не більше 5%), оскільки відповідач на надав доказів узгодження такого відхилення безпосередньо з вантажоодержувачем.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судовий збір на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до приватного підприємства «ОККО КОНТРАКТ».

Стягнути з приватного підприємства «ОККО КОНТРАКТ» (вул. Набережно-Хрещатицька, 15-17/18, м. Київ, 04070, код 36248687) на користь державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Жилянська, 108 літ. А, м. Київ, 01032, код 26251923) 10789,47 грн. пені, 6354,87 грн. штрафу, 2102,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун