ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" квітня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3936/19

За позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул.Артилерійська, 1, м.Одеса, 65039; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМУМ ГРУП" (Адміральський проспект, буд. 36, кв. 6, м. Одеса, 65059; )

про стягнення, розірвання договору, виселення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Ісак Д.П.

Представники:

Від позивача: Коваль І.В. - на підставі довіреності № 01-36/2 від 15.01.2020 р.; Добров Р.М. - наказ № 151 від 31.01.2020р. , посадова інструкція, наказ №4-л від 09.01.2019р. ;

Від відповідача: Фомічов І.О. - на підставі ордеру № ВН1002903 від 11.02.2020р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "ПРІМУМ ГРУП" про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 33 183 грн. 85 коп., пені за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 3 455 грн. 31 коп., розірвання договору оренди нежилих приміщень №119/4 від 06.04.2017р. та виселення ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" з нежилого приміщення підвалу загальною площею 119,6 кв.м, що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Преображенська, 74/78 на користь позивача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.01.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/3936/19 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30 січня 2020 р.

Ухвалою суду від 30.01.2020р. відкладено підготовче засідання на 20.02.2020р. Протокольною ухвалою суду від 20.02.2020р. підготовче провадження було продовжено на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.03.2020р.

Ухвалою суду від 10.03.2020р. закрито підготовче провадження у справі № 916/3936/19. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 02 квітня 2020 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23 березня 2020 р. перенесено судовий розгляд справи по суті на 16.04.2020р.

Представник позивача в судові засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився. Згідно клопотання, що надійшло до суду 03.04.2020р., просив розглядати справу за відсутністю представника позивача за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач про місце, дату та час засідань у справі був повідомлений, судову кореспонденцію судом направлялося на юридичну адресу, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.01.2020р., але, судову кореспонденцію повернуто поштою із позначкою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки». 12.02.2020р. до суду надійшла заява представника відповідача Фомічова І.О . про ознайомлення з матеріалами справи, та 17.02.2020р. зазначений представник ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" ознайомився з матеріалами справи. 20 лютого 2020р. до суду від представника ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" Фомічова І. О. надійшло клопотання про продовження підготовчого засідання на 30 днів, перенесення судового засідання , призначеного на 20.02.2020р. , на іншу дату. В судовому засіданні 20.02.2020р. представник ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" Фомічов І.О. зазначене клопотання підтримав, у зв`язку з чим, протокольною ухвалою від 20.02.2020р. підготовче провадження було продовжено на 30 днів та підготовче засідання було відкладено на 10.03.2020р.

Але, у подальшому представник ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" Фомічов І.О. в судові засідання не з`являвся, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву від ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" до суду не надходив.

З урахуванням зазначеного, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до положень ст.165 ГПК України.

Як зазначив позивач у справі, 06 квітня 2017р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Департамент, Орендодавець) та ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" (Орендар) був укладений Договір №119/4 оренди нежилих приміщень (далі - Договір), згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежилі приміщення підвалу загальною площею 119,6 кв.м. що розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Преображенська, 74 / 78.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що термін дії договору оренди - з 06.04.2017р. до 06.03.2020р.

Позивач зазначає, що згідно п.2.2 та п.2.4 Договору, ст.762 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Орендар зобов`язаний сплачувати встановлену орендну плату своєчасно та у повному обсязі. Проте, відповідач систематично порушує умови Договору щодо сплати орендної плати у встановленому Договором розмірі та у встановлені строки. Станом на 20.11.2019р. за ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" рахується заборгованість у розмірі 33 183 грн 85 коп. за період з 01.02.2019р. по 20.11.2019р.

Як зазначив позивач, 17 вересня 2019 р. на адресу відповідача направлено претензію № 01-13/4474, згідно з якою Департамент запропонував у місячний строк у добровільному порядку сплатити заборгованість, але претензія залишилася без відповіді та задоволення.

Відповідно до п.5.2 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

На підставі зазначеного пункту Договору, враховуючи несвоєчасну сплату ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" орендної плати, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 3 455 грн 31 коп. за період з 16.02.2019р. по 30.11.2019р.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що Орендодавець має право виступити з ініціативою щодо розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов`язків, передбачених цим Договором, у тому числі несплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі.

Позивач у справі вважає, що вказаний Договір оренди підлягає розірванню, оскільки відповідачем систематично порушувались строки сплати орендної плати, що передбачені п.2.4 Договору, а саме, у зв`язку із невнесенням орендної плати протягом більше 8 місяців (з квітня 2019р. по листопад 2019р.), що призвело до утворення істотної заборгованості у розмірі 36 639 грн 16 коп.

В обґрунтування вимоги щодо розірвання Договору позивач зазначив, що відповідно до ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендна плата з урахуванням її індексації є істотною умовою договору оренди.

За таких обставин, із посиланням також на ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" позивач вважає, що наявні підстави для розірвання Договору оренди №119/4 нежилих приміщень від 06.04.2017р., укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" (Орендар) .

Крім того, позивач зазначив, що згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з п. 4.7 Договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобов`язаний у 15-дений термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його оренду та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати об`єкта оренди.

З урахуванням зазначеного, із посиланням на ч.1 ст.785, ст.795 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження», позивач просить суд виселити ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" з нежилого приміщення підвалу загальною площею 119,6 кв.м, що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Преображенська, 74/78.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав.

Виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що 06 квітня 2017р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Департамент, Орендодавець) та ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" (Орендар) був укладений Договір оренди №119/4 нежилих приміщень, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежилі приміщення підвалу загальною площею 119,6 кв.м. що розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Преображенська, 74/78.

За приписами ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, між сторонами за Договором оренди №119/4 нежилих приміщень від 06.04.2017р. склалися орендні відносини.

Об`єкт оренди передано Орендарю за актом приймання-передачі приміщення від 06.04.2017р.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що термін дії договору оренди - з 06.04.2017р. до 06.03.2020р.

За таких обставин, враховуючи п.1.3 Договору, сторони домовилися, що термін дії Договору оренди №119/4 від 06.04.2017р. закінчується 06.03.2020р.

За приписами ч.1 ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

При цьому, у п.7.11 Договору сторони домовилися, що дія договору оренди припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином, станом на дату подачі позову до суду Договір оренди №119/4 від 06.04.2017р. був дійсним, але, станом на дату винесення судового рішення строк дії Договору закінчився і Договір припинився, що повністю узгоджується з ч.2 ст.291 Господарського кодексу України , згідно якої договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

При цьому, враховуючи подачу Департаментом позову у даній справі з вимогою про розірвання Договору оренди у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за цим Договором, можна дійти висновку про те, що Орендодавець не має наміру на продовження орендних відносин з ТОВ "ПРІМУМ ГРУП". За таких обставин, відсутні підстави вважати, що Договір може бути продовжено автоматично.

Згідно п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предметом спору у даному випадку є вимога позивача щодо розірвання Договору оренди №119/4 від 06.04.2017р. Але, як вже зазначено судом, Договір оренди №119/4 від 06.04.2017р. припинився 06.03.2020р.

За таких обставин, наявні правові підстави для закриття провадження у справі у частині вимоги щодо розірвання Договору оренди №119/4 від 06.04.2017р.

Згідно з п.2.2 Договору за орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату , що становить за перший після підписання договору оренди місяць 2 736 грн 30 коп. (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства.

Обов`язок орендаря щодо сплати орендної плати встановлений також ст.762 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» .

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Отже, сторони домовилися щодо певного розміру орендної плати та порядку її оплати, та Орендар прийняв на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати саме у такому розмірі та у такий строк.

За матеріалами справи, згідно наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку суми заборгованості станом на 20.11.2019р. за ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" рахується заборгованість у розмірі 33 183 грн 85 коп. за період з 01.02.2019р. по 20.11.2019р.

За приписами ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч.1 ст.629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідачем не виконане зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати у визначеному у Договорі обсязі, що є підставою для задоволення вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по орендній платі розмірі 33 183 грн 85 коп. за період з 01.02.2019р. по 20.11.2019р.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ч.2 ст. 20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом та договором.

Відповідно до п.5.2 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

На підставі зазначеного пункту Договору, враховуючи несвоєчасну сплату ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" орендної плати, позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у розмірі 3 455 грн 31 коп. за період з 16.02.2019р. по 30.11.2019р., яка також підлягає стягненню з відповідача.

Частина 1 ст. 321 Цивільного кодексу України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Наведене узгоджується з положеннями ст. 41 Конституції України, яка є Основним Законом України.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

При цьому, п.4.7 Договору містить обов`язок Орендаря після закінчення строку дії Договору чи у випадку його дострокового розірвання у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати Орендодавцеві збитки

За таких обставин, з урахуванням положень законодавства та невиконання ТОВ "ПРІМУМ ГРУП" умов Договору оренди №119/4 від 06.04.2020р. щодо повернення обєкта оренди Орендодавцеві після закінчення строку дії Договору , наявні підстави для виселення відповідача з об`єкту оренди, адже, згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

На думку суду, позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який відповідає тим, що передбачені законодавством, та забезпечить відновлення порушеного права позивача.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем доказів належного виконання умов Договору оренди №119/4 від 06.04.2017р. до матеріалів справи не надано.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №916/3936/19 у частині вимоги про розірвання Договору оренди №119/4 нежилих приміщень від 06.04.2017р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРІМУМ ГРУП" (Адміральський проспект, буд. 36, кв. 6, м. Одеса, 65059; ) та Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, б. 1; ) - закрити.

2. Позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМУМ ГРУП" про стягнення, розірвання договору, виселення - задовольнити.

3. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРІМУМ ГРУП" (Адміральський проспект, буд. 36, кв. 6, м. Одеса, 65059; ) з нежилого приміщення підвалу загальною площею 119,6 кв.м, що розташований за адресою: м.Одеса, вул.Преображенська, 74/78, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, б. 1; ).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМУМ ГРУП" (Адміральський проспект, буд. 36, кв. 6, м. Одеса, 65059; ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, б. 1; ) заборгованість з орендної плати у розмірі 33 183 грн. 85 коп., пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 3 455 грн. 31 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 842 грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» рішення набуде законної сили після закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повний текст складено 27 квітня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога