ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2020 р. Справа№ 910/8189/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Шаптали Є.Ю.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 23.09.2019 (повний текст складено 24.09.2019)

у справі № 910/8189/19 (суддя: Гулевець О.В.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «БОФОН.ЮА»

2) ОСОБА_1

про стягнення 47 232,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БОФОН.ЮА» та ОСОБА_1 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за договором б/н від 07.08.2013 в розмірі 47 232,75 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 16 997,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 17 746,79 грн. - пеня, 2 488,33 грн. - заборгованість з комісії.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «БОФОН.ЮА» умов договору банківського обслуговування №б/н від 07.08.2013 в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків. Оскільки виконання зобов`язання за вказаним договором забезпечено порукою за договором поруки №POR428 від 23.01.2015, позивач просить стягнути суму заборгованості з позичальника та поручителя солідарно.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «БОФОН.ЮА», ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом у сумі 10 000,00 грн.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БОФОН.ЮА» на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 203,35 грн.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 203,35 грн. Вирішено видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що наявність заборгованості за кредитом у сумі 10 000,00 грн доведена належними та допустимими доказами, водночас, матеріали справи не містять погоджених належним чином сторонами умов щодо розміру штрафних санкцій та відсотків за користування коштами, а тому позивач не довів наявності у нього права нараховувати проценти за користування коштами, пеню та комісію в заявленому ним розмірі.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі №910/8189/19 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів, комісії, пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині задовольнити у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Вирішити питання про розподіл судових витрат. Провести розгляд справи за участі представника АТ КБ «ПриватБанк», викликати його у судове засідання з метою детального пояснення конкретних обставин справи.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2019 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Шаптала Є.Ю., Іоннікова І.А.

У процесі здійснення підготовчих дій відповідно до статті 267 Господарського процесуального кодексу України 11.11.2019 суддя Північного апеляційного господарського суду Іоннікова І.А. заявила про самовідвід від розгляду справи №910/8189/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 заяву судді Іоннікової І.А про самовідвід від розгляду справи №910/8189/19 задоволено. Справу передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення заміни судді відповідно до ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/4613/19 від 18.11.2019 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 у справі №910/8189/19 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Михальська Ю.Б., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі №910/8189/19 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

05.12.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про усунення недоліків з обґрунтованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду поновлено Акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 910/8189/19. Відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про розгляд справи з повідомленням (викликом) представників учасників справи. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/8189/19. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Надано строк для подання відзивів, заяв, клопотань.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду, в оскаржуваній частині, прийняте без повного всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

За твердженням позивача, відсутність підпису уповноваженої особи відповідача на Умовах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості, а підпис відповідача в анкеті-заяві про приєднання до вказаних Умов, свідчить, що він повністю згодний з умовами кредитування та отримання кредиту саме на таких умовах.

Позивач також зазначає, про неможливість застосування до спірних правовідносин позиції, яка міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 342/180/17-ц, оскільки в даному випадку боржником є не фізична, а юридична особа.

На думку позивача, відмова суду у стягненні відсотків за користування кредитом свідчить про порушення вимог ст.ст. 1048, 1054 Цивільного кодексу України.

Позивач також вказує, що судом було порушено норми процесуального права, оскільки весь тягар доказування безпідставно покладено на відповідача, при цьому відповідачі не посилались на незгоду з Умовами, які долучено позивачем до позовної заяви.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідачі своїм правом на надання відзиву не скористались.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

07.08.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «БОФОН.ЮА» підписало Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та заяву про відкриття рахунку.

Згідно із Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ТОВ «БОФОН.ЮА» приєдналось до Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умови), Тарифів Банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування (далі - договір) та взяло на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Позивачем було долучено до матеріалів справи довідку про розміри встановлених кредитних лімітів № 08.7.0.0.0/59 від 06.06.2019, згідно з якою відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 , а саме у сумі: 10000,00 грн - 08.08.2013, 15000,00 грн - 21.08.2013, 15000,00 грн. - 01.03.2014, 11474,09 грн - 02.03.2014, 15000,00 грн - 28.04.2014, 10000,00 грн - 14.07.2014, 10000,00 грн - 05.03.2015, 10000,00 грн - 16.08.2015, 0,00 грн - 17.01.2016, 10000,00 грн - 10.03.2016.

23.01.2015 між позивачем (кредитором) та ОСОБА_1 (відповідачем 2, поручителем) укладений договір поруки №POR428 (далі - договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «БОФОН.ЮА» (боржник) зобов`язань за договорами приєднання, в тому числі,

- до розділу 3.2.1. Кредитний ліміт Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку у мережі Інтернет (далі - угода 1), по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

За період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.1. «Угоди-1» - 0% річних;

За період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.2. «Угоди-1» - 36 % річних;

За період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.3. «Угоди-1» - 56% річних;

б) комісійної винагороди згідно п. 3.2.1.1.17. «Угоди-1» в розмірі 3% річних від суми перерахувань;

в) винагороди за використання Ліміту відповідно до 3.2.1.4.4. «Угоди-1» 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць».

г) кредиту в розмірі 10000, 00 грн.

Якщо під час виконання «Угоди-1» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 1» в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні.

- до розділу 3.2.2. «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг», що розміщені на офіційному сайті Банку у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, «Угода-2», по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

За період користування кредитом згідно п. 3.2.2.2 «Угоди-2» - 36% річних;

За період користування кредитом у разі прострочки згідно п. 3.2.2.2 «Угоди-2» - 56% річних;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у «Угоді-2»;

в) кредиту в розмірі 5000, 00 грн.

Якщо під час виконання «Угоди 2» зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за «Угодою 2» в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Згідно із пунктом 1.2 договору поруки сторони погодили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за угодою в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів та інших платежів, всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у зв`язку із порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю «БОФОН.ЮА» (відповідач 1) зобов`язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків, у зв`язку із чим у відповідача-1 наявна заборгованість за кредитом у розмірі 10000,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 16997,63 грн, заборгованість по пені у сумі 17746,79 грн, заборгованість з комісії у сумі 2488,33 грн.

Оскільки у відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «БОФОН.ЮА» наявна заборгованість за договором від 07.08.2013, з огляду на те, що виконання зобов`язання за вказаним договором забезпечені порукою відповідача 2 - ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 10000,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 16997,63 грн, заборгованість по пені у сумі 17746,79 грн, заборгованість з комісії у сумі 2488,33 грн.

Таким чином, між сторонами виникли кредитні правовідносини, а для вирішення спору необхідно встановити умови та підстави виникнення спірних правовідносин, а також ступінь виконання сторонами зобов`язань.

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Щодо підстав розгляду позову заявленого до господарського суду, в тому числі, до фізичної особи.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці

Предметом розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкти господарювання. Крім цього, позивачем заявлена позовна вимога до поручителя - фізичної особи, який зазначений стороною правочину в забезпечення виконання зобов`язання відповідача-1 (суб`єкта господарської діяльності). За таких обставин, враховуючи приписи статей 4, 20, 45 Господарського процесуального кодексу України, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Викладене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 по справі №415/2542/15-ц.

Щодо заборгованості по кредиту в сумі 10 000,00 грн, колегія суддів зазначає, що на виконання умов кредитного договору, позивач надав відповідачу-1 кредитний ліміт, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів № 08.7.0.0.0/59 від 06.06.2019 та виписками про рух коштів з рахунку відповідача-1.

Згідно із випискою про рух коштів з рахунку відповідача-1 по простроченому тілу кредиту становить 10000,00 грн.

Виконання зобов`язань за договором від 19.10.2015 було забезпечене договором поруки №POR428, укладеним із ОСОБА_1 (відповідачем 2).

Договором поруки передбачено, що поручитель поручається перед позивачем за виконання відповідачем договору приєднання, в тому числі, 23.01.2015 між позивачем (кредитором) та ОСОБА_1 (відповідачем 2, поручителем) укладений договір поруки №POR428 (далі - договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «БОФОН.ЮА» (боржник) зобов`язань за договорами приєднання, в тому числі, до розділу 3.2.1. Кредитний ліміт Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку у мережі Інтернет по сплаті, зокрема, кредиту в розмірі 10000, 00 грн.

При цьому, сторонами погоджено, що якщо під час виконання угоди зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується і обсяг відповідальності поручителя, то поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодою в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Зазначена умова договору поруки є результатом досягнення домовленості між сторонами, які вільні у визначенні змісту зобов`язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечить законодавству України. Вказане узгоджується з приписами ст. 559 ЦК України, яка допускає можливість сторонам погоджувати відповідні умови договору поруки.

За змістом пункту 1.2. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за угодою в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів та інших платежів, всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Враховуючи умови договору поруки, наведені вище приписи законодавства та встановлені у справі обставини, у поручителя (відповідача-2) виник солідарний обов`язок погасити заборгованість за кредитом, що становить 10000,00 грн.

З огляду на викладене, факт наявності заборгованості відповідача-1, яка забезпечена порукою відповідача-2, є підтвердженим належними та допустимими доказами, а тому позовна вимога про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БОФОН.ЮА» та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитом у сумі 10 000,00 грн правомірно задоволена судом.

Щодо вимог про стягнення процентів за користування кредитом, пені та заборгованості з комісії колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір укладено у формі договору приєднання.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як підтверджено матеріалами справи, у заяві відповідача-1 про відкриття поточного рахунку на відкриття рахунку від 07.08.2013 процентна ставка, розмір комісії за використання ліміту не зазначені.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом, комісії та пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розміщеними на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємну частину спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач-1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем-1 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії за користування кредитним лімітом та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, витяг з Умов та Правил станом на 07.06.2018 належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (07.08.2013) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (24.06.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Крім того, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, який містить в матеріалах даної справи, не містить підпису відповідача-1, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07.08.2013 шляхом підписання заяви.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу-1 Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії та погодженого розміру ліміту кредитування, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем-1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, суд першої інстанції правомірно зазначив, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії за використання ліміту, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на неправомірне покладення на нього тягаря доказування, щодо застосування Умов в редакції яка ним надана, оскільки, як вже зазначалось, судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, позивач не підтвердив належними та допустимими доказами, що сторонами було погоджено Умови саме в редакції наданій позивачем, а відповідач, хоч і не заперечував щодо вказаної обставини, однак і не визнавав її, а отже відсутні підстави для звільнення позивача від доказування обставин, на які він посилається.

З огляду на вище наведене та обставини справи, враховуючи судову практику Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, про необґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами у сумі 16997,63 грн, заборгованості по пені у сумі 17746,79 грн та заборгованості з комісії у сумі 2488,33 грн.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи, обставини справи у їх сукупності, позивач довів, належними та допустимими доказами, що позивачі не виконали зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, чим порушили права та охоронювані інтереси позивача.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Позивачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено наявності у нього права на стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитними коштами у сумі 16997,63 грн, заборгованості по пені у сумі 17746,79 грн та заборгованості з комісії у сумі 2488,33 грн.

Натомість матеріали справи підтверджують наявність у позивача права на стягнення заборгованості по кредиту в сумі 10 000,00 грн.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Водночас за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частина 1 статті 1066, частини 1, 2 статті 1067 Цивільного кодексу України).

Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (частина 4 статті 1068 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апелянта щодо можливості застосування до спірних правовідносин Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» та Тарифів банку в редакції наданій позивачем, оскільки відсутні докази ознайомлення та погодження саме з такою їх редакцією відповідача-1.

Колегія суддів зазначає, що для вирішення даного спору не має вирішального значення, хто є позичальником, фізична чи юридична особа, оскільки як фізичні так і юридичні особи мають укладати договори за взаємною згодою та чітко визначати їх положення.

Щодо посилань позивача на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 1048, 1054 Цивільного кодексу України колегія суддів зазначає, що підставою для стягнення відсотків за користування кредитом позивач визначає Умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», водночас, позивач не визначав як підстави для стягнення відсотків за користування коштами ст.ст. 1048, 1054 Цивільного кодексу України, тобто позивач в своїй апеляційній скарзі фактично змінює підстави позову щодо стягнення відсотків за користування коштами з тих, що випливають з Договору на ті, що випливають та визначаються законом, що є недопустимим на стадії розгляду спору судом апеляційної інстанції, а тому вказані підстави не приймаються і не розглядаються на підставі ч. 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке, на думку апелянта, полягало у покладенні на нього тягаря доказування, колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України чітко визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а тому саме позивач мав довести наявність обставин для задоволення позову, враховуючи, що відповідачем вказані обставини визнано не було, а позивач не довів наявності підстав для задоволення позову в повному обсязі, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 910/8189/19 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 910/8189/19 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 910/8189/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 910/8189/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

Є.Ю. Шаптала