Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" квітня 2020 р. Справа № 906/138/20.

Господарський суд Житомирської області у складі: cудді Давидюка В.К.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрремпроектбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко"

про стягнення 495529,75 грн

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа за позовом ТОВ "Укрремпроектбуд" до ТОВ "Цефей-Еко" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг технікою №040719/1 від 04.07.2019 у сумі 495529,75 грн, з яких: 438750,00 грн основний борг, 56779,75 грн пеня.

Ухвалою від 24.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено судове засідання на 27.04.2020 о 11:00.

21.04.2020 до суду поштою від ТОВ "Укрремпроектбуд" надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ "Цефей-Еко" в межах суми 495529,75 грн, зазначивши банківські рахунки підприємства, а також на інших виявлених рахунках у банківських установах.

В обґрунтування заяви вказано, що ТОВ "Цефей-Еко" з 15.11.2019 жодних дій з погашення заборгованості не здійснювало, не підтримувало зв`язок з ТОВ "Укрремпроектбуд" з метою розстрочення заборгованості та не вчиняло будь-яких інших дій, спрямованих на погашення боргу. У відзиві на позовну заяву представник відповідача не вказав позовні вимоги, які визнає товариство, та не мотивував обставини, які відповідач не визнає.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за пошуковими параметрами відповідача, ТОВ "Укрремпроектбуд" стало відомо, що після звернення з позовом до суду у ТОВ "Цефей-Еко" відбулася зміна учасників та керівництва підприємства. На думку позивача, відповідач ухиляється від вчинення дій щодо погашення заборгованості, вчиняє дії зі зміни учасників та керівника товариства, що дає підстави вважати про неможливість виконання рішення, у випадку задоволення позову, через відсутність у відповідача активів, за рахунок яких можна буде погасити заборгованість у процедурі примусового виконання рішення.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, зокрема, для попередження потенційних труднощів у виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обов`язковим, в силу приписів ч.1 ст.74 ГПК України, є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що інститут забезпечення позову застосовується у випадку наявності з боку відповідача реальних дій, які свідчать про те, що рішення суду (у випадку задоволення позову) буде неможливо виконати, або утруднено його виконання. Застосування інституту забезпечення позову не може переслідувати будь-яких інших цілей, зокрема, таких як спонукання сторін до здійснення будь-яких інших дій.

Вирішуючи питання про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Цефей-Еко", суд дотримується розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності підприємства з огляду на розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Предметом спору є вимога ТОВ "Укрремпроектбуд" до ТОВ "Цефей-Еко" про стягнення 438750,00 грн основного боргу та 56779,75 грн пені за договором про надання послуг технікою №040719/1 від 04.07.2019.

Посилання позивача на зміну керівництва та складу учасників товариства не засвідчує виведення активів, витрачання грошових коштів, які містяться на рахунках підприємства, та не є доказом того, що відповідач буде вчиняти дії, які унеможливлять в майбутньому виконання рішення суду у справі. Водночас ТОВ "Укрремпроектбуд" не надало доказів, які б підтвердили наявність фактичних обставин, що невжиття заявлених ним заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Вимога про забезпечення позову фактично ґрунтується на припущеннях заявника, що відповідач може вчиняти дії, які призведуть до неможливості виконання рішення суду.

За наведених вище обставин суд, оцінивши обґрунтованість доводів заявника, дійшов висновку, що на даній стадії судового процесу відсутні достатні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Отже, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрремпроектбуд" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та підлягає апеляційному оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання безпосередньо до суду апеляційної інстанції або згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до апеляційного суду через відповідний місцевий суд.

Суддя Давидюк В.К.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу

Відправити рек. з пов.