ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/10651/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, О. В. Васьковського, В. Г. Пєскова

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників: не з`явилися

розглянув матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019

у складі колегії суддів: Сотнікова С. В. (головуючого), Пантелієнка В. О., Верховця А. А.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі"

до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Укрінбанк" Білої І. В.

про визнання правочину недійсним

у межах справи № 910/11048/14

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Агрогаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі"

про банкрутство

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Провадження у судах першої та апеляційної інстанції

1. У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (далі - ТОВ "Технік Енерджі") звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (далі також - ПАТ "Укрінбанк") про визнання такою, що припинена з 03.02.2015 іпотеки, яка виникла на підставі іпотечного договору від 03.11.2010, укладеного між сторонами, визнання недійсним правочину (дій) відповідача з реєстрації за ним права власності на комплекс нежитлових будівель літ. "А" площею 1101,50 кв.м; літ "Б", площею 2 538,9 кв.м; літ "В", площею 1,9 кв.м та споруди за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Сквирське шосе, буд. 229 (реєстраційний номер нерухомого майна 03), а також скасування рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Дахно А. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19267932 від 11.02.2015.

2. Ухвалені у цій справі рішення місцевого та апеляційного господарських судів скасовано постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2017, а справу № 910/10651/16 передано до Господарського суду міста Києва для нового розгляду по суті в межах справи № 910/11048/14 про банкрутство ТОВ "Технік Енерджі".

3. У межах справи № 910/11048/14 про банкрутство ТОВ "Технік Енерджі" ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 910/10651/16 позов ТОВ "Технік Енерджі" задоволено; визнано іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 03.11.2010, укладеного між ТОВ "Технік Енерджі" та Акціонерним товариством "Український інноваційний банк", правонаступником якого є ПАТ "Український інноваційний банк", такою, що припинена з 03.02.2015; визнано недійсним правочин (дії) ПАТ "Український інноваційний банк" з реєстрації за ним права власності на комплекс нежитлових будівель (реєстраційний номер нерухомого майна 03); скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:19267932 від 11.02.2015; розподілено судові витрати.

4. Не погодившись з цією ухвалою, Публічне акціонерне товариства "Українська інноваційна компанія" (далі - ПАТ "Українська інноваційна компанія") 13.06.2018 звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило повністю скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 910/10651/16 та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

5. Апеляційну скаргу подано адвокатом Березінським О. С. на підставі довіреності від 17.01.2018 від імені ПАТ "Українська інноваційна компанія" як правонаступника ПАТ "Український інноваційний банк".

6. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 (з урахуванням ухвали від 19.09.1918 про виправлення описок) відкрито апеляційне провадження у справі № 910/10651/16 за апеляційною скаргою ПАТ "Український інноваційна компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 та зупинено її дію.

7. 29.12.2018 від боржника надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження у зв`язку з тим, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є правонаступником ПАТ "Український інноваційний банк", до якого заявлено позовні вимоги, а відтак компанія не є учасником даної справи, а оскаржуване рішення зі спору не стосується її прав та обов`язків.

8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 19.03.2019; запропоновано ПАТ "Українська інноваційна компанія" до 19.03.2019 подати суду належні докази правонаступництва щодо прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк"; запропоновано уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Укрінбанк" до 19.03.2019 подати суду всі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ПАТ "Укрінбанк", а також письмові пояснення щодо судових спорів у справах про оскарження дій Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо введення тимчасової адміністрації та ліквідаційної процедури у ПАТ "Укрінбанк".

Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

9. У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/11048/14 про банкрутство ТОВ "Технік Енерджі", провадження у якій порушено ухвалою від 27.08.2014.

10. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Технік Енерджі" на загальну суму 243 318 607,90 грн.

11. Вказаною ухвалою визнано кредитором боржника, поряд з іншими, ПАТ "Український інноваційний банк" на суму 1 218,00 грн (вимоги першої черги), 823 287,61 грн (вимоги четвертої черги), 27 690 689,39 грн (вимоги шостої черги).

12. Визнано вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, а саме: ПАТ "Банк "Київська Русь" на суму 22 047 898,69 грн, Машінефабрік Бернард Кроне ГмбХ на суму 3 446 054,16 грн та ПАТ "Український інноваційний банк" на суму 86 761 202,74 грн.

13. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 відкрито процедуру санації боржника - ТОВ "Технік Енерджі"; керуючим санацією боржника призначено арбітражного керуючого Огейчук Тетяну Василівну.

14. Постановою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 визнано ТОВ "Технік Енерджі" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Огейчук Тетяну Василівну.

15. У справі № 910/10651/16, переданій постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2017 до Господарського суду міста Києва для нового розгляду по суті в межах справи № 910/11048/14 про банкрутство ТОВ "Технік Енерджі", встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з договору іпотеки від 29.12.2010 зі змінами і додатками, внесеними додатковими угодами, який був укладений між Акціонерним товариством "Український інноваційний банк", правонаступником якого є ПАТ "Укрінбанк", як іпотекодержателем, та ТОВ "Технік Енерджі", як іпотекодавцем, в забезпечення виконання кредитного договору № 4683 , що укладений між ними 18.05.2010.

16. У апеляційному провадженні встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 ПАТ "Український інноваційний банк" (далі також - ПАТ "Укрінбанк") було віднесено до категорії неплатоспроможних та згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 запроваджено тимчасову адміністрацію і призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних.

17. 22.03.2016 на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Правлінням Національного банку України винесено постанову № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк".

18. 22.03.2016 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 385 "Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Укрінбанк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Укрінбанк".

19. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 у справі № 826/1162/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016, визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до категорії несплатоспроможних", визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

20. Проте, постановою Верховного Суду України від 24.10.2017 у справі № 826/1162/16 задоволено заяву Національного банку України, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову про визнання протиправними постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 і рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 відмовлено.

21. У справі № 826/5325/16 (постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016), зокрема було визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 22.03.2016 № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" з моменту її прийняття та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.03.2016 № 385 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" з моменту його прийняття. Ці судові рішення оскаржені у касаційному порядку.

22. У справі № 826/14033/17 постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017, залишеним без змін ухвалою Київського адміністративного суду від 20.02.2018 у зазначеній справі, задоволено позов ПАТ "Українська інноваційна компанія" та, зокрема, визнано протиправними і скасовано постанову Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" і рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Відкрито касаційне провадження у цій справі.

23. Також, колегія суддів встановила, що рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Український інноваційний банк" (ПАТ "Укрінбанк"), оформленим протоколом від 22.11.2016 № 3, змінено найменування товариства як юридичної особи - з ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Укрінком". Затверджено статут у новій редакції.

24. Згідно з пунктом 1.1 статуту ПАТ "Укрінком", затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів, ПАТ "Укрінком" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ "Український інноваційний банк" (перереєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 05.06.2015, номер запису 6038947, ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 05839888) на ПАТ "Укрінком", яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк".

25. У подальшому рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінком", оформленим протоколом від 28.03.2017 № 6, змінено найменування товариства з ПАТ "Укрінком" на ПАТ "Українська інноваційна компанія". Затверджено статут у новій редакції.

26. Згідно з пунктом 1.1 статуту ПАТ "Українська інноваційна компанія" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ "Укрінком" (перереєстрованого приватним нотаріусом Сазоновою О.М. 13.07.2016, номер запису 6038947, ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 05839888) на ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк" і ПАТ "Укрінком".

27. На час розгляду справи № 910/10651/16 судом апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" мало ідентифікаційний код юридичної особи 05839888, тобто такий саме, як ідентифікаційний код ПАТ "Укрінбанк" (до зміни найменування), а відповідно до пункту 1.1 статуту ПАТ "Українська інноваційна компанія", затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінбанк", оформленим протоколом від 28.03.2017 № 6, ПАТ "Українська інноваційна компанія" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ "Укрінбанк" на ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк" і ПАТ "Укрінком".

Короткий зміст ухвали апеляційної інстанцій

28. Ухвалою Північного господарського суду від 19.03.2019 у справі № 910/10651/16 клопотання ТОВ "Технік Енерджі" про закриття апеляційного провадження у справі задоволено. Закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 910/10651/16 в межах справи № 910/11048/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі".

29. Мотивуючи ухвалу апеляційний суд вказав, що учасниками спірних правовідносин з приводу реалізації банком своїх прав іпотекодержателя за іпотечним договором є банківська установа (ПАТ "Укрінбанк") та боржник (ТОВ "Технік Енерджі") як іпотекодавець.

30. Також, суд встановив ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є учасником провадження у справі № 910/11048/14 про банкрутство ТОВ "Технік Енерджі" та не є учасником провадження за позовом ТОВ "Технік Енерджі" про визнання правочину недійсним (справа 910/10651/16), що розглянуто судом в межах справи № 910/11048/14.

31. До того ж, Господарський суд міста Києва не вирішував питання про права та обов`язки ПАТ "Українська інноваційна компанія", оскільки позовні вимоги задоволені до ПАТ "Український інноваційний банк" та визнано недійсним правочин (дії) ПАТ "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз (Смирнова-Ласточкіна), буд. 10-А; ідентифікаційний код 05839888) з реєстрації за ним права власності на комплекс нежитлових будівель.

32. Апеляційний суд констатував, що до поданої ПАТ "Українська інноваційна компанія" апеляційної скарги не додано доказів, які б підтверджували обставини правонаступництва ПАТ "Український інноваційний банк". Ці докази не надано апелянтом і на виконання ухвали від 14.02.2019.

33. Отже, пославшись на пункт 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та врахувавши, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є учасником даної справи, суд першої інстанції питання про права, інтереси та обов`язки ПАТ "Українська інноваційна компанія" при постановленні оскаржуваної ухвали не вирішував, належні докази правонаступництва скаржником щодо прав та обов`язків ПАТ "Укрінбанк" також не подані, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття апеляційного провадження у справі № 910/10651/16.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

34. Не погоджуючись з висновками апеляційного суду ПАТ "Українська інноваційна компанія" звернулося до Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду із касаційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

РУХ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

35. 22.04.2019 ПАТ "Українська інноваційна компанія" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 22.04.2019 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі №910/10651/16.

36. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 910/10651/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Банаська О. О., судді - Пєскова В. Г., судді - Катеринчук Л. Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 06.06.2019.

37. Ухвалою Верховного Суду від 18.06.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 910/10651/16 за касаційною скаргою ПАТ "Українська інноваційна компанія", надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 02.07.2019 та зупинено провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 925/698/16 (провадження № 12-17гс19).

38. 02.07.2019 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ТОВ "Технік Енерджі".

39. Ухвалою Верховного Суду від 17.02.2020 поновлено провадження у цій справі та призначено касаційну скаргу ПАТ "Українська інноваційна компанія" до розгляду на 12.03.2020.

40. 12.03.2020 на адресу Верховного Суду надійшло клопотання ПАТ "Український інноваційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український інноваційний банк" Дурдієва Романа Вікторовича про процесуальне правонаступництво ПАТ "Укрінбанк" в якій банк просить, замінити відповідача ПАТ "Українська інноваційна компанія" на належного відповідача - ПАТ "Український інноваційний банк", що перебуває в процедурі ліквідації державою в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

41. У судовому засіданні 12.03.2020 ПАТ "Український інноваційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український інноваційний банк" Дурдієва Романа Вікторовича відмовився від зазначеного у пункті 40 цієї постанови клопотання, що підтверджується відповідною відміткою за підписом представника відповідача на примірнику цього клопотання.

42. У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В. Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/10651/16 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й. що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 02.04.2020.

43. У зв`язку з відпусткою судді Катеринчук Л. Й., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/10651/16 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів - Васьковського О. В., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 06.04.2020.

44. 07.04.2020 до Верховного Суду від ТОВ "Технік Енерджі" надійшло клопотання про розгляд касаційної скарги за відсутності представника цього товариства.

45. У судове засідання 09.04.2020 сторони явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином. На момент проведення судового засідання від учасників справи (окрім ТОВ "Технік Енерджі") не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом касаційної скарги, в тому числі клопотань про оголошення перерви або відкладення розгляду справи.

Щодо реалізації учасниками справи процесуальних прав

46. Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

47. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (частини перша, друга статті 13 ГПК України).

48. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України).

49. За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

50. Окрім того, відповідно до частини 1 статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

51. Отже, учасник справи, який не є касатором, керуючись принципами рівності учасників процесу перед законом і судом та змагальності сторін, вправі реалізувати своє процесуальне право на подання письмового відзиву на касаційну скаргу іншого учасника справи (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 43/122).

52. Таке право реалізується учасником справи на протязі строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

53. Як зазначалось вище, ухвалою Верховного Суду від 18.06.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 910/10651/16 за касаційною скаргою ПАТ "Українська інноваційна компанія", надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 02.07.2019.

54. Ця ухвала суду касаційної інстанції направлялась на адресу учасників справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення та була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 19.06.2019 (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/82426008).

55. Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

56. У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

57. На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

58. З урахуванням викладеного учасники справи мали достатньо часу для реалізації ними процесуальних прав передбачених ГПК України, в тому рахунку, права на подання відзиву на касаційну скаргу.

59. Станом на момент розгляду скарги ПАТ "Українська інноваційна компанія" відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи, окрім ТОВ "Технік Енерджі", не надходили.

60. Ухвала Верховного Суду від 12.03.2020 про відкладення розгляду справи на 09.04.2020 надсилалася на адресу учасників справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення та була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 17.03.2019 (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/88211870).

61. Представники учасників справи у судове засідання 09.04.2020 не з`явилися, від ТОВ "Технік Енерджі" надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника цього товариства, інші учасники справи право на участь у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції відповідно до статті 197 ГПК України не реалізували.

62. Оскільки, явка учасників справи не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності повноважних представників учасників справи.

63. При цьому суд враховує приписи статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України за якими своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу (ПАТ "Українська інноваційна компанія")

64. Скаржник в обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що ухвала апеляційного суду прийнята з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи та порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновок про закриття апеляційного провадження є помилковим та обмежив право апелянта на доступ до суду, оскільки:

- суд першої інстанції розглядав справу № 910/10651/16 за позовом ТОВ "Технік Енерджі" саме до ПАТ "Українська інноваційна компанія";

- апеляційний суд дійшов безпідставного висновку, що ПАТ "Укрінком" і ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є правонаступником ПАТ "Укрінбанк", оскільки реорганізація банку не відбулася;

- постановивши оскаржувану ухвалу апеляційний суд поставив під сумнів судові рішення у справах № 826/14033/17, № 913/278/17, № 442/5241/12-ц та № 183/5433/13-ц, якими було встановлено правонаступництво між ПАТ "Укрінбанк" та ПАТ "Українська інноваційна компанія".

Узагальнені доводи інших учасників справи

(ТОВ "Технік Енерджі")

65. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Технік Енерджі" просить відмовити у її задоволенні, оскільки відповідачем у справі є саме ПАТ "Український інноваційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український інноваційний банк"; ухвали про заміну відповідача правонаступником ПАТ "Українська інноваційна компанія" суди у справі № 910/10651/16 не постановляли; ПАТ "Українська інноваційна компанія" не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження правонаступництва після ПАТ "Український інноваційний банк".

66. Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надходили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду касаційної скарги

67. Відповідно до приписів пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-IX розгляд поданої 22.04.2019 касаційної скарги ПАТ "Українська інноваційна компанія" здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

68. Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

69. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

70. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

71. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

72. Предметом касаційного перегляду є висновок апеляційного суду про закриття апеляційного провадження у справі № 910/10651/16 за апеляційною скаргою ПАТ "Українська інноваційна компанія" з підстав, передбачених, пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки оскарженим судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки цього товариства не вирішувалося

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів попередніх інстанцій

73. Як встановлено судами попередніх інстанцій у справі № 910/10651/16 учасниками спірних правовідносин є банківська установа (ПАТ "Укрінбанк") та боржник (ТОВ "Технік Енерджі") з приводу реалізації банком своїх прав іпотекодержателя за іпотечним договором від 03.11.2010 зі змінами і додатками, внесеними додатковими угодами, який був укладений між Акціонерним товариством "Український інноваційний банк", правонаступником якого є ПАТ "Укрінбанк" як іпотекодержателем та ТОВ "Технік Енерджі" - іпотекодавцем в забезпечення виконання кредитного договору № 4683, укладеного між ними 18.05.2010.

74. Звертаючись із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 910/10651/16 ПАТ "Українська інноваційна компанія" діяло як правонаступник ПАТ "Український інноваційний банк" на підставі статуту цього товариства, у пункті 1.1 якого закріплено, що ПАТ "Український інноваційний банк" є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "Укрінком" та ПАТ "Український інноваційний банк" щодо якого здійснюється процедура ліквідації банку.

75. За таких обставин Верховний Суд вважає правильним при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності підстав для здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Українська інноваційна компанія" першочергове дослідження судом апеляційної інстанції правосуб`єктності апелянта у спірних правовідносинах та вирішення цього питання після відкриття апеляційного провадження у цій справі, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 14.08.2019 р. у справі №62/112, Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 607/6092/18 та від 05.06.2019 у справі № 607/6865/18 щодо установлення судом наявності чи відсутності порушення прав особи, що звертається за судовим захистом, характеру та суб`єктів порушення під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

76. У вирішенні цього питання, колегія суддів касаційної інстанції також звертається до правових позицій, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.08.2018 зі справи № 910/8117/17 та Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 щодо обсягу прав і обов`язків ПАТ "Українська інноваційна компанія" у правовідносинах за участю ПАТ "Український інноваційний банк".

77. Спеціальна правосуб`єктність юридичних осіб (частина третя статті 91 ЦК України) встановлюється для юридичних осіб, які здійснюються окремі види діяльності, для здійснення яких законом передбачено отримання спеціального дозволу (ліцензії).

78. Таким видом діяльності, що вимагає спеціальної правосуб`єктності юридичної особи, зокрема, є і банківська діяльність.

79. Умови та порядок створення, державної реєстрації, ліцензування діяльності та реорганізації банків, вимоги щодо статуту, формування статутного капіталу та інших фондів, а також здійснення функцій банків встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" (далі також - Закон про банки). Законодавство про господарські товариства та про кооперацію поширюється на банки в частині, що не суперечить нормам Господарського кодексу України (далі - ГК України) та зазначеному закону (частина п`ята статті 336 ГК України). Це положення кореспондує статті 92 ГК України.

80. Товариства, що займаються банківською діяльністю, реєструються Національним банком України в порядку, визначеному законодавством України про банки і банківську діяльність (частина третя статті 6 Закону України від 19 вересня 1991 року №1576-XII "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин).

81. Особливості правового статусу, створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, що провадять діяльність на ринках фінансових послуг, визначаються законами, що регулюють порядок надання фінансових послуг та здійснення банківської діяльності. У разі суперечності норм Закону України "Про акціонерні товариства" з нормами законів, що регулюють порядок надання фінансових послуг та здійснення банківської діяльності, такі норми мають перевагу (частина шоста статті 1 Закону України від 17 вересня 2008 року № 514-VI "Про акціонерні товариства" (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин).

82. Особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (частина друга статті 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

83. Юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру (частини перша та третя статті 90 ЦК України). Цьому кореспондує частина перша статті 2 Закону України "Про господарські товариства". Разом з тим частина четверта статті 3 Закону України "Про акціонерні товариства" уточнює, що повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити назву його типу (публічне чи приватне) і організаційно-правової форми (акціонерне товариство). Це кореспондує частині першій статті 15 Закону України "Про банки і банківську діяльність"

84. Суб`єкт господарювання не має права у своїй назві використовувати слово "банк" без реєстрації цього суб`єкта як банку Національним банком України, крім випадків, передбачених законом (частина сьома статті 334 ГК України). У частині третій статті 15 Закону України "Про банки і банківську діяльність" уточнено відповідні винятки (не розповсюджуються на ПАТ "Український інноваційний банк"), а також вказано, що слово "банк" та похідні від нього дозволяється використовувати у назві лише тим юридичним особам, які зареєстровані Національним банком України як банк і мають банківську ліцензію.

85. Вищим органом управління банку є загальні збори учасників банку, що вирішують будь-які питання діяльності банку (частина перша статті 37 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

86. Відповідно до частини шостої статті 334 ГК України банки у своїй діяльності керуються ГК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", іншими законодавчими актами.

87. Зміни до статуту банку підлягають державній реєстрації відповідно до законодавства з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність" (частина друга статті 16 цього Закону). Зазначеному кореспондує частина перша статті 7 Закону України "Про господарські товариства", яка передбачає, що зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації, реєструються відповідно до порядку, визначеному Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Закон про держреєстрацію).

88. Державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України, зокрема у формі адміністративного регулювання, до складу якого входить: реєстрація банків і ліцензування їх діяльності; встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків; застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру; нагляд за діяльністю банків; надання рекомендацій щодо діяльності банків (пункт 1 частини першої статті 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

89. Національний банк України, зокрема, здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі, здійснює погодження статутів банків і змін до них, ліцензування банківської діяльності та операцій у передбачених законом випадках, веде Державний реєстр банків (пункти 8 та 9 частини першої статті 7 Закону України від 20 травня 1999 року № 679-XIV "Про Національний банк України" (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Закон про Національний банк України) Повноваження Правління Національного банку України визначені статтею 15 цього Закону.

90. При здійсненні банківського нагляду Національний банк України має право вимагати від банків та їх керівників, банківських груп, учасників банківських груп усунення порушень банківського законодавства, виконання нормативно-правових актів Національного банку Україну для уникнення або подолання небажаних наслідків, що можуть поставити під загрозу безпеку коштів, довірених таким банкам, або завдати шкоди належному веденню банківської діяльності (згідно із частиною п`ятою статті 67 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

91. У разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об`єктом перевірки Національний банк України відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність", банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або наявності інших підстав, передбачених статтею 73 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких, зокрема, належать: віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного, відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку (пункти 12 та 13 частини першої статті 73 вказаного Закону). Порядок застосування цих заходів впливу визначається нормативно-правовими актами Національного банку України

92. Банк може бути ліквідований: 1) за рішенням власників банку; 2) у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) (пункти 1 та 2 частини першої статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність"). Пункту 2 частини першої статті 77 цього Закону кореспондує частина перша статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі також - Закон про гарантування вкладів).

93. Регулятивні повноваження Фонду, визначені Законом про гарантування вкладів, поширюються на всі банки в Україні. Банки зобов`язані дотримуватися нормативно-правових актів Фонду та виконувати вимоги, встановлені Фондом у межах його повноважень (частина друга статті 30 Закону про гарантування вкладів).

94. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому Законом про гарантування вкладів, здійснює, зокрема процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (пункт 8 частини другої статті 4 Закону про гарантування вкладів).

95. Частина друга статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність", що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд для вжиття ним заходів, передбачених Законом про гарантування вкладів.

96. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до Закону про гарантування вкладів, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання (частина п`ята статті 34 Закону про гарантування вкладів).

97. Фонд у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону про гарантування вкладів (частина п`ята статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

98. Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку (частина четверта статті 44 Закону про гарантування вкладів). З дня початку процедури ліквідації банку, зокрема припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління [ради директорів]) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку (пункт 1 частини другої статті 46 Закону про гарантування вкладів). Повноваження Фонду під час здійснення ліквідації банку врегульовані статтею 48 Закону про гарантування вкладів.

99. Процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного реєстру (згідно із частиною шостою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність"). Цьому кореспондують частина п`ята статті 91 ГК України та частина третя статті 53 Закону про гарантування вкладів. Рішення щодо виключення відомостей про банк з Державного реєстру банків приймає уповноважена посадова особа Національного банку України на підставі документів, передбачених законодавством України, отриманих від Фонду або ліквідаційної комісії банку, що ліквідується, за рішенням власників (згідно із пунктом 3.1 глави 3 розділу ІІІ Положення про заходи впливу). Пакети документів для обох випадків передбачені в пункті 3.2 глави 3 розділу ІІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 17.08.2012 № 346.

100. Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду рішення про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора (частина сьома статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

101. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 37 Закону про гарантування вкладів Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень, зокрема має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, отже і представляти відповідача у справах за позовом до банку.

102. За змістом статей 1, 9, 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" до ідентифікуючих юридичну особу відомостей віднесено зокрема її ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

103. Ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код. У разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом. В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється (пункт 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України).

104. Відповідно до статті 92 та частини п`ятої статті 336 ГК України, частини третьої статті 6 Закону України "Про господарські товариства", частини шостої статті 1 Закону України "Про акціонерні товариства", частини першої статті 1, статті 3 та частини другої статті 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" в Україні діє спеціальне законодавство, яке регулює утворення банків, їх статус та припинення, здійснення ними/припинення банківської діяльності (далі - банківське законодавство), до якого, зокрема, входять Закон України "Про банки і банківську діяльність", Закон України "Про Національний банк України", Закон України "Про гарантування вкладів фізичних осіб", нормативно-правові акти Національного банку України, також Цивільний кодекс України, Господарський кодекс України, інші закони в частині, що не суперечить попереднім зазначеним нормативним документам, та визначають зміст спеціальної правосуб`єктності банківської установи.

105. Ураховуючи зазначені положення законодавства, здійснюючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Українська інноваційна компанія", апеляційний суд першочергово мав дослідити питання чи перейшли від ПАТ "Український інноваційний банк" до ПАТ "Українська інноваційна компанія" права та обов`язки банківської установи у спірних правовідносинах, що виникли внаслідок здійснення відповідачем ліцензованої банківської діяльності з огляду на установлені судом обставини реєстрації нової редакції статуту ПАТ "Укрінбанк", зміни найменування на ПАТ "Укрінком" (надалі ПАТ "Українська інноваційна компанія"), зміни місцезнаходження товариства та видалення певних видів діяльності з установчих документів товариства на підставі рішень позачергових загальних зборів акціонерів та дотримання встановленої законодавством процедури під час цих змін.

106. У разі припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу (частини перша та третя статті 25 ГПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Аналогічні підстави правонаступництва та порядок заміни сторони або третьої особи у справі передбачено частинами першою, третьою статті 52 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017).

107. Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

108. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 та 4 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частини перша статті 14 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України).

109. Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства (частина п`ята статті 5 ГК України).

110. Відповідно до частин другої та третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які б могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правом в інших формах.

111. Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 ЦК України).

112. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (частина третя статті 202 ГК України). Припинення зобов`язання регулюється главою 50 ЦК України.

113. Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом (частини перша та четверта статті 104 ЦК України). Частинам першій та четвертій статті 104 ЦК України кореспондує частина перша статті 59 та частина перша статті 91 ГК України. Частині першій статті 104 ЦК України також кореспондує частина перша статті 79 Закону України "Про акціонерні товариства".

114. Особливості ліквідації банків встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" (згідно із частиною четвертою статті 110 ЦК України).

115. Реорганізація банку - злиття, приєднання, виділення, поділ банку, перетворення його організаційно-правової форми, наслідком яких є передача, прийняття його майна, коштів, прав та обов`язків правонаступникам (абзац сороковий частини першої статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

116. У разі реорганізації банку шляхом перетворення до таких правовідносин не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи. Під час проведення реорганізації банку шляхом перетворення кредитори не мають права вимагати від банку припинення чи дострокового виконання зобов`язання (частина третя статті 26 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

117. Як вже зазначалося раніше, власники банку мають право розпочати процедуру ліквідації банку за рішенням загальних зборів лише після надання на це згоди Національного банку України та за умови відкликання банківської ліцензії.

118. Банк подає документи для проведення державної реєстрації змін до статуту банку після їх погодження Національним банком України. Перелік документів та порядок погодження змін до статуту банку встановлюються Національним банком України, який приймає рішення про погодження змін до статуту банку або про відмову в їх погодженні не пізніше місячного строку з дня подання повного пакета документів. Національний банк України в установленому ним порядку вносить відповідний запис до Державного реєстру банків після проведення державної реєстрації змін до установчих документів (частини четверта та шоста-восьма статті 16 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

119. Документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати переліку вимог, передбаченому частиною першою статті 15 Закону про держреєстрацію, зокрема установчі документи банків, інших юридичних осіб, які згідно із законом підлягають погодженню (реєстрації) відповідно Національним банком України, іншими державними органами, подаються з відміткою про їх погодження відповідним органом (пункт 10).

120. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону про гарантування вкладів).

121. Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду (частина перша статті 35 Закону про гарантування вкладів). Особливості передачі активів і зобов`язань неплатоспроможного банку визначені статтею 40 Закону про гарантування вкладів.

122. Відшкодування вкладникам коштів за їх вкладами після прийняття рішення Національним банком України про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку з підстав, передбачених частиною другою статті 77 (відкликання банківської ліцензії) Закону України "Про банки і банківську діяльність" закріплене статтею 26 Закону про гарантування вкладів, яка також передбачає відповідне набуття Фондом статусу кредитора відповідного банку. Завершує Фонд відповідні виплати у день подання документів для внесення до Єдиного реєстру запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

123. Відповідно до змісту положень банківського законодавства лише реорганізація банку передбачає правонаступництво. Способи реорганізації банку передбачені статтею 26 Закон України "Про банки і банківську діяльність". До реорганізації не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи.

124. Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова "банк", виключення з видів його діяльності "діяльності комерційних банків" не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні статті 108 ЦК України (статті 87 Закону України "Про акціонерні товариства"), ані виділом в розумінні статті 109 ЦК України (статті 86 цього Закону), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні статті 106 ЦК України (статей 83-85 Закону України "Про акціонерні товариства"). Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 № 914/3587/14 стосовно зміни найменування (типу) акціонерних товариств.

125. Таким чином, в результаті зміни найменування з ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Укрінком", виключення з передбачених статутом видів діяльності "діяльності комерційних банків" (рішення загальних зборів акціонерів від 13.07.2016 ) та зміни найменування товариства з ПАТ "Укрінком" на ПАТ "Українська інноваційна компанія" (рішення загальних зборів акціонерів від 28.03.2017) нова банківська установа відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" не утворилась.

126. Власники ПАТ "Український інноваційний банк", приймаючи рішення про відмову від "банківської діяльності", висловили своє бажання припинити таку діяльність, яка є складовою спеціальної правосуб`єктності банку як юридичної особи, але вони не звернулись до існуючої процедури ліквідації банку за їх рішенням, передбаченої статтею 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", погодження якої з боку Національного банку України неможливе в силу чинності у відповідного банку статусу проблемного, що відповідає як статті 78 цього Закону так і пункту 2.4 глави 2 розділу ІІІ Положення про заходи впливу.

127. Також відповідно до банківського законодавства реорганізація банку або його ліквідація за рішенням власників має відбуватись за погодження з Національним банком України. Відповідного погодження не встановлено. Разом з тим банківським законодавством, зокрема статтями 16 та 46 Закону України "Про банки і банківську діяльність", також передбачено інформування та погодження з Національним банком України змін до статуту банку, а також їх реєстрацію тільки після погодження таких змін Національним банком України.

128. Банківське законодавство не передбачає правонаступництво у разі ліквідації банку. Крім того, з урахуванням частини шостої статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", частини третьої статті 53 Закону про гарантування вкладів, пункту 3.1 глави 3 розділу ІІІ Положення про заходи впливу ліквідація банку ані за ініціативою Національного банку України, ані за ініціативою власників банку не може вважатись завершеною, оскільки не відповідає вимогам цих нормативних положень, що визначають момент закінчення ліквідації банку.

129. За таких обставин, Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 (постанова від 10.12.2019) сформувала висновок, зазначивши, що не залежно від того чи проведена ліквідація банку чи ні, банк зобов`язаний узгоджувати внесення змін до свого статуту з Національним банком України відповідно до вимог банківського законодавства. Ця вимога чинна незалежно від чинності Постанови Національного банку України про неплатоспроможність банку, Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, Постанови Національного банку України про відкликання ліцензії та ліквідацію банку, Рішення Фонду про ліквідацію банку.

130. Однак, як констатовано судом апеляційної інстанції матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до ПАТ "Українська інноваційна компанія" прав та обов`язків саме банківської установи - ПАТ "Укрінбанк" згідно із законодавчо встановленою процедурою. Водночас залишення позивачем у цьому випадку ідентифікаційного коду юридичної особи (05839888), який було присвоєно ПАТ "Укрінбанк" як банківській установі при його первісній державній реєстрації, суперечить наведеному вище.

131. До того ж, на виконання ухвали від 14.02.2019 належних доказів правонаступництва щодо прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк"; в тому числі погодження Національним банком України організаційних змін банку за рішеннями загальних зборів акціонерів від 13.07 2016 року та від 28.03.2017 ПАТ "Українська інноваційна компанія" не надало.

132. Враховуючи наведене Верховний Суд вважає правильним висновок, що правочину між ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "Укрінком" щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також. Іншої передбаченої статтею 512 ЦК України зміни кредитора в особі ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Укрінком" (ПАТ "Українська інноваційна компанія") не доведено.

133. Стаття 15 Закону України "Про банки і банківську діяльність" дійсно передбачає, що слово "банк" може бути тільки в назві юридичної особи, яка зареєстрована Національним банком України як банк та має банківську ліцензію. З тієї точки зору, що ПАТ "Український інноваційний банк" є зареєстрованим Національним банком України як банк, але втратив банківську ліцензію та не відновив її, може видатися, що у цьому є певна невідповідність вказаним вище положенням. Однак розуміння статті 15 Закону України "Про банки і банківську діяльність" має не виходити за межі інших положень банківського законодавства. Дослівне тлумачення статті 15 Закону України "Про банки і банківську діяльність" в тому контексті, що відкликання банківської ліцензії призводить до необхідності виключення з назви банку слова "банк", не відповідає суті подальших процедур щодо банку, у якого відкликана банківська ліцензія, передбачених цим законодавством. Законом не передбачено виключення з назви банку слова "банк" після відкликання ліцензії банку. Банківським законодавством передбачена послідовність процедур для випадку відкликання банківської ліцензії. Перебування банку у цих процедурах з наявним у його назві словом "банк" не порушує мети спеціальних вимог до назви банку та слова "банк" у його назві, оскільки відсутність банківської ліцензії припиняє банківську діяльність банку але не припиняє сам банк з його існуючими правами та обов`язками, які виникли в результаті банківської діяльності до відкликання банківської ліцензії (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 913/549/17, від 11.03.2020 у справі № 905/1342/17 ).

134. Виведення банку з ринку шляхом виключення слова "банк" з його назви та "банківської діяльності" з видів його діяльності законом не передбачено. Попри те, що закон не містить прямої заборони вказаних рішень керівників банку як таких, здійснення цього без узгодження з Національним банком України не відповідає загальним принципам банківського законодавства.

135. Як вже зазначалося, рішення про здійснення змін у статуті відповідного банку є підставою для державної реєстрації цих змін лише за умови дотримання встановленої законом процедури погодження таких змін.

136. Отже, перехід прав та обов`язків від ПАТ "Український інноваційний банк" до ПАТ "Укрінком" (в подальшому ПАТ "Українська інноваційна компанія"), яка заявляє про своє отримання прав та обов`язків цього банку, не міг відбуватися лише на підставі виключення кредитною установою із своєї назви слова "банк" та виключення з видів своє діяльності "банківської діяльності" без дотримання вимог банківського законодавства. Організаційні зміни банку від 13.07.2016 та від 28.03.2017 не відповідають вимогам банківського законодавства.

137. Враховуючи те, що ПАТ "Український інноваційний банк" не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ "Українська інноваційна компанія", а відтак й останнє не набуло прав банку у спірних правовідносинах.

138. Зазначеним вище повністю спростовуються доводи касаційної скарги про те, що відповідачем у справі № 910/10651/16 є саме ПАТ "Українська інноваційна компанія" та щодо необґрунтованості мотивів відхилення доводів апелянта про правонаступництво ПАТ "Українська інноваційна компанія" щодо прав і обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк".

139. З огляду на наведене Верховний Суд погоджується із висновком про закриття апеляційного провадження у справі № 910/10651/16 за апеляційною скаргою ПАТ "Українська інноваційна компанія" з підстав передбачених пунктом 3 частини першої статті 269 ГПК України, мотивованим апеляційним судом тим, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є учасником вказаної справи, судом першої інстанції питання про права, інтереси та обов`язки цього товариства при постановлені оскаржуваної ухвали не вирішувалось та належні докази правонаступництва щодо прав та обов`язків ПАТ "Укрінбанк" скаржником не подані.

140. Верховний Суд відхиляє посилання на судові рішення у інших справах. зокрема № 826/14033/17, № 913/278/17, № 442/5241/12-ц та № 183/5433/13-ц, які, на думку скаржника доводять факт правонаступництво між ПАТ "Укрінбанк" та ПАТ "Українська інноваційна компанія", позаяк такі висновки не можуть прийматись до уваги судом касаційної інстанції як встановлені обставини, оскільки є лише правовою оцінкою іншим судом встановлених обставин справи. З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18), преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

141. До того ж, предметом розгляду у справі № 826/14033/17 були вимоги щодо визнання незаконним та скасування Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, а у справі 913/278/17 - вимоги про визнання недійсними рішень, прийнятих позачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ "Укрінбанк" 13.07.2016. Відтак, інший за змістом предмет доказування та склад сторін у даній справі виключає підстави для врахування обставин, встановлених у справах № 826/14033/17, 913/278/17 , за правилом преюдиції відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України.

142. Згідно з резолютивною частиною постанови Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 183/5433/13-ц задоволена касаційна скарга саме ПАТ "Український інноваційний банк". Питання правонаступництва або переходу прав та обов`язків від ПАТ "Український інноваційний банк" як банку до ПАТ "Укрінком" (ПАТ "Українська інноваційна компанія") по суті не досліджувалися. У справі № 442/5241/12-ц резолютивна частина судового рішення апеляційної інстанції від 04.05.2017 містить відмову в задоволенні позову саме ПАТ "Український інноваційний банк", а мотивувальна частина цього судового рішення не містить жодної інформації про звернення ПАТ "Укрінком" (ПАТ "Українська інноваційна компанія") з вимогою замінити позивача. Постановою Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 442/5241/12-ц задоволена касаційна скарга ПАТ "Українська інноваційна компанія". При цьому судом не досліджувалося питання правонаступництва або переходу прав та обов`язків від ПАТ "Український інноваційний банк" як банку до ПАТ "Укрінком" (ПАТ "Українська інноваційна компанія") по суті. Отже, обставини, встановлені Верховним Судом у зазначених двох справах, не можуть розглядатись з урахуванням всього вищезазначеного як такі, що є преюдиціальними та доводять наявність прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк" у ПАТ "Укрінком" (ПАТ "Українська інноваційна компанія").

143. Оцінюючи критично доводи скаржника щодо неповноти дослідження його доводів на підтвердження правонаступництва ПАТ "Українська інноваційна компанія" внаслідок реорганізації ПАТ "Український інноваційний банк", суд касаційної інстанції звертається до висновків Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006) у якому суд зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

144. Відтак, з урахуванням наведених положень та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку, що апеляційний суд повно і всебічно дослідив обставини справи щодо підстав правонаступництва апелянтом щодо відповідача, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та належно мотивував підстави закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Українська інноваційна компанія" з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України, що узгоджується в висновками об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.08.2018 зі справи № 910/8117/17 та Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16.

145. За результатами перегляду цієї справи судом касаційної інстанції не було виявлено порушення законодавства, внаслідок яких мало б бути скасовано оскаржуване судове рішення, відтак ухвала Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі № 910/10651/16 підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення з покладенням витрат по сплаті судового збору за її подання на скаржника.

Щодо суті касаційної скарги

146. Доводи скаржника про порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

147. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

148. Відповідно статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

149. Ураховуючи наведене вище, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ПАТ "Українська інноваційна компанія" та про залишення без змін ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019.

Щодо судових витрат

150. Зважаючи на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду про залишення касаційної скарги без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи, покладаються на скаржника.

Висновки щодо застосування норм права

151. Системний аналіз положень частини першої статті 254 ГПК України та пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України дає підстави для висновку, що під час розгляду апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги. Відкрите за таких обставин апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України у випадку встановлення апеляційним судом, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалося.

Керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі № 910/10651/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

В. Г. Пєсков