УХВАЛА

13 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 17/495-08

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Сумської міської ради

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у справі Господарського суду Сумської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макрос"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Суми"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Сумської міської ради

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 Сумська міська рада (далі - Рада) звернулася з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у цій справі.

Як свідчать матеріали судових рішень, Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрос" (далі - ТОВ "Макрос") звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Суми" (далі - ТОВ "СТБ-Суми") з позовом про визнання права власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення та спорудження, розташовані в районі Голубих озер "Екстрім пляж" в місті Суми, що визначені у технічному паспорті, складеному 20.03.2008 Комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації".

Рішенням Господарського суду Сумської області від 31.07.2008 позов задоволено повністю.

15.08.2018 Рада звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила поновити строк подання апеляційної скарги, скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 31.07.2008 та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ "Макрос" у задоволенні позову.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 апеляційну скаргу Ради задоволено; рішення Господарського суду Сумської області від 31.07.2008 скасовано; прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено; стягнуто з ТОВ "Макрос" на користь Ради 2 643,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 13.09.2019 касаційну скаргу ТОВ "Макрос" задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що апеляційна скарга Ради подана на рішення Господарського суду Сумської області від 31.07.2008 у 2018 році, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 93 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, далі - ГПК України), та розглянута судом апеляційної інстанції без поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також Суд вказав, що відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

В даному контексті також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, згідно з якою правова система багатьох країн передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, пункт 41, від 03.04.2008).

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, пункт 41, від 29.10.2015).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 у цій справі апеляційну скаргу Ради залишено без руху на підставі частини третьої статті 260 ГПК України, у зв`язку з необхідністю надання заявнику можливості виправити недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 31.07.2008.

Відповідно до частини третьої статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

04.12.2019 на виконання ухвали апеляційного господарського суду надійшла заява Ради про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду,

Підпунктом 13 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, в редакції від 03.10.2017, передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 91 ГПК України, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Згідно зі статтею 93 ГПК України в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги та прийняття оскаржуваного рішення, апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (подання) можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суд вказав, що з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Сумської області від 31.07.2008 у цій справі Рада звернулася у 2018 році, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 93 ГПК України.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В поданій заяві Рада послалася на те, що її не було залучено до участі у справі і вона не була обізнана із повним текстом оскаржуваного судового рішення, яке зачіпає його права та обов`язки, в ознайомленні з матеріалами справи йому судом було відмовлено, а у Єдиному державному реєстрі судових рішень повний текст цього судового рішення відсутній. Також скаржник послався на наявність сумніву у достовірності витягу з протоколу засідання депутатської комісії Сумської міської ради щодо повідомлення про наявність оскаржуваного судового рішення.

Наведені доводи суд не визнав поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Позивач - ТОВ «Макрос» заперечило проти відкриття апеляційного провадження, пославшись на те, що про існування оскаржуваного судового рішення скаржнику стало відомо ще у 2010 році, про що свідчить витяг з протоколу № 174 засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва, регулювання земельних відносин Сумської міської ради від 09.09.2010, копія якого була долучена до матеріалів справи (т. 1 а. с. 71).

Як вказав суд апеляційної інстанції, з зазначеного витягу вбачається, що на комісії розглядалось питання поновлення ТОВ «Макрос» терміну дії договору оренди земельної ділянки площею 0,0700 га в районі Блакитних озер. На засіданні було вирішено: « 19.1. Відмовити ТОВ «Макрос» в поновленні терміну дії договору оренди на земельну ділянку площею 0,0700 га в районі Блакитних озер. 19.2. Рекомендувати правовому управлінню Сумської міської ради (Донцова О.І.) строком до 23.09.2010 ґрунтовно розібратись в даній ситуації та розглянути можливість подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області №17/495-08 від 31.07.2008. 19.3. Управлінню земельних ресурсів Сумської міської ради (Скрипка В.В.) надати в правове управління всі копії документів по даному питанню. 14.9. Управлінню земельних ресурсів Сумської міської ради (Скрипка В.В.) винести дане питання на розгляд постійної комісії із самочинного будівництва.» Рішення ухвалено одноголосно: «ЗА» - 7, «Проти» - 0, «Утрималось» - 0.

Вказаний витяг з протоколу був підготовлений та підписаний за дорученням голови постійної комісії заступником начальника відділу з організації діяльності Сумської міської ради Коніковою С.А. і надісланий на адресу ТОВ «Макрос» (позивача у цій справі).

Отже, наведене свідчить про те, що Рада мала об`єктивну можливість з 2010 року скористатись своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення, обізнаність Ради про наявність судового рішення у цій справі підтверджується вказаним письмовим доказом.

Інших доводів щодо поважності пропуску строку оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 31.07.2008 у цій справі заявником не наведено.

Відповідно до частини четвертої статті 260 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини першої статті 261 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, правильне застосування судом апеляційної інстанції зазначених норм процесуального права є очевидним та не викликає розумних сумнівів.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Ради на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019у цій справі має бути відмовлено.

Керуючись статтями 234, 235, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сумської міської ради на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у справі № 17/495-08.

2. Направити Сумській міській раді копію ухвали, копію касаційної скарги разом з оригіналами доданих до цієї скарги матеріалами на 34 аркушах, в тому числі оригінал платіжного доручення № 32 від 30.01.2020 на суму 2 102,00 грн; копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т.Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак