РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2020Справа №910/709/20

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Булава Транс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп"

про стягнення 49 623,38 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" про стягнення 49 623,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано належним чином свого зобов`язання з внесення орендних платежів за користування у період з 30.05.2019 по 22.08.2019 орендованим згідно Договору оренди №ДОП-30-05/19 від 30.05.2019 майном, а також не сплачено за надані позивачем згідно вказаного договору послуги, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" заборгованість у загальному розмірі 26 640,00 грн., а також нараховані за неналежне виконання грошових зобов`язань пеню у розмірі 3 985,05 грн., 3% річних у розмірі 350,33 грн., штраф у розмірі 30% від суми заборгованості, що становить суму 7 992,00 грн., та штраф у розмірі 40% від суми заборгованості, що становить суму 10 656,00 грн.

Крім того, у прохальній частині позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2020 відкрито провадження у справі №910/709/20; вирішено здійснювати її розгляд з правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для надання заяв по суті спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала суду від 24.01.2020 була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 03194, м. Київ, бульвар Кольцова, буд. 14Д, офіс 610, однак, поштове відправлення було повернуто суду без вручення з відміткою про причини повернення - неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 31.01.2020 на конверті.

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, враховуючи, що ухвала суду була направлена відповідачу на зазначену в відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження (реєстрації) останнього, а матеріали справи не містять доказів повідомлення іншої адреси перебування відповідача, то керуючись приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що ухвала суду по даній справі є такою, що була вручена відповідачу.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

30.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" (орендодавець) було укладено Договір оренди №ДОП-30-05/19 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у в тимчасове оплатне користування обладнання, яке є об`єктом власності орендодавця. Орендар використовує отримане за цим Договором обладнання у власній господарській діяльності дотримуючись вимог законодавства України та положень цього Договору.

Найменування обладнання, яке передається орендарю за цим Договором, його комплектність, технічні характеристики (інші особливості в разі необхідності) зазначаються в Акті прийому-передачі, який є додатком до цього Договору та складає єдиний документ (п. 1.2. Договору).

Пунктом 1.3. Договору сторони погодили, що відповідно до умов даного Договору, сторона орендодавця може надавати орендарю також транспортні послуги (послуги перевезення вантажу) із застосуванням власного транспорту. Умови надання таких послуг визначаються розділом 15 даного Договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору при передачі орендарю кожної одиниці обладнання або декількох одиниць обладнання за цим Договором сторони підписують Акт прийому-передачі, який є невід`ємною частиною Договору. Такий Акт прийому-передачі складається безпосередньо орендодавцем та підписується сторонами в двох екземплярах по одному для кожної зі сторін.

Згідно з п. 3.6. Договору підписання Акту прийому-передачі сторонами свідчить про факт і дату передачі обладнання орендарю в оренду на умовах даного Договору.

Пунктом п. 4.1. Договору визначено, що початок строку перебігу оренди кожної одиниці обладнання, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати підписання сторонами Акту прийому-передачі такого обладнання.

Відповідно до п. 6.1. Договору орендар сплачує орендну плату шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок орендодавця або сплати готівкою за весь строк користування орендованим обладнанням починаючи з дати підписання Акту прийому-передачі обладнання в оренду згідно п. 3.3. Договору або датою припинення/розірвання Договору, якщо Акт прийому-передачі не підписаний орендарем з його вини, або з моменту фактичного вилучення орендодавцем орендованого майна.

Згідно з п. 6.4. Договору період розрахунків орендаря становить 5 діб. Орендар сплачує орендну плату за кожен конкретний період в розмірі та на підставі рахунків наданих орендодавцем. У вказані дати сторони підписують акти, якими засвідчується факт здійснення (надання) оренди обладнання за вказаний період.

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що орендар вносить орендну плату за оренду обладнання в наступному порядку: орендна плата до кінця першого періоду розрахунків вноситься попередньо за перший місяць: після підписання цього Договору, і до фактичного отримання обладнання в оренду; за другий та кожний наступний період розрахунків, орендна плата вноситься попередньо: в строк за 3 робочі дні до початку такого періоду розрахунків; не внесення попередньої орендної плати в повному обсязі за період розрахунків, що наступає, є підставою для припинення відносин оренди за цим Договором стосовно певного об`єкту оренди, користування яким попередньо не оплачено. Якщо орендар не вніс попередню плату за період розрахунків і продовжує користуватись обладнанням, він вважається таким, що прострочив (несвоєчасно оплатив) цей платіж; орендар сплачує також орендодавцю попередньо після підписання Договору за майбутнє прибирання орендованого обладнання в розмірі 600,00 грн. з ПДВ. Якщо потреби в прибиранні орендованого обладнання немає - орендодавець повертає сплачений аванс орендарю.

У випадку затримки орендарем внесення орендної плати на строк більше, ніж 5 (п`ять) діб, орендодавець має право здійснити в односторонньому порядку заходи по припиненню користування обладнанням, розірвати договір та вимагати стягнення неустойки за прострочку сплати згідно із Законом та Договором.

Пунктом 9.2. Договору визначено, що за цим Договором орендар несе наступну відповідальність: за кожен день прострочки внесення орендної плати згідно строків оплати, визначених цим Договором. Орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої грошової суми за кожен день прострочки; у випадку якщо прострочка по оплаті орендної плати перевищує 10 календарних днів орендар додатково сплачує штраф в розмірі 30% від місячної орендної плати за кожне окреме порушення строків оплати по даному Договору протягом всього періоду дії Договору; у випадку якщо прострочка по оплаті орендної плати перевищує 15 календарних днів - орендар, додатково оплачує штраф в розмірі 40% від місячної орендної плати за кожне окреме порушення строків оплати по даному Договору протягом всього строку дії Договору.

Відповідно до п. 15.3. Договору розрахунки між сторонами щодо послуг перевезення здійснюється шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок орендодавця на умові 100% передоплати. В разі надання послуг орендодавцем без попередньої оплати, орендар зобов`язується сплатити вартість наданих послуг на протязі 5 банківських днів після надання таких послуг. Загальна вартість перевезень за цим Договором складається з фактично виконаних заявок та/або виставлених рахунків та/або Актів приймання-передачі, виконаних робіт.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" отримано на тимчасове оплатне користування обладнання, а саме: побутовий госпблок №СТ005 (одна одиниця), госпблок №БТ007/1 (одна одиниця), реклама на ПВХ (чотири одиниці) на наступних умовах: вартість оренди становить 120,00 грн. з ПДВ/одна доба (3 600,00 грн. з ПДВ/один місяць) за одну одиницю побутовий госпблок; вартість оренди становить 0,00 грн. з ПДВ/одна доба (0,00 грн. з ПДВ/один місяць) за одну одиницю реклама на ПВХ; строк оренди розпочинається з 30.05.2019 по 20.06.2019, про що сторонами складено та підписано Акти здачі-передачі обладнання №01 від 30.05.2019, №2 від 30.05.2019.

22.08.2019 позивач звернулося до відповідача з претензією, в якій вимагав сплатити заборгованість за Договором на загальну суму 26 640,00 грн. в строк до 31.08.2019.

Спір у справі виник у зв`язку твердженнями позивача про невиконання відповідачем своїх зобов`язань із внесення орендної плати за користування об`єктом оренди у період з 30.05.2019 по 22.08.2019, оплати транспортних послуг та послуг прибирання обладнання, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість за Договором у розмірі 26 640,00 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 3 985,05 грн., 3% річних у розмірі 350,33 грн., штраф у розмірі 30% від суми заборгованості, що становить суму 7 992,00 грн., та штраф у розмірі 40% від суми заборгованості, що становить суму 10 656,00 грн.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є змішаним договором, оскільки містить в собі елементи як договору оренди, так і договору надання послуг.

Приписами ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 63 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 759, 793, 797, 901 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У частині 1 статті 759 Цивільного кодексу України вказано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Актами здачі-приймання обладнання №01 від 30.05.2019 та №02 від 30.05.2019 підтверджується факт передачі позивачем та прийняття відповідачем в оренду обладнання за Договором.

Як вбачається з Актів здачі-приймання обладнання №03 від 22.08.2019 та №04 від 22.08.2019 відповідач повернув позивачу орендоване обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

З огляду на викладені норми вбачається, що на орендаря покладається обов`язок сплачувати оренду плату за весь час користування об`єктом оренди у період дії відповідного правочину.

В даному випадку, позивач вказує, що відповідачем не було виконано взятого на себе зобов`язання по сплаті орендної плати за користування орендованим обладнанням, транспортних послуги та послуг прибирання орендованого обладнання.

Загалом за період оренди з 30.05.2019 по 22.08.2019 включно орендна плата за договором становить 20 160,00 грн., транспортні послуги - 5 280,00 грн. та послуги прибирання орендованого обладнання - 1 200,00 грн.

Надання позивачем послуг з оренди обладнання з 30.05.2019 по 22.08.2019 підтверджується Актами надання послуг №574 від 29 на суму 7 200,00 грн. (за період оренди обладнання - з 30.05.2019 по 29.06.2019), №750 від 29.07.2019 на суму 7 200,00 грн. (за період оренди обладнання - з 29.06.2019 по 29.07.2019), №877 від 01.08.2019 на суму 720,00 грн. (за період оренди обладнання - з 29.07.2019 по 01.08.2019), №920 від 22.08.2019 на суму 5 040,00 грн. (за період оренди обладнання - з 01.08.2019 по 22.08.2019), а транспортні послуги та послуги прибирання орендованого обладнання Актом надання послуг №921 від 22.08.2020 на на загальну суму 6 480,00 грн.

Крім того, матеріали справи містять Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2019 по 22.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" відповідно до якого заборгованість останнього за вказаний період складає 26 640,00 грн.

Вказані Акти надання послуг та Акт звіряння взаємних розрахунків підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що орендар вносить орендну плату за оренду обладнання в наступному порядку: орендна плата до кінця першого періоду розрахунків вноситься попередньо за перший місяць: після підписання цього Договору, і до фактичного отримання обладнання в оренду; за другий та кожний наступний період розрахунків, орендна плата вноситься попередньо: в строк за 3 робочі дні до початку такого періоду розрахунків.

Враховуючи положення п. 6.5. Договору відповідач мав сплатити орендні платежі:

- за перший місяць користування орендованим обладнанням (з 30.05.2019 по 29.06.2019, визначено в Актах здачі-приймання обладнання) до 30.05.2019;

- за другий місяць (з 30.06.2019 по 29.07.2019) - до 24.06.2019 ;

- за третій місяць (з 30.07.2019 по 22.08.2019) - до 24.07.2019.

Відповідно до п. 15.3. Договору розрахунки між сторонами щодо послуг перевезення здійснюється шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок орендодавця на умові 100% передоплати. В разі надання послуг орендодавцем без попередньої оплати, орендар зобов`язується сплатити вартість наданих послуг на протязі 5 банківських днів після надання таких послуг.

Транспортні послуги, надані позивачем відповідно до Акту надання послуг №921 від 22.08.2019, відповідач повинен був сплатити до 02.09.2019.

Пунктом 6.5. Договору, зокрема, передбачено, що орендар сплачує також орендодавцю попередньо після підписання Договору за майбутнє прибирання орендованого обладнання в розмірі 600,00 грн. з ПДВ. Якщо потреби в прибиранні орендованого обладнання немає - орендодавець повертає сплачений аванс орендарю.

Послуги прибирання, надані позивачем відповідно до Акту надання послуг №921 від 22.08.2019, відповідач повинен був сплатити до 30.05.2019.

Таким чином, строк виконання спірного грошового зобов`язання відповідача по сплаті оренди з 30.05.2019 по 22.08.2019, сплаті транспортних послуг та послуг з прибирання, загальний розмір яких становить 26 640,00 грн., на момент вирішення спору настав.

Будь-яких доказів, що підтверджують факт сплати орендних платежів, транспортних послуг та послуг з прибирання орендованого обладнання на загальну суму 26 640,00 грн. за Договором (платіжні доручення, банківські виписки, тощо) матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач належними та допустимими доказами факту невиконання своїх зобов`язань за спірним Договором не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" не виконано своїх зобов`язань за Договором оренди.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" за Договором оренди №ДОП-30-05/19 від 30.05.2019 у сумі 26 640,00 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" про стягнення заборгованості за Договором у загальному розмірі 26 640,00 грн. (орендна плата у сумі 20 160,00 грн., транспортні послуги у сумі 5 280,00 грн. та послуги прибирання орендованого обладнання у сумі 1 200,00 грн.) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 985,05 грн., 3% річних у розмірі 350,33 грн., штраф у розмірі 30% від суми заборгованості, що становить суму 7 992,00 грн., та штраф у розмірі 40% від суми заборгованості, що становить суму 10 656,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.2. Договору, зокрема, визначено, що за цим Договором орендар несе наступну відповідальність: за кожен день прострочки внесення орендної плати згідно строків оплати, визначених цим Договором. Орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої грошової суми за кожен день прострочки.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З наведеного пункту Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір (подвійна ставка НБУ) порядок нарахування пені (від несвоєчасно сплаченої грошової суми за кожен день прострочки), проте не визначено строк такого нарахування, а відтак в силу приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України період нарахування штрафних санкцій обмежено піврічним терміном.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм законодавства, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Таким чином є правомірним нарахування пені за прострочення оплати:

- за перший місяць користування орендованим обладнанням з 29.06.2019 (визначена позивачем початкова дата) по 30.11.2019 на суму 7 200,00 грн.;

- за другий місяць з 29.06.2019 (визначена позивачем початкова дата) по 05.12.2020 (визначена позивачем кінцева дата) на суму 7 200,00 грн.;

- за третій місяць з 25.07.2019 по 05.12.2020 (визначена позивачем кінцева дата) на суму 5 760,00 грн.

В свою чергу, позивач просить стягнути пеню нараховану на загальну суму боргу (26 640,00 грн.) у періоди з 29.06.2019 по 18.07.2019 та з 19.07.2019 по 05.12.2019.

Перевіривши розрахунок пені, викладений позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, так як позивач здійснює нарахування пені на загальну суму заборгованості за Договором (26 640,00 грн.), в своє чергу відповідно до 9.2. Договору пеня нараховується на за кожен день прострочки внесення орендної плати.

Суд здійснивши власний розрахунок пені (з врахуванням визначених судом періодів нарахування пені), суд дійшов висновку, що обґрунтованим розміром пені, яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" є 2 745,45 грн.

В іншій частині заявлена до стягнення пеня у розмір 1 239,60 грн. обрахована невірно, а відтак задоволенню не підлягає.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 30% від суми заборгованості, що становить суму 7 992,00 грн., та штраф у розмірі 40% від суми заборгованості, що становить суму 10 656,00 грн.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 9.2. Договору, зокрема, визначено, що у випадку якщо прострочка по оплаті орендної плати перевищує 10 календарних днів орендар додатково сплачує штраф в розмірі 30% від місячної орендної плати за кожне окреме порушення строків оплати по даному Договору протягом всього періоду дії Договору; у випадку якщо прострочка по оплаті орендної плати перевищує 15 календарних днів - орендар, додатково оплачує штраф в розмірі 40% від місячної орендної плати за кожне окреме порушення строків оплати по даному Договору протягом всього строку дії Договору.

Враховуючи те, що відповідачем допущено прострочення сплати орендних платежів більш ніж на 15 календарних днів, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу, нарахованого у відповідності до пункту 9.2 Договору є обґрунтованою.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку, що його обраховано не вірно, оскільки умовами Договору передбачено нарахування штрафу у відсотковому розмірі від місячної орендної плати, а не від загальної суми заборгованості за Договором (26 640,00 грн.).

Здійснивши власний розрахунок штрафу, з врахуванням суми заборгованості по орендній платі (20 160,00 грн.), суд дійшов висновку, що правомірним є стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" штрафу у розмірі 30% від суми заборгованості, що становить суму 6 048,00 грн. та у розмірі 40% від суми заборгованості, що становить суму 8 064,00 грн.

В іншій частині заявлений до стягнення штраф задоволенню не підлягає, оскільки обрахований невірно.

Суд не застосовує правову позицію Верховного Суду України, наведену у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015, оскільки даного висновку Верховний Суд України дійшов за результатом розгляду цивільних спорів щодо боржників фізичних осіб за кредитними договорами, що не є подібними правовідносинами до правовідносин у даній справі щодо стягнення неустойки за порушення господарського зобов`язання за договором оренди, яке регулюється Господарським кодексом України.

Аналогійний висновок щодо неможливості застосування правової позиції Верховного Суду України, наведеної у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015, до господарських правовідносин наведений у постановах Верховного Суду від 08.08.2018 у справі №908/1843/17 та від 20.06.2018 у справі №911/2314/17.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних нарахованих за період з 29.06.2019 по 05.12.2019 на загальну суму заборгованості по Договору, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 350,33 грн. є правомірними та підлягають задоволенні у повному обсязі.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" підлягають частковому задоволенню із стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" заборгованості у розмірі 26 640,00 грн., пені у розмірі 2 745,45 грн., 3% річних у розмірі 350,33 грн., штрафу у розмірі 30% від суми заборгованості, що становить суму 6 048,00 грн., та штрафу у розмірі 40% від суми заборгованості, що становить суму 8 064,00 грн.

В іншій частині в задоволенні позову необхідно відмовити з викладених підстав.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" (03194, м. Київ, бульвар Кольцова, буд. 14Д, офіс 610; ідентифікаційний код 42696089) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" (08170, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Юрівка, вул. Набережна, буд. 12; ідентифікаційний код 39877667) заборгованість у розмірі 20 640 (двадцять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп., пеню у розмірі 2 745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) грн. 45 коп., 3% річних у розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн. 33 коп., штраф у розмірі 30% від суми заборгованості, що становить суму 6 048 (шість тисяч сорок вісім) грн. 00 коп., штраф у розмірі 40% від суми заборгованості, що становить суму 8 064 (вісім тисяч шістдесят чотири) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 52 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко