УХВАЛА

17 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 908/2415/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т.Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат"

на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат"

за участю третьої особи, яка не заявляє вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

про стягнення 184 334 559,43 грн,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (далі - ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат", Відповідач) звернулося з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у цій справі.

Як свідчать матеріали справи, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - ДПЗД "Укрінтеренерго", Позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" про стягнення 184 334 559,43 грн за поставлену електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.09.2019, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.10.2019; запропоновано відповідачу в строк до 15.10.2019 подати до суду відзив на позовну заяву із його документальним обґрунтуванням

27.11.2019 до суду надійшла зустрічна позовна заява № 25-17/1841 від 26.11.2019 ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат" до ДПЗД "Укрінтеренерго" про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018 № 5.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 повернуто зустрічну позовну заяву відповідача без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, скаржник подав апеляційну скаргу, у якій просив Центральний апеляційний господарський суд скасувати зазначену ухвалу повністю та ухвалити нове рішення, яким вимоги за зустрічним позовом об?єднати в одне провадження з первісним позовом у цій справі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020, апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 - без змін.

Вказані судові рішення мотивовані тим, що відповідачем не додержано вимог частини першої та другої статті 180 ГПК України та подано зустрічну позовну заяву з пропуском встановленого законом процесуального строку, при цьому клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку в порядку статті 119 ГПК України разом із зустрічною позовною заявою надано не було.

В поданій касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 повністю і ухвалити нове рішення у відповідній частині, не передаючи справу на новий розгляд, яким вимоги за зустрічним позовом об?єднати в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/2415/19.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач, зокрема, зазначає, що повернення зустрічної позовної заяви без розгляду свідчить про надмірний формалізм суду, а висновок суду першої інстанції про те, що зустрічний позов відповідач мав подати не пізніше 15.10.2019, та залишення його апеляційної скарги без задоволення не відповідають загальним засадам доступу до правосуддя для кожної особи, що є неправильним застосуванням статті 55 Конституції України, статей 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та порушенням статей 73, 86, 236 ГПК України стосовно прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об?єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 46 ГПК України передбачені процесуальні права та обов`язки сторін, серед яких відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з вимогами частин першої - четвертої статті 180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Частинами восьмою та дев?ятою статті 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, строк для подання відзиву і, відповідно, зустрічного позову встановлюється судом.

Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з частиною першою статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини першої статті 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З наведених процесуальних норм вбачається, що право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Суди встановили, що в ухвалі про відкриття провадження у справі № 908/2415/19 від 26.09.2019 відповідачу запропоновано в строк до 15.10.2019 подати до суду відзив на позовну заяву із його документальним обґрунтуванням.

Ухвалу про відкриття провадження від 26.09.2019 вручено представнику відповідача 30.09.2019.

10.10.2019 відповідач подав до Господарського суду Запорізької області відзив на позовну заяву

27.11.2019 відповідач подав зустрічну позовну заяву. При цьому, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку в порядку статті 119 ГПК України разом із зустрічною позовною заявою надано не було.

Таким чином, зустрічна позовна заява відповідача подана з порушенням вимог частини першої статті 180 ГПК України, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Приймаючи до уваги викладені обставини, Суд доходить висновку, що відповідач не скористався своїм правом згідно з приписами Господарського процесуального кодексу України та не подав зустрічну позовну заяву в строк, для подання відзиву на позов.

Крім того, Суд звертає увагу скаржника на те, що в оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції зазначив, що таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду за правилами господарського судочинства, оскільки не позбавляє відповідача права та можливості подати цей позов в окремому провадженні.

З огляду на викладене правильне застосування судами попередніх інстанцій положень статті 180 ГПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у цій справі має бути відмовлено.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 235, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 908/2415/19.

2. Надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" копію ухвали, касаційну скаргу разом з доданими до скарги матеріалами на 13 аркушах; копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак