ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" березня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/678/18

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лазар С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимакс», м. Ужгород про розстрочення виконання рішення у даній справі

за позовом департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород (департамент)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимакс», м. Ужгород (ТОВ Оптимакс, боржник)

про стягнення заборгованості по орендній платі на суму 202 448,86 грн.

представники:

позивач - Баняс В.Ю., представник за довіреністю

відповідач (боржник, заявник) - Дрюченко О.С., представник за довіреністю

Рішенням господарського суду від 23.07.2019р. у даній справі позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з ТОВ Оптимакс на користь департаменту заборгованість по орендній платі на суму 202448,86 грн. та у відшкодування судового збору - суму 3036,74 грн.

07.02.20 на адресу господарського суду надійшла заява ТОВ Оптимакс про розстрочення виконання судового рішення.

Заява вмотивована, зокрема, тим, що на даний час боржник перебуває в скрутному фінансовому становищі, у нього відсутні матеріальні активи. Разом з цим, інформує суд, що земельна ділянка за використання якої виникла заборгованість з орендної плати, викуплена відповідачем, а гроші від її продажу надійшли до бюджету територіальної громади міста Ужгород, на підтвердження чого надано відповідні документи.

Ухвалою суду від 12.02.20 заяву боржника прийнято до розгляду у судовому засіданні призначеному на 21.02.20, ухвалою суду від 21.02.20 судом відкладено розгляд заяви на 04.03.20.

У даному засіданні суду представник відповідача (боржника) просить задоволити заяву про розстрочення виконання рішення, прийнявши до уваги наведені у заяві обставини, що перешкоджають виконанню боржником рішення суду, бажання відповідача самостійно погасити заборгованість за присудженою сумою, та часткову сплату присудженої заборгованості на загальну суму 33740,74 грн. та про відшкодування позивачеві судового збору за розгляд справи (докази платіжних доручень містяться в матеріалах справи). Стверджує, що одночасне стягнення присуджених коштів може погіршити і так складне фінансове становище товариства, що може призвести до його повної неплатоспроможності.

Представник позивача заперечує проти задоволення заяви про розстрочення рішення суду в повному обсязі, посилаючись, зокрема, на недостатність доказів на обґрунтування тверджень відповідача про відсутність коштів та/або матеріальних активів, на наявність у відповідача нерухомого майна, в тому числі такого, щодо якого останній виступає іпотекодержателем.

Суд, розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду у даній справі з огляду на наступне.

Питання відстрочення або розстрочення виконання рішення суду врегульовано приписами ст. 331 ГПК України. Так, згідно наведеної норми за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі та допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

За приписами п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 12.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", що є аналогічними до наведених положень ст. 331 ГПК України та передбачають, що, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

З огляду на наведені приписи процесуального закону, оцінивши зазначені вище фактичні обставини, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін та часткове виконання рішення суду, наміри відповідача добровільно погасити існуючу перед позивачем заборгованість, що сприятиме ефективному виконанню судового рішення, суд вважає за можливе, як виняток, частково задоволити заяву відповідача у даній справі, розстрочивши виконання рішення суду по сплаті залишку присудженої суми заборгованості (168708,12 грн.) на пять місяців з березня 2020р. по липень 2020р. включно, рівними частинами щомісяця по 33741,62 грн.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України,

суд постановив:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимакс», м. Ужгород задоволити частково та розстрочити виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 23.07.2019р. у даній справі по сплаті залишку присудженої суми заборгованості (168708,12 грн.) на п`ять місяців з березня 2020р. по липень 2020р. включно, рівними частинами щомісяця по 33741,62 грн.

2. В іншій частині - у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України.

Суддя Ушак І.Г.