ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

(ДОДАТКОВЕ)

30 березня 2020 року справа № 903/978/19
Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за відсутності представників сторін у зв`язку з їх неявкою в судове засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

клопотання Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон", с. Княжичі Києво-Святошинського р-ну

про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, розподіл судових витрат

по справі

за позовом Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон", с. Княжичі Києво-Святошинського р-ну

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бистровиця", с. Волиця-Лобачівська Горохівського р-ну

про стягнення 346 219,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство Фірма "Ерідон" звернулось до господарського суду з позовом від 04.12.2019р. Вих.№ 2260 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бистровиця" про стягнення 1 746 994,90 грн., в тому числі 1 400 775,29 грн. заборгованості по оплаті отриманого на підставі договору поставки №1048/19/40 від 30.07.2018р. товару, 142 037,76 грн. пені, нарахованої за прострочення виконання зобов`язання по оплаті товару згідно п. 6.2. договору за період з 01.07.2019р. по 04.12.2019р. (по кожній поставці окремо), 43 908,87 грн. 10 % річних, нарахованих у відповідності до п. 6.7. договору та ст. 625 ЦК України за період з 01.07.2019р. по 04.12.2019р. (по кожній поставці окремо) та 160 272,98 грн. процентів за користування товарним кредитом, нарахованих у відповідності до п. п. 4, 5 Додатків до договору поставки №1048/19/40 від 30.07.2018р. за період з 01.07.2019р. по 04.12.2019р. (по кожній поставці окремо).

За результатами розгляду справи №903/978/19 судом було ухвалено рішення від 16.03.2020р. про часткове задоволення позову, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бистровиця" (Волинська область, Горохівський район, село Волиця-Лобачівська, вулиця Маргарити Малиновської, будинок 21 А, ) на користь Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" (Київська область, Києво-Святошинський район, село Княжичі, вулиця Воздвиженська, будинок 46, ) 43 908,87 грн. 10% річних, 160 272,98 грн. плати (процентів) за користування товарним кредитом, 71 018,88 грн. пені, а всього 275 200,73 грн., а також 2 596,65 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, відмову в позові в частині стягнення 71 018,88 грн. пені.

В судовому засіданні 16 березня 2020 року адвокатом Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" Неродою В.Ю. до закінчення судових дебатів у справі було заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати (витрати на правову допомогу) після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою суду від 16.03.2020р. судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог було призначено на 30.03.2020р., запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

19.03.2020р. на адресу суду від представника позивача, адвоката Клокова В.В. (ордер серія КС №651011 від 10.01.2020р.) надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 19.03.2020р., в котрій заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бистровиця" на користь Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" 18 778,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу по справі №903/978/19. До визначеного клопотання було долучено опис вмісту цінного листа від 19.03.2020р. в підтвердження направлення відповідних матеріалів на адресу відповідача, договір про надання правової допомоги від 01.07.2019р., додаткову угоду №1 від 11.10.2019р. до договору від 01.07.2019р., додаток 17 від 04.12.2019р. до договору про надання правової допомоги від 01.07.2019р., акт про виконання робіт №17 від 12.03.2020р. до договору про надання правової допомоги від 01.07.2019р., платіжне доручення №574892 від 17.03.2020р. в підтвердження понесення товариством витрат по оплаті наданої правничої допомоги в сумі 18 778,50 грн.

23.03.2020р. на адресу суду від представника відповідача, адвоката Пилипчук І.Ю. (ордер серія АС №1004354 від 25.02.2020р.) надійшли заперечення від 26.03.2020р. на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 19.03.2020р., в котрих представник сторони просив суд зменшити заявлений позивачем 18 778,50 грн. розмір витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому зазначає, що відповідачем було вжито заходів, спрямованих на врегулювання господарського спору та повністю сплачено суму основного боргу за договором поставки №1048/19/40 від 30.07.2018р. у розмірі 1 400 775,29 грн., що стало підставою для зменшення позивачем позовних вимог на цю суму та прийняття судом відповідного зменшення.

Вважає, що підготовка до справи адвоката, предметом якої є порушення договірних правовідносин, покладає на останнього лише обов`язок дослідити договір, без огляду та аналізу судової практики, пошуку підзаконних актів, роз`яснень, листів різних органів державної влади та місцевого самоврядування та сформувати позову заяву, яка фактично базується лише на нормах договору, що і відбулось в даній справі про, що свідчить копія позовної заяви МПП Фірма "Ерідон" то складність справи №903/978/19 для адвокатського об`єднання, є мінімальною, з професійної точки зору, адже не заключалась в пошуку вірної правової позиції, що за собою тягне додаткові затрати часу, а була цілком очевидною та прогнозованою, зважаючи на порушення договірних правовідносин.

При цьому зазначає, що зі сторони відповідача не відбувалось жодного затягування розгляду справи, не подавались додаткові необґрунтовані клопотання, пояснення, що потребувало б професійної допомоги зі сторони адвоката позивача.

Таким чином, вважає, що вартість послуг на професійну правничу допомогу МПП Фірма "Ерідон" є завищеними, неспівмірними зі складністю справи та кількістю витраченого часу адвокатським об`єднанням, тому враховуючи вище наведене, керуючись ст.43, ч.5 ст.126 ГПК України просить суд зменшити розмір витрат на професійну правову допомогу МПП ФІРМА «ЕРІДОН», надану адвокатським об`єднанням "Меліор" в межах справи №903/978/19.

27.03.2020р. на адресу суду від представника позивача, адвоката Нероди В.Ю. (ордер серія КС №650996 від 01.11.2019р.) надійшла заява від 27.03.2020р. про розгляд справи без участі представника позивача. При цьому заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 19.03.2020р. підтримує в повному обсязі.

У визначений судом день та час сторони в судове засідання 30.03.2020р. уповноважених представників не направили, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час проведення судового засідання.

В аспекті визначеного, суд бере до уваги, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, оцінюючи подане позивачем клопотання за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку про наявність підстав для його задоволення. Викладена позиція суду пов`язана з наступними обставинами:

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

При цьому, суд засвідчує, що реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у Рішенні від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000 у справі про право вільного вибору захисника.

Зокрема, в абзаці п`ятому пункту 5 мотивувальної частини Рішення зазначено, що "закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав" (частина перша статті 59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин".

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У заяві про відшкодування судових витрат від 19.03.2020р. Мале приватне підприємство Фірма "Ерідон" просить суд вирішити питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених згідно, договору про надання правової допомоги від 01.07.2019р., додаткової угоди №1 від 11.10.2019р. до договору від 01.07.2019р., додатку 17 від 04.12.2019р. до договору від 01.07.2019р., акту про виконання робіт №17 від 12.03.2020р. до договору від 01.07.2019р. та платіжного доручення №574892 від 17.03.2020р.

Судом встановлено, що 01.07.2019 року між Адвокатським об`єднанням "ЕРІДОН ЛІГАЛ ГРУП" (Адвокатське об`єднання) та Малим приватним підприємством Фірма "Ерідон" (Клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги, у відповідності до умов п. 1.1. котрого Клієнт в порядку та на умовах, визначених договором, доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту юридичну допомогу та представляти його інтереси як позивача/відповідача або третьої сторони у судових справах, які розглядаються в судах всіх юрисдикцій та рівнів з правами надання позивачу/відповідачу або третьої сторони у відповідності до ЦПК, ГПК, КПК, КАСУ в обсязі та на умовах, визначених цим договором, з правом подавати та підписувати від імені Клієнта клопотання, пояснення, заперечення та інші документи.

У відповідності до умов п.п. 3.1., 4.1.-4.5 цього договору, Клієнт зобов`язаний: своєчасно забезпечувати Адвокатське об`єднання всім необхідним для виконання даних їй доручень, передбачених цим договором; оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень; оплачувати послуги Адвокатського об`єднання, гонорар адвоката у відповідності до умов окремих додатків або додаткових угод, які будуть невід`ємною частиною цього договору; отримувати документи та інформацію про виконання умов договору.

За надання юридичної допомоги Адвокатським об`єднанням. Клієнт перераховує гонорар адвоката та оплачує витрати/послуги Адвокатського об`єднання відповідно до умов окремих додатків або додаткових угод, які будуть невід`ємною частиною цього Договору. Вартість робіт та додаткових робіт, доручених Клієнтом для виконання Адвокатським об`єднанням, встановлюється Сторонами в окремих додатках або додаткових угодах, які будуть невід`ємною частиною цього Договору, а також може встановлюватись в Рахунках Фактури. За взаємною згодою Сторін оплата робіт, виконаних Адвокатським об`єднанням, може проводитися на інших умовах, передбачених к відповідному додатку, що є невід`ємною частиною даного договору. Акт про виконання робіт по окремому дорученню в цілому або його певному етапі є документом, який підтверджує виключно факт виконання Адвокатським об`єднанням робіт вказаних у додатках в цілому або за окремий вид/етап таких робіт або послуг. В разі не підписання Клієнтом Акту про виконання робіт і відсутності мотивованої відмови протягом 3 (трьох) днів з дня надходження Акту на адресу Клієнта вказану у п.7 Договору. Акт про виконання робіт або по його окремого етапу вважається підписаним, а виконані роботи прийнятими Клієнтом і такими, що підлягають оплаті.

Відповідно до п. 5.1. договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року.

Додатковою угодою №1 від 11.10.2019р. до договору про надання правової допомоги від 01.07.2019р., сторони погодили зміну власної назви Адвокатським об`єднанням "ЕРІДОН ЛІГАЛ ГРУП" на Адвокатське об`єднання "МЕЛІОР".

Згідно додатку 17 від 04.12.2019р. до договору про надання правової допомоги від 01.07.2019р. сторони погодили вартість робіт/послуг, доручених клієнтом для виконання Адвокатським об`єднанням, а саме:

- за попереднє опрацювання матеріалів наданих клієнтом (кількість 2 години; 2 086,50 грн. ціна за годину; 4 173.00 грн. вартість робіт/послуг за 2 години);

- опрацювання законодавчої бази, що регулює характер спірних правовідносин, формулювання правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових доказів по справі (кількість 2 години; 2 086,50 грн. ціна за годину; 4 173.00 грн. вартість робіт/послуг за 2 години);

- підготовка проекту позовної заяви та додатків, розрахунок штрафних санкцій (кількість 2 години; 2 086,50 грн. ціна за годину; 4 173.00 грн. вартість робіт/послуг за 2 години);

- участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (кількість 3 години; 2 086,50 грн. ціна за годину; 6 259,50 грн. вартість робіт/послуг за 3 години).

Згідно акту про виконання робіт №17 від 12.03.2020р. до договору про надання правової допомоги від 01.07.2019р. Адвокатським об`єднанням "МЕЛІОР" було виконано, а Малим приватним підприємством Фірма "Ерідон", прийнято, послуг на загальну суму 18 778,50 грн.

Як вбачається з платіжного доручення №574892 від 17.03.2020р. Мале приватне підприємство Фірма "Ерідон" перерахувало на рахунок Адвокатського об`єднання "МЕЛІОР" кошти в сумі 18 778,50 грн. з призначенням платежу: "Оплата за надання правової допомоги по справі №903/978/19 згідно акту виконаних робіт №17 до договору про надання правової допомоги".

Згідно Ордеру Серії КС №650996 від 01.11.2019р. та Ордеру Серії КС №651011 від 10.01.2020р., адвокат Нерода Вікторія Юріївна та адвокат Клоков Валерій Васильович є адвокатами, що здійснюють адвокатську діяльність в Адвокатському об`єднанні "МЕЛІОР".

Враховуючи вказане, позивачем згідно з вимогами ст. 74 ГПК України було доведено надання йому адвокатами Адвокатського об`єднання "МЕЛІОР" вказаних у додатку 17 від 04.12.2019р. та акті про виконання робіт №17 від 12.03.2020р. послуг.

Відтак, на переконання суду, розмір понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 18 778,50 грн. підтверджений належними фінансовими документами.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Об`єднана палата зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності розміру витрат на правовому допомогу, заявлених до стягнення позивачем, порівняно зі складністю даної справи, а заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та судом до уваги не беруться.

Докази, долучені позивачем до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 19.03.2020р., якими позивач обґрунтовує понесені ним витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи №903/978/19, відповідають вимогам статей 76-80 ГПК України.

Так, виходячи з наведених доказів, загальний розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу, які фактично понесло Мале приватне підприємство Фірма "Ерідон", складає 18 778,50 грн.

Водночас, судом встановлено, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18 778,50 грн. відповідає критеріям, що наведені у ч. 4 ст. 126 ГПК України, оскільки він є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; значенням справи для позивача, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію позивача.

Суд, розглянувши в судовому засіданні клопотання Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, розподіл судових витрат, вважає його підставним на суму 18 778,50 грн. із ухваленням додаткового рішення по справі №903/978/19.

При цьому суд виходить з документального підтвердження стороною витрат по оплаті професійної правничої допомоги на визначену суму, фактичним понесенням позивачем за позовом відповідних витрат та оплатою відповідних послуг на суму 18 778,50 грн. згідно платіжного доручення №574892 від 17.03.2020р.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 75, 76-80, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бистровиця" (Волинська область, Горохівський район, село Волиця-Лобачівська, вулиця Маргарити Малиновської, будинок 21 А, ) на користь Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон" (Київська область, Києво-Святошинський район, село Княжичі, вулиця Воздвиженська, будинок 46, ) 18 778,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Наказ на виконання додаткового рішення суду видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення

складено 30.03.2020р.

Суддя В. А. Войціховський