номер провадження справи 32/148/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.04.2020 Справа № 908/2650/18

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А., при секретарі Колєсніковій Н.О. розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ" на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. у справі № 908/2650/18.

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30)

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ" (70300, Розівський район, смт. Розівка, Запорізька область);

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 1 002 905 грн. 73 коп.

орган виконання Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С., (69035, м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 50, оф. 102)

Представники сторін:

Не викликались.

ВСТАНОВИВ:

18.03.2020 до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ" надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С., відповідно до якої просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича про відкриття виконавчого провадження № 61466919 від 04.03.2020.

Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.03.2020 скаргу передано на розгляд судді Колодій Н.А.

В обґрунтування скарги ТОВ "РОЗАГРОПРОДУКТ" зазначає, що ухвалою суду від 25.02.2020 у справі № 908/2650/18 затверджено мирову угоду. Не зважаючи на укладання між сторонами мирової угоди, в супереч ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 61466919 від 04.03.2020.

Ухвалою суду від 23.03.2020 скаргу ТОВ "РОЗАГРОПРОДУКТ" на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. у справі № 908/2650/18 прийнято до розгляду. Судове засідання призначено на 02.04.2020. Розгляд скарги ухвалено проводити без участі представників сторін та приватного виконавця, за наявними матеріалами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали справи № 908/2650/18, матеріали скарги та додані до неї документи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою суду від 25.02.2020 у справі № 908/2650/18 задоволено заяву приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександра Сергійовича про затвердження мирової угоди на стадії виконавчого провадження, у справі № 908/2650/18.

Затверджено мирову угоду, укладену між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК", адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, , в особі заступника директора Департаменту проблемних активів Торхової Анни Сергіївни, яка діє на підставі довіреності, посвідченої 24.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В., в реєстрі за номером 4637 та Боржником 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт", , 70300, вул. Вокзальна, 14, смт. Розівка, Розівський район, Запорізька область, в особі директора Божко Вадима Віталійовича, що діє на підставі Статуту, Боржником 2: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Згідно затвердженої ухвали Господарського суду Запорізької області від 25.02.2020 у справі №908/2650/18 мирової угоди, учасниками даної мирової угоди є (сторонами виконавчих проваджень № 59116418, 59200104, відкритих приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. за виданими 03.05.2019 судовими наказами № 908/2650/18, відповідно до рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2019 у справі № 908/2650/18, (виправлені ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 року у справі № 908/2650/18): Стягувач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ТАСКОМБАНК", адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, , Боржник 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт", , 70300, вул. Вокзальна, 14, смт. Розівка, Розівський район, Запорізька область, Боржник 2: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

АДРЕСА_2 . мирової угоди, сторони узгодили, що Боржник - 1 Боржник-1 сплачує на рахунок Стягувача № UA1874003 977 349, 23 грн. (дев`ятсот сімдесят сім тисяч триста сорок дев`ять гривень 23 коп.) протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати прийняття господарським судом ухвали про визнання (затвердження) даної мирової угоди.

Пунктом 3 та 4 мирової угоди передбачено, що вона набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвалою господарського суду про її визнання (затвердження). З моменту набрання чинності Мировою угодою виконавчі провадження № 59116418, 59200104, відкриті приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександром Сергійовичем за виданими 03.05.2019 р. судовими наказами № 908/2650/18, відповідно до рішення господарського суду Запорізької області від 23.03.2019 справі № 908/2650/18 (виправлені ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 року у справі № 908/2650/18), підлягають закінченню.

Пунктом 8 мирової угоди визначено, що сторони встановлюють, а Боржники розуміють та підтверджують, що ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і в разі неналежного виконання затвердженої судом мирової угоди, ухвала суду про затвердження мирової угоди буде подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Дана ухвала суду набрала законної сили з моменту винесення 25.02.2020, є виконавчим документом.

Отже, як слідує з тексту мирової угоди, остання ґрунтувалась на низці взаємних обов`язків сторін.

Оскільки обов`язок Боржника-1 передбачений п. 2.1 мирової угоди настав, доказів погашення останій суду не надав. Вказане призвело до порушення принципу справедливості, недосягнення цілей мирного врегулювання спору між сторонами, якими керувався суд, затвердивши мирову угоду від 25.02.2020.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Мирова угода не може розглядатися як договір у цивільно-правовому розумінні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положенням ГПК України. Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах, вона, як правило виконується добровільно. У противному разі, мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

У разі ухилення однієї із сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов`язків за цією угодою: якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», то вона є виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах; якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у Законі України "Про виконавче провадження", то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов`язань сторін тощо.

У випадках невиконання зобов`язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої господарським судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду.

Відповідна правова позиція відображена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №910/12230/16.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Посилання скаржника на необґрунтованість заяви стягувача на примусове виконання мирової угоди від 25.02.2020 та відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження не підтверджено наданими до скарги документами.

Порушення приватним виконавцем обов`язку здійснювати всі необхідні дії для належного виконання умов виконавчого документу (мирової угоди) їхніх взаємних зобов`язань суд вважає безпідставними, та такими, що спрямовані на ухилення від виконання обов`язків, передбачених Конституцією України, Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 ст. 5 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Суд констатує, що в даному випадку не мало місце порушення прав боржника 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ".

Доводи ТОВ "РОЗАГРОПРОДУКТ" у заявленій скарзі висновків суду не спростовують.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ" на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. у справі № 908/2650/18.

Керуючись ст.ст. 339-344 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ" на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. у справі № 908/2650/18 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№61466919 від 04.03.2020 - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено 02.04.2020

Суддя Н.А. Колодій