ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.03.2020 Справа № 914/315/20

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., за участю секретаря Андрусика В.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБЛУМЕНТАЛЬ», м. Херсон;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція-Трейд», м. Городок, Львівська область;
про:стягнення 146 124,00 грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБЛУМЕНТАЛЬ», м. Херсон звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція-Трейд», м. Городок, Львівська область про стягнення 148 299,81 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, підготовче засідання призначив на 12.03.2020.

04.03.2020 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція-Трейд» надійшов відзив на позовну заяву (вх. 11173/20в від 04.03.2020), у якому відповідач вказав на сплату відповідачем 146 124,00 грн основного боргу та заперечив проти стягнення з відповідача користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

10.03.2020 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБЛУМЕНТАЛЬ» надійшли заява про зменшення позовних вимог (вх. №712/20 від 10.03.2020), в якій позивач просив стягнути з відповідача 146 124,00 грн основного боргу та клопотання про закриття провадження у зв`язку із сплатою 146 124,00 грн, стягнення з відповідача судового збору та витрат на професійну правничу допомогу (вх. №11822/20 від 10.03.2020).

Судом встановлено, що заява про зменшення позовних вимог відповідає вимогам ст. 46 ГПК України, а отже подальший розгляд справи здійснюється щодо вимог позивача, викладених у заяві про зменшення позовних вимог.

Сторони явку уповноважених представників у судове засідання 12.03.2020 не забезпечили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Судом встановлено, що 17.07.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг №170718, на виконання умов якого позивачем було надано відповідачу послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Пунктом 4.3. договору встановлено, що оплата здійснюється протягом 21 календарного дня з моменту отримання від експедитора належним чином оформлених оригіналів акту виконаних робіт, CMR, товарно-транспортних накладних на перевезений товар та податкових накладних.

Оскільки відповідачем допущено порушення умов зобов`язання - всупереч умовам договору не було своєчасно та повному обсязі сплачено вартість послуг з перевезення, позивач звернувся з даним позовом до суду. Згідно поданої заяви про зменшення позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача 146 124,00 грн основного боргу.

Разом з тим, як вбачається із долучених до матеріалів справи копій платіжних доручень №326 від 21.02.2020, №327 від 21.02.2020, №328 від 21.02.2020, №329 від 21.02.2020, №330 від 21.02.2020, №1194 від 02.03.2020, №1195 від 02.03.2020, №1196 від 02.03.2020, №1197 від 02.03.2020, заявлена до стягнення сума боргу у розмірі 146 124,00 грн була сплачена.

Таким чином, станом на день розгляду справи, заборгованість, яка є предметом спору погашена відповідачем у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування після відкриття судом провадження у справі, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Суд роз`яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (положення ч. 4 ст. 231 ГПК України).

Позивач у клопотання про закриття провадження у справі просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 2 224,50 грн судового збору відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України та 15 000,00 грн витрат на надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З аналізу вказаної норми випливає, що вона застосовується в разі відмови позивача від позову. У заяві про закриття провадження позивач зазначив підставою для такого закриття сплату відповідачем боргу, тобто, відсутність предмету спору. Зважаючи на те, що провадження у даній справі закрито не у зв`язку із відмовою позивача від позову, підстав для стягнення з відповідача 2 224,50 грн судового збору відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України не має.

Водночас, відповідно до пунктів 1, 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як зазначалося вище, позивач у клопотанні про закриття провадження просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача судового збору. Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача витрат зі сплати судового збору, вказане клопотання розцінюється судом як клопотання про повернення судового збору (з огляду на вимогу позивача про необхідність вирішення такого питання на його користь).

Враховуючи те, що судом прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог до 146 124,00 грн та закрито провадження у справі в частині стягнення 146 124,00 грн основного боргу у зв`язку із відсутністю предмету спору, судовий збір у розмірі 2 224,50 грн підлягає поверненню позивачу.

Також, Верховний Суд, зокрема, в постанові від 22.05.2019 у справі №904/9628/17, прийшов до висновку, що в разі закриття судом провадження у справі судовий збір не підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в такому випадку ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено можливість повернення судового збору з державного бюджету.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідач у поданому через канцелярію відзиві на позовну заяву просив відмовити в стягненні 15 000,00 грн витрат на надання професійної правничої допомоги, зазначивши про не співмірність таких витрат із наданими послугами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн надано копії договору №03-20 про надання правової допомоги від 27.01.2019, акту наданих послуг №2 від 05.03.2020 на суму 15 000,00 грн, детального опису витрат на правничу допомогу від 05.03.2020, рахунку на оплату №2 від 20.02.2020, платіжного доручення №326 від 02.03.2020 на суму 15 000,00 грн, ордеру №1002171 від 04.02.2020.

Ознайомившись з вищезазначеними документами, оцінивши наявні матеріали справи, зважаючи на викладені відповідачем заперечення, суд прийшов до висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 7 500,00 грн. Наведений висновок суду обгрунтовується тим, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, так як за своєю категорією вона не є складною (спір виник внаслідок перевезення вантажу, відповідач не заперечував щодо розміру позовних вимог, борг було сплачено відповідачем до першого засідання у даній справі); наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, розрахунок розміру позовних вимог не є складним та значним, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин під час розгляду справи у суді не змінювалося, обсяг фактично наданих послуг є меншим від обсягу послуг, який був обумовлений договором про надання правової допомоги та визначав загальну ціну такого договору у розмірі 15 000,00 грн розгляд справи завершився в першому судовому засіданні, адвокат не брав участі в судовому засіданні); ціною позову, яка не є великою.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 126, 130, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №914/2106/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБЛУМЕНТАЛЬ», м. Херсон до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція-Трейд», м. Городок, Львівська область про стягнення 146 124,00 грн закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБЛУМЕНТАЛЬ», м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 19, флігель Б (ідентифікаційний код 51545927) судовий збір в сумі 2 224,50 грн, сплачений платіжним дорученням №274 від 04.02.2020.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція-Трейд», м. Городок, вул. Львівська, 274А, Львівська область (ідентифікаційний код 38169055) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБЛУМЕНТАЛЬ», м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 19, флігель Б (ідентифікаційний код 51545927) 7 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.03.2020.

Суддя Мазовіта А.Б.