УХВАЛА

м. Київ

30.03.2020Справа № 910/3188/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши заяву Євангелічно-Лютеранської релігійної громади «Святого Вознесіння» міста Харкова» про забезпечення позову

у справі за позовом Євангелічно-Лютеранської релігійної громади «Святого Вознесіння» міста Харкова»

до Церковного Управління (Єпископату) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України

Міністерства культури, молоді та спорту України

про визнання недійсними рішень та зобов'язання вчинити дії,

Представники:

не викликались

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Євангелічно-Лютеранська релігійна громада «Святого Вознесіння» міста Харкова» до Церковного Управління (Єпископату) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України (відповідача-1) та Міністерства культури, молоді та спорту України (відповідача-2) про:

- визнання недійсним рішення «Про затвердження переліку громад Церковного Управління (Єпископату) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України» VI-го скликання від 12-13 вересня 2017 року;

- визнання недійсними рішень, оформлених протоколом позачергового засідання Синоду Церковного Управління (Єпископату) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України від 10 жовтня 2018 року;

- зобов'язання Міністерства культури, молоді та спорту України скасувати у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційний запис № 8001082 від 18 жовтня 2018 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі зміною в установчих документах, - про зміну керівника юридичної особи.

За твердженням позивача, рішення «Про затвердження переліку громад Церковного Управління (Єпископату) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України» VI-го скликання від 12-13 вересня 2017 року є незаконним, оскільки позивача фактично виключили з числа громад, які об'єднуються Церковним Управлінням (Єпископату) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України, що суперечить положенням статуту останнього, статуту позивача та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

Наслідком прийнятого на засіданні Синоду 2017 року рішення стало те, що позивач (та ще 9 виключених громад) був усунений від участі в Синоді, на якому здійснюється управління Церковним Управлінням (Єпископату) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України.

10 жовтня 2018 року Синод прийняв рішення про обрання керівником Машевські Серге.

Водночас позивач вважає незаконним це рішення Синоду 10.10.2018, у зв'язку з відсутністю кворуму, порушенням порядку його скликання. Крім того позивач вважає, що цей Синод не проводився взагалі.

Євангелічно-Лютеранська релігійна громада «Святого Вознесіння» міста Харкова» подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Церковного Управління (Єпископата) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України.

Обґрунтовуючи мотиви заяви заявник послався на те, що привласнюються кошти від оренди майна та відчужується майно Церковного Управління (Єпископата) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України.

Згідно зі статтею 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, серед іншого, позов забезпечується: накладанням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; встановленням обв'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Враховуючи, що предметом спору є визнання недійсними рішень та зобов'язання вчинити дії, суд вважає, що арешт всього рухомого та нерухомого майна Церковного Управління (Єпископату) Німецької Євангелічно-Лютеранської Церкви України є неадекватним заходом забезпечення позову, який не пов'язаний з предметом позову та не спрямований на запобігання можливим негативним наслідкам під час виконання судового рішення.

За таких обставин суд відмовляє Євангелічно-Лютеранській релігійній громаді «Святого Вознесіння» міста Харкова у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Євангелічно-Лютеранській релігійній громаді «Святого Вознесіння» міста Харкова в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 30.03.2020.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. А. Ковтун