ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Справа № 915/2088/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Ткаченко О.В.,

за участю секретаря Сулейманової С.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Супрун Т.О.

від відповідача: Жильцов В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Миколаївської міської ради, (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт-груп", (54030, м. Миколаїв, вул. Наваринська, 2/1, ),

про: стягнення коштів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів в сумі 605031,79 грн, -

В С Т А Н О В И В:

СУТЬ СПРАВИ: 04.10.2019 Миколаївська міська рада звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №5344/020201-40/14/19 від 04.10.2019 про стягнення з ТОВ "Профіт-Груп" коштів в сумі 605031,79 грн за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01.04.2016 до 01.03.2019.

Ухвалою суду від 11.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 12 грудня 2019 року об 11:00.

02.12.2019 до господарського суду від відповідача надійшов відзив, за змістом якого відповідач вважає, що позивачем не надано достатніх доказів для встановлення суми заборгованості та не наведено достатніх правових обґрунтувань викладених у позові обставин. Крім того відповідач у відзиві заявляє, що ним у період з 2015 року по березень 2019 року сплачений обов`язковий платіж у формі земельного податку в загальному розмірі 385704,60 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 22 січня 2020 року о 12 год. 00 хв.

17.01.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач вказує, що відповідач після набуття права власності на об`єкт нерухомого майна не оформило права користування спірною земельною ділянкою, а тому користується нею без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим позивач уточнив свої вимоги та просить на підставі ст.1212 ЦК України стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти орендної плати у сумі 605031,79 грн за фактичне користування без належних на те правових підстав. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається, зокрема, на норми ст. 206 ЗК України, оскільки використання землі в України є платним. Крім того позивачем надано суду копію витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки площею 2983 кв.м., розмір якої станом на 2012 рік становив 5496595,12 грн. Також позивачем надано обґрунтований розрахунок суми позову з урахуванням у тому числі здійснених відповідачем оплат у період з 2016 по 2019 роки в загальному розмірі 317052,00 грн. земельного податку.

03.02.2020 до суду від позивача надійшла заява в частині уточнення реквізитів розрахункових рахунків, на які він просить здійснити стягнення з відповідача, у зв`язку з їх зміною.

07.02.2020 від відповідача до суду надійшли заперечення, за змістом яких відповідач вказує, що оскільки в період з 2015 по 2019 рік позивачем не надавались відповідачу дані про нову нормативну грошову оцінку земельної ділянки, при розрахунку заборгованості за вказаний позивачем період з квітня 2016 року по жовтень 2019 року мав бути прийнятий розмір нормативної грошової оцінки землі, зазначений у п. 4.2. Договору оренди землі, а саме 1958071,03 грн. Також просить застосувати загальний трирічний строк позовної давності та визначити період заборгованості, починаючи з 17.10.2016.

Ухвалою суду від 10.02.2020 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні 04 березня 2020 року о 11:00.

У відповідності до наданих 14.02.2020 до суду пояснень, позивач вказує, що у відповідності до ст.ст. 270, 286 Податкового кодексу України саме на відповідача покладений обов`язок самостійно обчислювати суму орендної плати виходячи з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації.

Представник позивача у судовому засіданні 04.03.2020 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.03.2020 проти позову заперечував з наведених у запереченнях підстав.

У судовому засіданні 04.03.2020 у відповідності до ст.ст. 233, 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд встановив.

15.07.2008 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Купецький» (орендар) укладено договір оренди землі (далі - Договір оренди), відповідно до п. 1.1 якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 30.11.2007 року за №18/33 передає, а ТОВ «Торговий дім «Купецький» приймає в оренду земельну ділянку для обслуговування виробничих будівель і споруд по вул. Наваринській, 2/1 (Центральний район) (а.с. 15-18).

Відповідно до п. 2.1 Договору оренди в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2983 кв.м, у тому числі 1687 кв.м під капітальною забудовою, 96 кв.м під спорудами, 78 кв.м під тимчасовою забудовою, 1122 кв.м. під проїздами, проходами, площадками без права передачі її в суборенду.

Відповідно до п. 3.1 Договору Договір діє протягом 20 років з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору письмово звернутись до орендодавця з клопотанням про продовження строку оренди.

Відповідно до п. 4.2 Договору оренди річна орендна плата за земельну ділянку (2983 кв.м) встановлюється у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки, де нормативна грошова оцінка земельної ділянки (2983 кв.м.) (з урахуванням коефіцієнту щорічної індексації 1,028) на час укладення цього договору становить 1958071,03 грн. Виходячи з цього розмір орендної плати за рік за цим договором на момент його укладення складає 58742,13 грн.

За передбаченими п. 4.3. Договору оренди умовами розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та внесенням змін на підставі діючого законодавства й інших нормативних документів. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінюватиметься без внесення змін і доповнень до цього договору.

Договір оренди зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 08.12.2008 за № 74.

08.12.2008 року сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки площею 2983 кв.м. за адресою: м. Миколаїв, вул. Наваринська, 2/1 (а.с. 18).

Згідно наявної в матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (місцезнаходження: м . Миколаїв, вул. Наваринська , 2/ 1) (а.с. 19) за Товариством з обмеженою відповідальністю "Профіт-Груп" () 03.07.2014 зареєстровано право приватної власності на нежитловий об`єкт загальною площею 1844,7 кв.м за адресою: м. Миколаїв, вул. Наваринська, 2/1.

Миколаївське управління Головного управління ДФС у Миколаївській області листом №415/9/14-29-50-05 від 22.03.2019 року про надання інформації (а.с. 20), адресованим начальнику управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради, повідомило, що ТОВ "Профіт-Груп" за податкові періоди 2015-2019 роки подавались податкові декларації з плати за землю (земельного податку з юридичних осіб) за земельну ділянку по вул. Наваринській, 2/1 в м. Миколаєві загальною площею 2983 кв.м. Також ГУ ДФС у Миколаївській області вказало, що платником ТОВ "Профіт-Груп" було самостійно сплачено земельний податок у наступних розмірах та на протязі:

- 2015 року в сумі 68652,60 грн;

- 2016 року в сумі 91599,13 грн;

-2017 року в сумі 112479,92 грн;

-2018 року в сумі 95592,65 грн;

- станом на 20.03.2019 в сумі 17380,30 грн.

15.03.2019 року заступник міського голови надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю "Профіт-Груп" лист №970/02.02.01-22/11/14/19 від 15.03.2019 року (а.с. 26), за змістом якого відповідач, як власник нерухомого майна по вул. Наваринській, 2/1 у м. Миколаєві, та у зв`язку з несплатою плати за землю запрошувався на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

03.04.2019 року комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам було складено акт, згідно якого визначено розмір збитків, нанесених Миколаївській міській раді у зв`язку з несплатою ТОВ "Профіт-Груп" за користування земельною ділянкою у період з 01.04.2016 року до 01.03.2019 року в сумі 605031,79 грн.

Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №509 від 28.05.2019 року "Про затвердження актів комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам") (а.с.21) затверджено акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 03.04.2019 про визначення розміру збитків нанесених Миколаївській міській раді, Товариством з обмеженою відповідальністю "Профіт-Груп" у зв`язку зі сплатою за використання земельної ділянки площею 2983 кв.м. у формі земельного податку замість орендної плати для обслуговування нерухомого майна по вул. Наваринській, 2/1 у період з 01.04.2016 до 01.03.2019 у розмірі 605031,79 грн. (підпункти 1.3, 1.4 пункту 1).

18.06.2019 року позивач надіслав на адресу відповідача супровідний лист від 18.06.2019 року з пропозицією сплатити збитки за використання земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна у період з 01.04.2016 до 01.04.2019 у розмірі 605031,79 грн. із зазначенням реквізитів для сплати. До листа долучено акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам та витяг з рішення виконкому Миколаївської міської ради від 28.05.2019 року №509 (а.с. 27).

Встановивши обставини справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд доходить до висновку про обґрунтованість заявлених у позові вимог з огляду на наступне.

Предметом розгляду у даній справі є вимога Миколаївської міської ради про стягнення з власника нерухомого майна ТОВ "Профіт-Груп" безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою для обслуговування нерухомого майна по вул. Наваринській, 2/1 у період з 01.04.2016 до 01.03.2019.

Перехід прав на земельнуділянку, пов`язаний з переходом права на будинок. будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

В постанові Верховного Суду від 03.03.2018 по справі № 904/6296/17 був викладений наступний правовий висновок:

Положеннями частини 2 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу 17.08.2011) встановлено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на час видачі свідоцтва про право власності від 21.07.2014 і на даний момент) до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов`язанні.

Крім того набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача згідно п «є» ч І ст, 141 ЗК України.

За змістом гл. 15 ЗК України (у редакції, чинній па момент виникнення спірних правовідносин), право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки -це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України).

Згідно зі ст. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Таким чином право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи ч.2 ст.120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 № 629/4628/16-ц та у постанові Верховного Суду від 11.11.2019 у справі № 925/626/18.

Як свідчать матеріали справи та наданий відповідачем відзив, учасниками справи підтверджуються обставини переходу права власності на нежитловий об`єкт загальною площею 1844,7 кв.м за адресою: м. Миколаїв, вул. Наваринська, 2/ 1 та відповідно факт користування ТОВ «Профіт-Груп» земельною ділянкою загальною площею 2983 кв.м. по вул. Наваринській, 2/1 у м. Миколаєві для обслуговування виробничих будівель і споруд.

Таким чином суд доходить до висновку, що за наявності діючого договору оренди земельної ділянки загальною площею 2983 кв.м. по вул. Наваринській, 2/1 у м. Миколаєві в даному випадку має місце заміна сторони в зобов`язанні, а саме орендаря з ТОВ «Торговий дім «Купецький» на ТОВ «Профіт-Груп».

З огляду на наведене до нового власника об`єкта нерухомості - ТОВ «Профіт-Груп» перейшов і обов`язок зі сплати орендної плати, на якій розташоване набуте ним майно.

При цьому суд вважає необхідним зауважити, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає наявними підстави для стягнення неотриманих сум орендної плати за землю за період з 01.04.2016 року по 01.03.2019 року та зазначає наступне.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина друга статті 20 Закону України «Про оцінку земель»).

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (ст. 271 Податкового кодексу України).

Згідно статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Статтею 286 Податкового кодексу України врегульовано порядок обчислення плати за землю, відповідно до якої платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодекс, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. Прн поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати шомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Строк сплати плати за землю врегульований статтю 287 Податкового кодексу України, відповідно до якої власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік. сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь -не менше 0.3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Індексація нормативної грошової оцінки земель передбачена статтею 289 Податкового кодексу України, відповідно до якої для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Індексація нормативної грошової оцінки земель визначена в листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 №22-28-0.22-125/2-19.

Враховуючи коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель визначених в листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 №22-28-0.22-125/2-19, а також вказаний у витягу з технічної документації розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки у розмірі 5496595,12 грн (а.с. 61), позивачем наведений розрахунок орендної плати за період з 01.04.2016 по 01.03.2019 у загальному розмірі 605031,79 грн. (а.с. 59-60) При цьому позивачем було зараховано в якості орендної плати грошові кошти сплачені відповідачем на протязі:

- 2016 року в сумі 91599,13 грн;

- 2017 року в сумі 112479,92 грн;

- 2018 року в сумі 95592,65 грн;

- станом на 20.03.2019 в сумі 17380,30 грн.

Перевіривши вказаний розрахунок, суд вважає обґрунтованим заявлений до стягнення розмір орендної плати за період з 01.04.2016 до 01.03.2019 в сумі 605031,79 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідачем було заявлено про застосування позовної давності з посиланням на те, що виправлена позовна заява була надіслана до суду 17.10.2019, а тому сума заборгованості має розраховуватись не з 01.01.2016, а з 17.10.2016.

Позовна давність, за визначенням статті 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 № 10 якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто, або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Вказані правові позиці також підтримані Верховним Судом, зокрема у постановах від 13.11.2018 у справі 924/127/17, від 15.05.2019 у справі № 922/2058/17, від 03.09.2019 у справі № 920/903/17.

Однак, частинами 1, 4 ст. 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій; листування сторін тощо.

Як встановлено вище, відповідач в період з 2016 року по 20.03.2019 сплатив за користування земельною ділянкою грошові кошти у загальному розмірі 317052,00 грн.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що перебіг позовної давності неодноразово переривався у зв`язку із вчиненням відповідачем дій щодо визнання обов`язку з оплати за користування земельною ділянкою, та почався заново з 28.05.2019, тобто, з дати прийняття рішення виконкомом Миколаївської міської ради про затвердження акту комісії з визначення збитків, отже, позов подано в межах трирічної позовної давності.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене суд вважає вимоги щодо стягнення коштів в сумі 605031,79 грн такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, у відповідності із п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт-груп", (54030, м. Миколаїв, вул. Наваринська, 2/1, ) на користь Миколаївської міської ради, (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ) кошти в сумі 605031,79 грн за безоплатне користування земельною ділянкою площею 2983 кв.м по вул. Наваринській, 2/1 у м. Миколаєві (отримувач: УК у м. Миколаєв/Центральний район/24062200; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код в ЄДРПОУ отримувача 37992781; рахунок № UA00 ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт-груп", (54030, м. Миколаїв, вул. Наваринська, 2/1, ) на користь Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ) через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 9075,48 грн (банк отримувача: ДКСУ м. Київ, код в ЄДРПОУ отримувача 04056612, рахунок № UA0027733 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У зв`язку з введенням карантинних обмежень та з підстав перебування головуючого у період з 17.03.2020 по 27.03.2020 у відпустці повний текст рішення складено та підписано: « 30» березня 2020 року.

Суддя О.В. Ткаченко