ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/358/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/358/20

За позовом: Акціонерного товариства „Одесаобленерго (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28Б; )

До відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Афіна (65070, м.Одеса, вул. Космонавтів, буд. 68; )

Про стягнення 162025,92 грн.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Встановив: Позивач Акціонерне товариство „Одесаобленерго звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Афіна про стягнення 162025,92 грн.

Позовні вимоги Акціонерного товариства „Одесаобленерго направлено на стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Афіна заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 142701,21 грн., 3% річних у розмірі 6969,83 грн., інфляційних втрат у розмірі 12354,88 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.02.2020р. прийнято позовну заяву Акціонерного товариства „Одесаобленерго до розгляду та відкрито провадження у справі №916/358/20. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "11" березня 2020 р. о 14:00. . Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

11.03.2020р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 30.03.2020р. о 09:45.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.03.2020р. повідомлено відповідача по справі №916/358/20: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Афіна про судове засідання, яке відбудеться "30" березня 2020 р. о 09:45. Повідомлено, що неявка відповідача, належним чином повідомленого про час і місце проведення судового засідання, не перешкоджає його проведенню. Повідомлено відповідача по справі №916/358/20 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Афіна про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

23.03.2020р. до господарського суду Одеської області від Акціонерного товариства „Одесаобленерго надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просив суд, з огляду запровадженням карантину, розглянути справу без участі представника Акціонерного товариства „Одесаобленерго.

Відповідачем - відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його юридичну адресу ухвали суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання. (а.с. 127).

У судові засідання представник відповідача не з`явився, про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до господарського суду Одеської області від відповідача не надходило.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення скеровувалось судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

26 березня 2018р. між Публічним акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго (постачальник електричної енергії) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку „Афіна (споживач) було укладено Договір №7864 про постачання електричної енергії (надалі Договір), за умовами якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 138 кВт, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно до п. 2.1. Договору, під час виконання умов Договору з питань, що не обумовлені даним Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Відповідно до п. 2.2.1. Договору постачальник електричної енергії зобов`язується виконувати умовами цього договору та згідно до п. 2.2.2 постачальник електричної енергії зобов`язується поставити споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (додаток „Обсяги постачання електричної енергії споживачу; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком „Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії на рівні дозволеної потужності для кожної з площадок вимірювання, погодженої сторонами в додатку „Графік знаття показів засобів обліку електричної енергії.

Згідно до п. 2.3.1. Договору, споживач зобов`язується виконувати умови цього Договору.

Відповідно до п. 2.3.3. Договору, споживач зобов`язується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків та „Графік знаття показів засобів обліку електричної енергії.

Додатком №2 до Договору №7864 про постачання електричної енергії від 26.03.2018р. визначено Графік знаття показів засобів обліку електричної енергії.

Відповідно до п. 1 Додатку №5 „Порядок розрахунків для бюджетних установ та підприємств житлово-комунального господарства до Договору №7864 про постачання електричної енергії від 26.03.2018р., розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електроенергії приймається місяць з 15 числа попереднього місяця до також числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття „розрахунковий період та „календарний місяць вважати прирівняними. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника.

Згідно до п. 4. Додатку №5 „Порядок розрахунків для бюджетних установ та підприємств житлово-комунального господарства до Договору №7864 про постачання електричної енергії від 26.03.2018р., обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місяця засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за „Актом про обсяги спожитої електроенергії за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показів. Акт про обсяги переданої субспоживачу електричної енергії узгоджується з основним споживачем.

Згідно до п. 5. Додатку №5 „Порядок розрахунків для бюджетних установ та підприємств житлово-комунального господарства до Договору №7864 про постачання електричної енергії від 26.03.2018р., розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого споживачем „Акту про обсяги спожитої електроенергії як сума здобутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії.

Позивачем, в обґрунтування заявлених позовних вимог, було зазначено суду, що за розрахункові періоди з квітня 2018р. по грудень 2018р., відповідачем було спожито 121077 кВт. год електричної енергії на суму 142701,21 грн., що підтверджується актами про обсяги спожитої електричної енергії з квітня 2018р. по грудень 2018р. та рахунками-фактурами за вказаний період.

Умовами п. 2. Додатку №5 „Порядок розрахунків для бюджетних установ та підприємств житлово-комунального господарства до Договору №7864 про постачання електричної енергії від 26.03.2018р. визначено, що споживач здійснює повну сплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період один раз за фактичними показ асами засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком.

Оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії потужності, нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції, 3% річних та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюється споживачем самостійно на протязі 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Акціонерним товариством „Одесаобленерго зазначалось, що в порушення умов укладеного договору, відповідачем в рахунок сплати за спожиту у період з квітня 2018р. по грудень 2018р. електричну енергію, було перераховано грошові кошти у розмірі 10118,04 грн.

Неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань за умовами укладеного Договору, в частині своєчасного проведення розрахунків призвело до виникнення у Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Афіна заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 142701,21 грн.

Умовами п. 7. Додатку №5 „Порядок розрахунків для бюджетних установ та підприємств житлово-комунального господарства до Договору №7864 про постачання електричної енергії від 26.03.2018р. визначено, що у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним Порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені, а саму боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних.

Позивачем, у зв`язку з тим, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Афіна належним чином не виконувало договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати вартості спожитої активної електричної, було нараховано 3% річних у розмірі 6969,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 12354,88 грн.

Відповідно до п.9.4. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2018р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну діє Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Умови цього договору вступають в дію з 01 липня 2017 року у відповідності до положень ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

Позивачем було зазначено суду, що оскільки жодною із сторін не заявлялось про припинення дії договору або перегляд його умов, договір щорічно пролонгувався.

Позовні вимоги Акціонерного товариства „Одесаобленерго направлено на стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Афіна заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 142701,21 грн., 3% річних у розмірі 6969,83 грн., інфляційних втрат у розмірі 12354,88 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Акціонерним товариством „Одесаобленерго та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку „Афіна виникли на підставі укладеного між ними 26 березня 2018р. Договору №7864 про постачання електричної енергії.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку „Афіна прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №7864 про постачання електричної енергії від 26 березня 2018р., щодо своєчасної та в повному обсязі оплати вартості отриманої з боку позивача електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 142701,21 грн. основного боргу за спожиту активну електричну енергію - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов`язанням сплатити кошти (п. 6.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань).

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних, окремо по кожному періоду, за квітень 2018р. розрахунок проведено, із врахуванням наявної заборгованості, за період з 03.05.2018р. по 31.12.2019р., за травень 2018р. з 30.05.2018р. по 31.12.2019р., за червень 2018р. з 07.07.2018р. по 31.12.2019р., за липень 2018р. - з 26.07.2018р. по 31.12.2019р., за серпень 2018р. з 28.08.2018р. по 31.12.2019р., за вересень 2018р. з 28.09.2018р. по 31.12.2019р., за жовтень 2018р з 31.10.2018р. по 31.12.2019р., за листопад 2018р з 04.12.2018р. по 31.12.2019р., за грудень 2018р. з 05.01.2017р. по 31.12.2019р. Загальний розмір 3% річних становить грошову суму у розмірі 6969,83 грн.

Суд, переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 3 % річних у розмірі 6969,83 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про стягнення 3% річних - правомірними.

Також, позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат, окремо по кожному періоду, за квітень 2018р. розрахунок проведено, із врахуванням наявної заборгованості, за період з липня 2018р. по грудень 2019р., за травень 2018р. за період з липня 2018р. по грудень 2019р., за червень 2018р. за період з вересня 2018р. по грудень 2019р., за липень 2108р. - за період з вересня 2018р. по грудень 2019р., за серпень 2018р. за період з вересня 2018р. по грудень 2019р., за вересень 2018р. за період з жовтня 2018р. по грудень 2019р., за жовтень 2018р. за період з листопада 2018р. по грудень 2019р., за листопад 2018р. за період з січня 2019р. по грудень 2019р. та за грудень 2018р. за період з лютого 2019р. по грудень 2019р.

Суд, переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем інфляційних втрат у розмірі 12354,88 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про стягнення інфляційних втрат- правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства „Одесаобленерго в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2430,39 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Акціонерного товариства „Одесаобленерго задовольнити повністю.

2.Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Афіна (65070, м.Одеса, вул. Космонавтів, буд. 68; ) на користь Акціонерного товариства „Одесаобленерго (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28Б; ) заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 142701 (сто сорок дві тисячі сімсот одну) грн. 21 коп., 3% річних у розмірі 6969 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 83 коп., інфляційні втрати у розмірі 12354 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят чотири) грн. 88 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2430 (дві тисячі чотириста тридцять) грн. 39 коп.

Повний текст рішення складено 31 березня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко