ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 березня 2020 року Справа № 903/1009/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства ОЛВІН ПЛЮС

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН

про стягнення 43431грн. 86коп.

за відсутності сторін

встановив: позивач ПП ОЛВІН ПЛЮС звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ТОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН 43431грн. 86коп. заборгованості за поставлений товар та надані послуги. Також, просить стягнути з відповідача 1921грн. витрат по сплаті судового збору та 5000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору поставки №030918 від 03.09.2018р. та договору про надання послуг №03092018 від 03.09.2018р. Позивач зазначає, що згідно видаткових накладних ПП "Олвін плюс" поставив відповідачу продукцію на суму 40431,86грн., проте відповідач не оплатив отриману продукцію. Крім того, позивачем для відповідача були виконані роботи на суму 3000грн., про що свідчить акт №ОУ-0000014 здачі-прийняття (наданих послуг). Відповідач акт не підписав, виконані роботи не оплатив.

Ухвалою суду від 24.12.2019 постановлено відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

11.02.2020р. відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх. №01-57/1010/20), в якому заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що згідно умов договору поставки поставка може відбуватись лише після подання від покупця замовлення по формі відповідно до п. 3.2.1. Договору. Проте, позивачем не подано замовлень покупця, що свідчить про те, що покупець не замовляв продукцію, сторони не узгоджували номенклатуру, умови поставки та ціну продукції.

Також вказує, що надані позивачем видаткові накладні не відповідають вимогам ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідно не є первинними документами, а відтак не можуть підтверджувати факту приймання-передачі продукції, оскільки не містять найменування посади особи покупця, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистого підпису або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції від імені покупця. Отже видаткові накладні зі сторони покупця підписані невстановленою особою, підписи, які містяться у видаткових накладних не відповідають підпису керівника ТОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН».

Крім того, позивачем не додано довіреностей, які б встановили особу, яка брала участь у прийманні товарів та підтвердили повноваження особи. Також, у видаткових накладних не зазначено реквізитів таких довіреностей.

Щодо договору про надання послуг відповідач вказує, що згідно його умов надання послуг (виконання робіт) по договору, можливе лише після подання від замовника замовлення та затвердження замовником ескізу дизайну продукції. Також умовами передбачено, що замовник зобов`язаний здійснити попередню оплату 100 % від загальної вартості від прийнятого рахунку-фактури; здача-приймання виконаних робіт здійснюється за актом, який підписується представниками сторін.

Позивачем не подано замовлень покупця, доказів узгодження між сторонами ескізу дизайну, здійснення попередньої оплати по договору. В матеріалах справи відсутній також акт приймання-передачі підписаний та погоджений відповідачем, як замовником.

Отже відповідач вказує, що він не замовляв послуги по договору про надання послуг, не здійснював попередньої оплати та відповідно і не підписував акт здачі-прийняття робіт.

Ухвалою суду від 18.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 23.03.2020р.

02.03.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№01-57/1569/20), в якій останній вважає відзив на позовну заяву безпідставним і необгрунтованим, а обставини такими, що спотворюють реальні факти щодо виконання господарських зобов`язань з метою уникнення відповідачем оплати за поставлену продукцію.

Позивач вказує, що відповідно до п.п. 1,2, 2.1. договору поставки найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються у відповідному замовленні покупця або узгоджується сторонами у відповідних додатках. Під додатками до цього договору маються на увазі додаткові угоди, специфікації, додатки, узгоджені постачальником замовлення покупця, рахунки та видаткові накладні, які видаються постачальником. Всі додатки до даного договору становлять невід`ємну частину Договору. Таким чином договором поставки прямо передбачена можливість здійснення поставки продукції на підставі видаткової накладної, яка є додатком до договору.

Також, зазначає, що зміст видаткових накладних повністю відповідає вимогам ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містить назву документа; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посаду особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особисті підписи зі сторони постачальника і покупця та інші дані, що дають змогу ідентифікувати постачальника та покупця, які брали участь у здійсненні господарської операції, зокрема, відтиски мастичних печаток постачальника та покупця, в яких повторно вказані їх найменування, місцезнаходження та ідентифікаційні номери.

При цьому вказує, що в період 2019 року між ПП «Олвін плюс» та ТОВ «Центуріон дістрібюшин» відбувалися й інші господарські операції в рамках цих же Договору поставки та Договору послуг, здійснювалася поставка іншого товару та надавалися інші послуги, які були оплачені ТОВ «Центуріон дістрібюшин». Крім того, позивач у податкових накладних відобразив всі господарській операції.

Ухвалою суду від 16.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.03.2020. Явку учасників справи у судове засідання визнано на їх розсуд.

Ухвалу суду від 16.03.2020 внесено до ЄДР судових рішень та направлено сторонам.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи по суті, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень сторонам.

Отже, суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення сторін про вчинення процесуальних дій.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

03.09.2018 року між ПП «Олвін плюс» (Постачальник) та ТОВ «Центуріон дістрібюшин» (Покупець) укладено договір поставки №030918.

Договір підписаний сторонами, в судовому порядку недійсним не визнавався та є чинним.

Згідно п.п. 1.1., 1.2, 1.4 Договору поставки Постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність Покупця Продукцію, визначену у п.2.1. цього Договору (Продукція), а Покупець прийняти та оплатити Продукцію в асортименті, кількості та за цінами, викладеними у Додатках до цього Договору, які є невід`ємною частиною даного Договору. Предметом поставки є Продукція, а саме світлодіодна продукція та інші світлодіодні прилади чи компоненти до неї та інша продукція. Під додатками до цього Договору маються на увазі додаткові угоди, специфікації, додатки, узгоджені Постачальником замовлення Покупця, рахунки та видаткові накладні, які видаються Постачальником. Всі додатки до даного Договору становлять невід`ємну частину Договору. Поставка Продукції здійснюється окремими партіями. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість Продукції, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) кожної партії Продукції узгоджуються Сторонами шляхом оформлення замовлень на поставку Продукції відповідно до умов, визначених цим Договором.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 3.1, 3.2 Договору, найменування, одиниці виміру та загальна кількість Продукції, що є предметом поставки за цим Договором, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються у відповідному замовленні Покупця або узгоджується Сторонами у відповідних Додатках. Фактична кількість, асортимент та розфасування Продукції, що підлягає поставці Покупцеві, вважається узгодженим Сторонами в момент підписання Постачальником попередньої оплати згідно умов Договору або в момент підписання відповідних Додатків до Договору. Поставка Продукції здійснюється окремими партіями, відповідно до наданого Покупцем та схваленого Постачальником замовлення на поставку Продукції, або/чи відповідного додатку. Асортимент та кількість Продукції в кожній партії, Покупець вказує в замовленні на поставку відповідної партії Продукції, яка повинна бути підписана уповноваженою особою. Пунктами 6.7., 6.8. Договору встановлено, що оплата за партію Продукції, яка підлягає поставці відповідно до прийнятого Постачальником до виконання замовлення Покупця здійснюється наступним чином: Покупець зобов`язаний здійснити попередню оплату 100% від загальної вартості по даному рахунку-фактурі, якщо інше не буде обумовлено. У разі поставки Продукції відповідно до додатку до Договору порядок виплати визначається у такому додатку.

На виконання умов договору поставки за період 19.10.2018 року по 27.02.2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 40431,86грн., що підтверджується рахунками-фактурами та видатковими накладними:

- Рахунок-фактура №ОП-0000816 від 19.10.2018 року, видаткова накладна №РН-0000326 від 29.03.2019 року на суму 1 440,00 грн.

- Рахунок-фактура №ОП-0000817 від 19.10.2018 року, видаткова накладна №РН-0000327 від 29.03.2019 року на суму 1 100,00 грн.

- Рахунок-фактура №ОП-0000819 від 19.10.2018 року, видаткова накладна №РН-0000329 від 29.03.2019 року на суму 5 195,88 грн.

- Рахунок-фактура №ОП-0000822 від 19.10.2018 року, видаткова накладна №РН-0000332 від 29.03.2019 року на суму 10 560,00 грн.

- Рахунок-фактура № ОП-0000942 від 16.11.2018 року, видаткова накладна №РН-0000330 від 29.03.2019 року на суму 14 320,08 грн.

- Рахунок-фактура № ОП-0000184 від 27.02.2019 року, видаткова накладна №РН-0000333 від 29.03.2019 року на суму 1 566,00 грн.

- Рахунок-фактура № ОП-0000185 від 27.02.2019 року, видаткова накладна №РН-0000334 від 29.03.2019 року на суму 6 249,90 грн.

Про отримання продукції відповідачем свідчить підпис особи на видатковій накладній в графі "Отримав(ла)", засвідчений мастичною печаткою ТОВ «Центуріон-дістрібюшин».

Позивач вказує, що відповідач вказану продукцію у зазначених видаткових накладних не оплатив. Водночас, продукцію, поставлену згідно інших видаткових накладних по договору поставки відповідачем було оплачено.

Також, 03.09.2018 року між ПП «Олвін плюс» (Виконавець) та ТОВ «Центуріон-дістрібюшин» (Замовник) було укладено договір про надання послуг №03092018.

Згідно п.п. 1.1 - 1.3 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, на власний ризик, своїми силами та засобами надати послуги з виготовлення, встановлення чи переобладнання (з використанням світлодіодних елементів) логотипів чи інших світлодіодних приладів чи компонентів до них, згідно з Замовленням, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість готової продукції. Виготовлення (переобладнання, встановлення) продукції здійснюється лише після затвердження ескізу дизайну продукції Замовником. Послуги монтажу (демонтажу), ремонту виготовленої (переобладнаної, встановленої) продукції узгоджується згідно кожного окремого Замовлення отриманого від Замовника.

Термін виконання робіт Виконавцем становить 60 робочих днів після здійснення 100% оплати Замовником замовлення та затвердження ескізу дизайну продукції. Загальна вартість Договору складається з вартості всіх наданих послуг, виконаних Виконавцем за цим Договором згідно виставлених Актів здачі-приймання робіт (надання послуг). Замовник зобов`язаний здійснити попередню оплату 100% від загальної вартості від прийнятого рахунку-фактури (п.4.1- 4.3 Договору).

Згідно п. 5.1. договору про надання послуг, здача-приймання виконаних робіт здійснюється за актом, який підписується представниками сторін.

Позивач вказує, що згідно рахунку-фактури №СФ-0000184/1 від 27.02.2019 року ним було виконано для відповідача роботи на загальну суму 3000грн., що підтверджується Актом №ОУ-0000014 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.03.2019 року.

05.12.2019 позивач надіслав відповідачу для підписання акт №ОУ-0000014 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.03.2019 на суму 3000грн., що підтверджується накладною Укрпошти та описом вкладення до цінного листа від 05.12.2019.

Вказані документи були отримані відповідачем 06.12.2019. Проте, відповідач акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підписав, примірник позивачу не повернув та не зазначив про причини відмови від його підписання.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною другою статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

09.12.2019 позивач на адресу відповідача надіслав вимогу-претензію №1 по двох договорах на суму 43431,86грн., яка була отримана відповідачем 10.12.2019, про що свідчить відповідна відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Вказану вимогу відповідач залишив без розгляду та задоволення.

Таким чином, ПП «Олвін плюс» стверджує, що заборгованість ТОВ «Центуріон-дістрібюшин» за отриману продукцію та виконані роботи становить 43 431,86 грн.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що надані позивачем видаткові накладні не відповідають вимогам ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому не є первинними документами та не можуть підтверджувати факту приймання-передачі продукції, оскільки не містять найменування посади особи покупця та відсутні довіреності на отримання такого товару.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які містять відомості про господарську операцію.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назва документа (форми); дата складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів документа кореспондується з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України N 88 від 24.05.95 р.

Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Разом з тим, відсутність у видатковій накладній назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності її підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки/штампу самої юридичної особи, відсутність реквізитів довіреності на цю особу не може свідчити про те, що така особа є неуповноваженою чи що така видаткова накладна є неналежним доказом у справі. Відтиск печатки/штампу на видатковій накладній є свідченням участі юридичної особи, у здійсненні господарської операції за цією накладною.

Отже, підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, суб`єкт господарювання зобов`язаний мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

За таких обставин, факт отримання товару відповідачем і накладні на товар, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

Крім того, обов`язкова наявність довіреності на отримання товару умовами договору поставки не передбачена.

Водночас, суд зазначає, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту поставки спірного товару сторони не позбавлені можливості доводити цей факт іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення такої поставки, зокрема доказами, які свідчать про відображення здійснення спірних господарських операцій з поставки та отримання товару в податковому обліку господарських товариств.

Зазначений висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.02.2020 у справі № 909/1073/17, від 04.11.2019 у справі № 905/49/15 та від 04.07.2018 у справі № 908/733/16.

Згідно зі статтею 15 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

В силу підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За умовами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а)дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б)дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України).

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

На підтвердження факту поставки за договором поставки позивачем надані суду податкові накладні ПП "Олвін Плюс" за березень 2019 року та лист Головного управління ДПС у Волинській області від 12.02.2020 про включення податкових накладних до податкового кредиту ТОВ ТОВ «Центуріон дістрібюшин».

Щодо доводів відповідача про те, що ним не замовлялася продукція по договору поставки, оскільки відсутні передбачені договором замовлення на поставку, суд зазначає, що умовами даного договору також передбачена можливість поставки продукції на підставі додатків, в тому числі рахунків та видаткових накладних, які видаються постачальником (п.п. 1.2, 2.1 договору). Таким чином договором поставки прямо передбачена можливість здійснення поставки продукції на підставі видаткової накладної, яка є додатком до договору.

Також, щодо договору про надання послуг відповідач вказує, що згідно його умов надання послуг (виконання робіт) по договору, можливе лише після подання від замовника замовлення та затвердження замовником ескізу дизайну продукції. Також умовами передбачено, що замовник зобов`язаний здійснити попередню оплату 100 % від загальної вартості від прийнятого рахунку-фактури; здача-приймання виконаних робіт здійснюється за актом, який підписується представниками сторін. Позивачем не подано замовлень покупця, доказів узгодження між сторонами ескізу дизайну, здійснення попередньої оплати по договору. В матеріалах справи відсутній також акт приймання-передачі підписаний та погоджений відповідачем, як замовником.

Отже відповідач стверджує, що він не замовляв послуги по договору про надання послуг, не здійснював попередньої оплати та відповідно і не підписував акт здачі-прийняття робіт.

Такі твердження відповідача є необгрунтованими та не заслуговують на увагу суду з огляду на наступне.

Умовами договору про надання послуг сторони узгодили порядок виконання робіт - 60 робочих днів після здійснення 100% оплати замовником замовлення та затвердженням ескізу дизайну продукції.

За змістом ст. 693 ЦК України попередньою оплатою визначається встановлений договором обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 ЦК України, відповідно до яких у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (ч. 3). Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок (ч. 4).

Разом з тим за змістом ст. 42 ГК України підприємницька діяльність здійснюється суб`єктами господарювання на власний ризик.

Здійснюючи дії по виконанню робіт на власний ризик без наявності замовлення та попередньої оплати, передбачених умовами договору, позивач, звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи, повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Як зазначає позивач, 29.03.2019 ним були виконані роботи для відповідача на загальну суму 3000грн., що підтверджується Актом №ОУ-0000014 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 3000грн. Проте вказаний акт не був підписаний відповідачем.

Згідно приписів ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Отже, дійсність акта презюмується навіть у випадку підписання його однією стороною, у випадку відмови його підписання другою стороною (Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.04.218 у справі № 913/1397/16, від 12.08.2019 у справі № 905/2353/17).

Позивач надіслав відповідачу акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) для підписання, проте останній не зазначив мотиви відмови від підписання акта та не повернув його на адресу позивача, як це встановлено вимогами Закону. Крім того, відповідач також не надав свої заперечення на вимогу-претензію позивача про сплату боргу.

Також, факт виконання робіт позивачем підтверджується наданими податковою накладною №202 від 29.03.2019 та лист Головного управління ДПС у Волинській області від 12.02.2020 про включення податкових накладних до податкового кредиту ТОВ ТОВ «Центуріон дістрібюшин».

За таких обставин, факт отримання продукції відповідачем, що підтверджується підписами на видаткових накладних, виконання робіт позивачем та відсутність заперечень в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг), наявність податкових накладних є підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар та виконані роботи.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи подані сторонами докази, на день розгляду спору заборгованість відповідача становить 43431,86грн., не погашена та підлягає до стягнення. Доводи та заперечення відповідача є такими, що не спростовують позовних вимог, зворотнього відповідачем не доведено та доказів не надано, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 5000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.3. ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1-3 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження зазначених витрат позивачем надано суду: копії договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.12.2019р., ордера на надання правової допомоги від 16.12.2019, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №582 від 30.11.2011, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на суму 5000грн. та платіжного доручення №4468 від 19.12.2019 на суму 5000грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Дослідивши подані позивачем докази про надання правової допомоги, враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу є обгрунтованим у розмірі 5000 грн.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 202, ст.ст. 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН (43010, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кременецька, 38, ) на користь Приватного підприємства ОЛВІН ПЛЮС (43000, Волинська обл., місто Луцьк, вул.Кравчука, будинок 46Д, офіс 13, ) 43431грн. 86коп., а також 1921грн. витрат по сплаті судового збору та 5000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 02.04.2020.

Суддя О. Г. Слободян