СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" березня 2020 р. Справа № 913/516/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І.

розглянувши апеляційну скаргу КП Лисичанськтепломережа, м. Лисичанськ (вх.№685Л/1) на рішення господарського суду Луганської області від 21.01.2020 у справі №913/516/19 (повний текст якої складено та підписано 31.01.2020 суддею О.В. Драгнєвіч у приміщенні господарського суду Луганської області)

за позовом: АТ Укртрансгаз, м. Київ,

до КП Лисичанськтепломережа, м. Лисичанськ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ,

2) АТ Оператор газорозподільної системи Луганськгаз, м. Сєвєродонецьк

про зобов`язання відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно та стягнення 111 727 531,35 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду господарського суду Луганської області від 21.01.2020 у справі № 913/516/19 позов акціонерного товариства Укртрансгаз до комунального підприємства Лисичанськтепломережа про зобов`язання відповідача повернути позивачу в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 16 719,321 тис.куб.м та стягнення 111 727 531 грн 35 коп. вартості безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 16 719,321 тис.куб.м, задоволено частково.

Стягнуто з КП Лисичанськтепломережа, вул. Тепла, буд.17, м. Лисичанськ Луганської області, ідентифікаційний код 13401321, на користь АТ Укртрансгаз, Кловський узвіз, буд.9/1, м. Київ, 01021, ідентифікаційний код 30019801, вартість безпідставно набутого природного газу в обсязі 16719,321 тис.куб.м. у сумі 111 727 531 грн 35 коп., витрати зі сплати судового збору у сумі 336 175 грн 00 коп.. В іншій частині позову відмовлено.

КП Лисичанськтепломережа, м. Лисичанськ із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилося та звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій скасувати рішення господарського суду Луганської області від 21.01.2020 у справі № 913/516/19 в частині стягнення з КП Лисичанськтепломережа, м. Лисичанськ на користь акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ вартість безпідставно набутого природного газу в обсязі 16719,321 тис.куб.м у сумі 111 727 531,35 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 336 175,00 грн. Прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги акціонерного товариства Укртрансгаз про стягнення з комунального підприємства Лисичанськтепломережа, м. Лисичанськ вартість безпідставно набутого природного газу в обсязі 16719,321 тис.куб.м у сумі 111727531,35 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 336175,00 грн.. Відшкодувати за рахунок позивача понесені комунальним підприємством Лисичанськтепломережа судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Одночасно, апелянт звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, з посиланням на те, що передбачений ГПК України строк на апеляційне оскарження був пропущений через несвоєчасне отримання апелянтом копії оскарженого рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 апеляційну скаргу КП Лисичанськтепломережа, м. Лисичанськ залишено без руху. Встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 виправлено описку в мотивувальній частині ухвали Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 у справі № 913/516/19, та зазначено про те, що з метою усунення недоліків апеляційної скарги, апелянтом має бути сплачено судовий збір у розмірі 1 008 525,00 грн.

23.03.2020 на виконання вимог ухвали суду від 04.03.2019 (з урахуванням ухвали від 11.03.2020) представником КП Лисичанськтепломережа подане платіжне доручення № 627 від 20.03.2020 в якості доказів сплати 50% судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 504 262,50 грн.

Також, апелянтом подане клопотання про відстрочення сплати 50% судового збору у розмірі 504 262,50 грн. до розгляду апеляційної скарги по суті, зазначене клопотання апелянт обґрунтовує тим, що КП Лисичанськтепломережа протягом довгого часу зазнає збитків від своєї діяльності, крім того, згідно Статуту, ціллю діяльності КП Лисичанськтепломережа є забезпечення належної експлуатації об`єктів теплового господарства, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Лисичанськ.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів вирішила у його задоволенні відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведений перелік є вичерпним.

Разом з тим, скаржник не довів суду апеляційної інстанції той факт, що він належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України Про судовий збір щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

З правового аналізу вказаної норми права вбачається, що для юридичних осіб відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору можливе лише за умов, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, проте у даній справі предмет позову - інший.

Судом враховується, що відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З урахуванням наведеного, колегією суддів встановлено, що заявником протягом встановленого строку не було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 (з урахуванням ухвали від 11.03.2020), а саме не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у належному розмірі - 1 008 525,00 грн.

За приписами ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо заявник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявнику.

Згідно з ч. 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, питання про повернення апеляційної скарги вирішується судом апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що апелянтом у строк, встановлений судом, не усунуто недоліки, встановлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 (з урахуванням ухвали від 11.03.2020) у справі № 913/516/19, судова колегія дійшла висновку про повернення апеляційної скарги КП Лисичанськтепломережа, м. Лисичанськ на рішення господарського суду Луганської області від 21.01.2020 у справі №913/516/19.

Що стосується заявленого апелянтом клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що дане клопотання не підлягає розгляду у зв`язку із поверненням апеляційної скарги заявнику.

У відповідності до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 234, ч. 6- 8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Повернути заявнику - КП Лисичанськтепломережа, м. Лисичанськ апеляційну скаргу (вх.№685Л/1) разом з доданими до неї документами на 18-ти арк., а також, оригінал платіжного доручення №627 від 20.03.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко