РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2020Справа № 910/19141/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Просат», м. Київ

про стягнення 44 388,86 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Інститут металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України (далі - Інститут металофізики ім. Г.В. Курдюмова НАН України/позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Просат" (далі - ТзОВ «Просат»/відповідач) про стягнення 44 388,86 грн, у тому числі: 40 174,28 грн - основного боргу, 2 497,20 грн - пені та 1 717,38 грн - штрафу внаслідок невиконання зобов`язань за договором № 104/18-К від 08.10.2018 оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.01.2020 позовну заяву Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

15.01.2020 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Зважаючи на викладені в заяві обставини та долучені докази, суд дійшов висновку про усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений строк.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.01.2020 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Положеннями статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 між Інститутом металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Просат» (далі - орендар) укладено договір оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України №104/18-К, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно - приміщення загальною площею 1,0 кв.м. на технічному поверсі адміністративно-лабораторного корпусу та частину покрівлі (для розташування 3-х антен стільникового зв`язку) будівлі адміністративно-лабораторного корпусу площею 3,0 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, бульвар Вернадського, 36, що перебуває на балансі Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова НАН України, вартість яких визначена відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 23.06.2018 і становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 31.05.2018 - 9 260,00 грн та 209 620,00 грн.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 зі змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2018 за 1 кв.м. - 138,90 грн та за 3 кв.м. (розміщення 3-х антен) - 3 144,30 грн. Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю за розрахунками орендодавця: відшкодування податку на землю, відшкодування комунальних платежів, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Індекси інфляції розраховуються Державною службою статистики України.

Згідно п. 3.4. договору орендна плата перераховується орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарської діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

За змістом п.п. 3.7. 3.8. орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяця, орендар також сплачує штраф у розмірі 5% від суми заборгованості.

Цей договір укладено строком на 31 місяць та 24 дні, що діє з 08.10.2018 до 31.05.2021 включно (п.10.1. договору).

На виконання умов вказаного договору позивачем та відповідачем складено акт від 08.10.2018 приймання-передачі орендованого приміщення за адресою: м. Київ, бульвар Вернадського, 36, який підписаний представниками сторін, а також скріплений печатками без будь-яких зауважень та заперечень.

Проте, в порушення умов договору оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України №104/18-К від 08.10.2018, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання зі сплати орендних та інших передбачених даним правочином платежів, внаслідок чого у ТзОВ «Просат» за період з травня по грудень 2019 року виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 40 174,28 грн, з яких: 34 347,67 грн - заборгованість з орендних платежів, 106,26 грн - заборгованість зі сплати земельного податку, 5 625,75 грн - заборгованість за спожиту електроенергію та 94,60 грн - заборгованість за експлуатаційні витрати.

За таких обставин, оскільки відповідачем не погашено вказану вище заборгованість, Інститут металофізики ім. Г.В. Курдюмова НАН України звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України №104/18-К від 08.10.2018 в розмірі 40 174,28 грн, а також 2 497,20 грн пені та 1 717,38 грн штрафу.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з положеннями статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

У відповідності до частини 1 статті 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 статті 286 ГК України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Судом встановлено, що 08.10.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України №104/18-К від 08.10.2018, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в користування державне нерухоме майно - приміщення, розміщене за адресою: м. Київ, бульвар Вернадського, 36. При цьому, сторони погодили, що орендна плата перераховується орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарської діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договором оренди майна №104/18-К від 08.10.2018 належним чином, надавши в орендне користування відповідачу нерухоме майно за адресою: м. Київ, бульвар Вернадського, 36, про що складено відповідний акт. Однак, відповідач порушив взяті на себе обов`язки зі сплати орендних та інших передбачених договором платежів.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України №104/18-К від 08.10.2018 в розмірі 40 174,28 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, враховуючи невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо своєчасної оплати орендних платежів, позивач також просить суд стягнути з відповідача 2 497,20 грн - пені та 1 717,38 грн - штрафу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Згідно п.п. 3.7., 3.8. договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяця, орендар також сплачує штраф у розмірі 5% від суми заборгованості.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки за період з червня по листопад 2019 року та встановив, що сума пені розрахована невірно, за перерахунком суду з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 2 425,21 грн.

При цьому, здійснивши арифметичний перерахунок штрафу, судом встановлено, що заявлена до стягнення сума відповідає нормам чинного законодавства та є арифметично правильною.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України про стягнення 44 388,86 грн, з яких: 40 174,28 - основного боргу, 2 497,20 грн - пені та 1 717,38 грн - штрафу підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Просат» (03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 89-А; ідентифікаційний код 33689783) на користь Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України (03142, місто Київ, бульвар Академіка Вернадського, будинок 36; ідентифікаційний код 05417331) 40 174 (сорок тисяч сто сімдесят чотири) грн 28 коп - заборгованості, 2 425 (дві тисячі чотириста двадцять п`ять) грн 21 коп - пені, 1 717 (одну тисячу сімсот сімнадцять) грн 38 коп - штрафу та судовий збір у сумі 1 917 (одна тисяча дев`ятсот сімнадцять) грн 89 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук