ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 справа № 914/2302/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Андрусика В.Д., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: фізичної особи-підприємця Ящука Олексія Олександровича, м. Львів

до відповідача-1: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-2: фізичної особи-підприємця Калити Лілії Богданівни, м. Львів

про: визнання протиправним та скасування ухвали Львівської міської ради №5694 від 10.10.2019

за участю представників:

від позивача: Фостяк О.Я. - представник

від відповідача-1: Наумець А.Г. - представник

від відповідача-2: Курилич А.Я. - представник

Обставини розгляду справи.

11.11.2019 фізична особа-підприємець Ящук Олексій Олександрович, м. Львів звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Львівської міської ради, м. Львів про визнання протиправними та скасування ухвал Львівської міської ради №5693 та №5694 від 10.10.2019. Разом із поданою позовною заявою фізичною особою-підприємцем Ящуком Олексієм Олександровичем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 15.11.2019 суд повернув заяву про забезпечення позову заявнику.

Ухвалою від 18.11.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 09.12.2019.

19.11.2019 через канцелярію суду від фізичної особи-підприємця Ящука Олексія Олександровича надійшла заява про забезпечення позову (вх. №3141/19 від 19.11.2019).

Ухвалою від 19.11.2019 суд заяву фізичної особи-підприємця Ящука Олексія Олександровича про забезпечення позову задовольнив, вжив заходів до забезпечення позову.

Ухвалою від 21.11.2019 суд виправив описку в тексті ухвали суду від 18.11.2019.

04.12.2019 через канцелярію суду від ОСОБА_1 та фізичної особи-підприємця Калити Лілії Богданівни надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову (вх. №3354/19 від 04.12.2020).

Ухвалою від 05.12.2019 суд призначив розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову до розгляду на 09.12.2019.

09.12.2019 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження у справі (вх. №51642/19 від 09.12.2020).

Ухвалою суду від 09.12.2019 відмовлено в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, підготовче засідання відкладено на 23.12.2019.

11.12.2019 через канцелярію суду від Львівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (вх. №52215/19 від 11.12.2019).

18.12.2019 через канцелярію суду від ОСОБА_1 та фізичної особи-підприємця Калити Лілії Богданівни надійшло клопотання про роз`єднання позовних вимог (вх. №53315/19 від 18.12.2019).

18.12.2019 через канцелярію суду від фізичної особи-підприємця Калити Лілії Богданівни надійшло клопотання закриття провадження (вх. №53316/19 від 18.12.2019).

19.12.2019 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення доказів по справі (вх. №53455/19 від 19.12.2020).

Ухвалою суду від 23.12.2019 підготовче засідання відкладено на 20.01.2020.

17.01.2020 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову (вх. №113/20 від 17.01.2020).

17.01.2020 через канцелярію суду від фізичної особи-підприємця Калити Лілії Богданівни надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову (вх. №120/20 від 17.01.2020).

В підготовчому засіданні 20.01.2020 оголошено перерву до 22.01.2020.

Ухвалою суду від 22.01.2020 роз`єднано позовні вимоги фізичної особи-підприємця Ящука Олексія Олександровича до Львівської міської ради про визнання протиправними та скасування ухвал Львівської міської ради №5693 та №5694 від 10.10.2019, виділивши їх в самостійні провадження, а саме: провадження у частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради №5693 від 10.10.2019 та провадження у частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради №5694 від 10.10.2019, провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради №5693 від 10.10.2019 закрито, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19.11.2019, продовжено на тридцять днів строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 03.02.2020.

31.01.2020 через канцелярію суду від фізичної особи-підприємця Калити Лілії Богданівни надійшли письмові заперечення на позовну заяву (вх. №5837/20 від 31.01.2020).

В підготовчому засіданні 03.02.2020 оголошено перерву до 17.02.2020.

17.02.2020 через канцелярію суду від фізичної особи-підприємця Ящука Олексія Олександровича надійшла відповідь на відзив (вх. №8196/20 від 17.02.2020).

17.02.2020 через канцелярію суду від фізичної особи-підприємця Ящука Олексія Олександровича надійшло клопотання про залучення її як співвідповідача у справі (вх. №401/20 від 17.02.2020).

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд ухвалою від 17.02.2020 залучив фізичну особу - підприємця Калиту Лілію Богданівну як співвідповідача у справі, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.03.2020.

Ухвалою від 02.03.2020 суд відклав розгляд справи на 10.03.2020.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що згідно договору оренди №С-4420 від 28.04.2017 він орендує земельну ділянку площею 0,2464 га за адресою м. Львів, вул. Зелена, 253. Умовами вказаного договору встановлено обтяження, зокрема, земельна ділянка площею 0,0490 га надається в обмежене користування, для забезпечення доїзду. 17.05.2019 Узгоджувальною комісією для вирішення земельних спорів відповідача-1 було ухвалено рішення, яким погоджено межі земельної ділянки відповідача-2 за адресою м. Львів, вул. Зелена, 253, яка є суміжною із земельною ділянкою, що орендується позивачем. Зважаючи на те, що вказаним рішенням не враховано інтереси позивача як користувача суміжної ділянки щодо можливого доїзду (доступу) до орендованої земельної ділянки, позивач оскаржив вказане рішення у судовому порядку. Як стало відомо позивачу, незважаючи на невирішений спір щодо меж земельних ділянок позивача та відповідача-2, ухвалою від 10.10.2019 за №5694 відповідач-1 затвердив відповідачу-2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду на вул. Зеленій, 253 у м. Львові. З огляду на наведене, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №5694 від 10.10.2019.

В судових засіданнях представник відповідача-1 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, відповідач-1 зазначив, що рішення узгоджувальної комісії носить рекомендаційний характер і спрямоване на мирне врегулювання земельних спорів. Цим рішенням права та обов`язки сторін щодо землекористування не визначаються. На думку відповідача-1, фактом виконання рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів є присвоєння земельній ділянці кадастрового номера. На момент прийняття оскаржуваної ухвали рішення узгоджувальної комісії вичерпало свою дію, його оскарження в судовому порядку не могло бути підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою відповідачу-2, оскільки законодавством не передбачені такі підстави. Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що доїзд позивача до орендованої земельної ділянки передбачений у містобудівній документації. Водночас, чинним генеральним планом м. Львова не передбачено проїзду, про позбавлення можливості користування яким стверджує позивач.

В судових засіданнях представник відповідача-2 проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, відповідач-2 зазначив, що такого об`єкта, щодо якого можуть виникати речові чи інші права, як земельна ділянка площею 0,0490 га, у договорі оренди №С-4420 від 28.04.2017 не вказано. Також, ухвалою Львівської міської ради від 10.11.2016 №1228, якою розглянуто питання про надання позивачу в оренду земельної ділянки площею 0,2464 га, не вирішувалося питання щодо передачу в користування земельної ділянки площею 0,0490 га, не вирішувалося питання про віднесення земельної ділянки до таких, що забезпечують проїзд чи прохід. Не вирішувалося питання про надання в користування такої ділянки і висновком управління архітектури, щодо якого є відсилання у п. 26 договору оренди, оскільки таким висновком встановлено містобудівельні обмеження орендованої ділянки. Позивачем на надано також доказів на підтвердження факту порушення меж орендованої ним земельної ділянки, доказів, що одна земельна ділянка накладається на іншу.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

28.04.2017 між Львівською міською радою (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Ящуком Олексієм Олександровичем (орендарем) укладено договір оренди землі, який зареєстровано за №С-4420.

За цим договором орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування виробничих будівель з кадастровим номером :04:002:0065, яка розташована у м. Львові на вул. Зеленій, 253.

Згідно п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2464 га, у тому числі під капітальною забудовою - 0,0053 га, під тимчасовою забудовою - 0,0862 га, під проїздами, проходами та площадками - 0,0620 га, під зеленими насадженнями - 0,0929 га.

Договір укладено на 10 років до 10 листопада 2026 року (п. 8 договору).

Відповідно до п. 26 договору на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб - згідно з висновком про наявність містобудівельних обмежень щодо користування земельною ділянкою Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 23.05.2012 №2401-2вих-509 та обмеження щодо режиму використання земельної ділянки Управління держкомзему у м. Львів від 16.07.2012 №40/01-14/2295-2.

Згідно п. 6 висновку про наявність містобудівельних обмежень щодо користування земельною ділянкою Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 23.05.2012 №2401-2вих-509 земельна ділянка площею 0,0490 га надається в обмежене користування, для забезпечення доїзду.

17.05.2019 Узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів Львівської міської ради ухвалила рішення за результатами розгляду звернення фізичної особи-підприємця Калити Л.Б. від 20.03.2019 №З-К-34916-Л-2901, Купінця Б.І. від 21.03.2019 З-К-35496-Л-2901, фізичної особи-підприємця Ящука О.О. від 18.04.2019 №З-ФОП-47042-С-2901, від 22.04.2019 №З-ФОП-48238-С-2901, від 23.04.2019 №З-ФОП-48590-С-2901, яким погодила межі земельних ділянок на вул. Зеленій, 253 наступним чином:

- ОСОБА_1 по лінії Д-А відповідно до акту встановлення і узгодження меж землекористування на місцевості №1 та по межі земельної ділянки площею 0,2664 га (кадастровий номер :04:002:0065), яка знаходиться в оренді ФОП Ящука О.О. згідно з договором оренди землі від 28.04.2017 №С-4420;

- ФОП Калиті Л.Б. по лінії Г-Д відповідно до акту встановлення і узгодження меж землекористування на місцевості №1 та по межі земельної ділянки площею 0,2664 га (кадастровий номер :04:002:0065), яка знаходиться в оренді ФОП Ящука О.О. згідно з договором оренди землі від 28.04.2017 №С-4420;

- ФОП Калиті Л.Б. по лінії А-Б відповідно до акту встановлення і узгодження меж землекористування на місцевості №1 та по межі земельної ділянки площею 0,0268 га (кадастровий номер :04:002:0066), яка знаходиться в оренді ФОП Ящука О.О. згідно з договором оренди землі від 28.04.2017 №С-4421.

Для вирішення питання організації проїзду (заїзду) до земельних ділянок на вул. Зеленій, 253 та облаштування паркомісць Узгоджувальна комісія рекомендувала ФОП Ящуку О.О. звернутись до управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування для розроблення детального плану території ВАТ «Будівельно-монтажне підприємство побуту».

Вважаючи рішення Узгоджувальної комісії від 17.05.2019 незаконним, заявою від 03.06.2019 (вх. №З-Ф-63774-2901 від 04.06.2019) ФОП Ящук О.О. повідомив Львівську міську раду про оскарження вказаного рішення узгоджувальної комісії та про недопустимість використання його як підстави при прийнятті будь-яких рішень Львівською міською радою.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.06.2019 відкрито провадження у справі №914/1049/19 за позовом ФОП Ящук О.О. до Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради від 17.05.2019.

10.10.2019 Львівською міською радою було прийнято ухвалу №5694 «Про затвердження ФОП Калиті Л.Б. проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул . Зеленій, 253 », якою передано земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0112, площею 0,0870 га у межах червоних ліній з обмеженнями без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень фізичній особі-підприємцю Калиті Лілії Богданівні в оренду терміном на 5 років для обслуговування нежитлових будівель.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради №5694 від 10.10.2019.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Частинами 1, 3, 4 ст. 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковим до виконання на відповідній території.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно частини 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як зазначалося вище, 10.10.2019 Львівською міською радою було прийнято ухвалу №5694, якою затверджено ФОП Калиті Л.Б. проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0112 площею 0,0870 га за адресою м. Львів, вул. Зелена, 253 їй в оренду.

Позивач у позовній заяві вказує на те, що дана ухвала є протиправною, оскільки порушує його право на облаштування доступу (доїзду) до орендованої ним земельної ділянки загальною площею 0,2464 га з кадастровим номером :04:002:0065, яка розташована у м. Львові на вул. Зеленій, 253, прийнята, незважаючи на невирішений спір щодо меж земельних ділянок позивача та відповідача-2.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Згідно пункту 2 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території визначає червоні лінії та лінії регулювання забудови.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Межі вулиці за її шириною визначаються «червоними лініями». Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах «червоних ліній» вулиці не допускається (ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Статтею 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території.

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою, крім випадків, передбачених цим Законом.

Водночас, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивачу надано дозвіл на влаштування проїзду (доїзду) до орендованої ним земельної ділянки загальною площею 0,2464 га, яка розташована у м. Львові на вул. Зеленій, 253, в межах земельної ділянки, яка надається в оренду ФОП Калиті Л.Б. на підставі оскаржуваної ухвали Львівської міської ради.

Також позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що як орендована останнім земельна ділянка загальною площею 0,2464 га з кадастровим номером :04:002:0065, яка розташована у м. Львові на вул. Зеленій, 253, так і земельна ділянка площею 0,0490 га, яка згідно договору оренди №С-4420 від 28.04.2017 надається в обмежене користування для облаштування доїзду, межує чи накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0112, яка передається ФОП Калиті Л.Б. в оренду згідно ухвали Львівської міської ради від 10.10.2019 №5694.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що рішенням узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів відповідача-1 від 17.05.2019 було погоджено межі земельних ділянок наступним чином:

- ФОП Калиті Л.Б. межі земельної ділянки площею 0,0841 га по лінії Г-Д відповідно до акту встановлення і узгодження меж землекористування на місцевості №1 та по межі земельної ділянки площею 0,2664 га (кадастровий номер :04:002:0065), яка знаходиться в оренді ФОП Ящука О.О. згідно з договором оренди землі від 28.04.2017 №С-4420;

- ФОП Калиті Л.Б. межі земельної ділянки площею 0,0870 га по лінії А-Б відповідно до акту встановлення і узгодження меж землекористування на місцевості №1 та по межі земельної ділянки площею 0,0268 га (кадастровий номер :04:002:0066), яка знаходиться в оренді ФОП Ящука О.О. згідно з договором оренди землі від 28.04.2017 №С-4421.

Як в поданій позовній заяві, так і впродовж розгляду справи представник позивача обґрунтовував необхідність скасування ухвали Львівської міської ради №5694 від 10.10.2019 порушенням його прав як суміжного землекористувача земельної ділянки площею 0,2464 га за адресою м. Львів, вул. Зелена, 253 , що орендується ним згідно договору оренди №С-4420 від 28.04.2017. Однак як встановлено судом земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0112 площею 0,0870 га за адресою м . Львів , вул . Зелена , 253 , що є предметом ухвали Львівської міської ради №5694 від 10.10.2019 жодним чином не межує із зазначеною вище земельною ділянкою позивача.

Із зазначеною ділянкою позивача межує інша ділянка, що планується в передачу в оренду відповідачу-2, а саме земельна ділянка площею 0.0841 га, однак вказана ділянка не є предметом оскаржуваної ухвали, а відтак предметом судового розгляду в даному провадженні.

Натомість, як вбачається із рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів відповідача-1 від 17.05.2019 та матеріалів справи земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0112 площею 0,0870 га за адресою м. Львів, вул. Зелена, 253, що є предметом ухвали Львівської міської ради №5694 від 10.10.2019, межує по лінії А-Б відповідно до акту встановлення і узгодження меж землекористування на місцевості №1 із земельною ділянкою площею 0,0268 га (кадастровий номер :04:002:0066), яка знаходиться в оренді ФОП Ящука О.О. згідно з договором оренди землі від 28.04.2017 №С-4421.

Однак впродовж розгляду даної справи позивачем так і не було додано до матеріалів позову зазначеного вище договору оренди земельної ділянки, доказів його чинності на момент вирішення спору, як і не було надано правових обґрунтувань та доказів на їх підтвердження порушення прав позивача як користувача зазначеної земельної ділянки наданням відповідачу-2 земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0112, площею 0,0870 га в оренду згідно оскаржуваної ухвали Львівської міської ради.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Слід також зазначити, що підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Не надання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у користування відповідачу-2 за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Погодження меж є виключно допоміжною стадією, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення незаконним.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, що відображено у постанові від 28.03.2018 у справі №681/1039/15-ц, постанові від 20.03.2019 у справі №514/1571/14-ц, постанові від 20.03.2019 у справі №350/67/15-ц.

Відтак саме лише оспорювання позивачем в судовому порядку рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів відповідача-1 про погодження меж земельної ділянки відповідача-2 за адресою м. Львів, вул. Зелена, 253 не може бути єдиною та безумовною підставою, що унеможливлювала б розгляд місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у користування відповідачу-2 за обставин виготовлення відповідної технічної документації.

Як передбачено частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що оскаржуваною ухвалою не порушується право фізичної особи-підприємця Ящука Олексія Олександровича щодо користування орендованої ним земельної ділянки загальною площею 0,2464 га з кадастровим номером :04:002:0065, яка розташована у м. Львові на вул. Зеленій, 253, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

Оскільки спір виник з вини позивача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 10.03.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 20.03.2020.

Суддя Мазовіта А.Б.