ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 квітня 2020 року м. ОдесаСправа № 923/128/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

(склад колегії суддів сформовано на підставі розпорядження керівника апарату суду від № 109 від 30.03.2020 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2020)

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет"

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 25.02.2019, суддя в І інстанції Литвинова В.В., повний текст якої підписано 25.02.2012 в м. Херсоні

у справі № 923/128/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Херсонбуд"

до відповідачів:

1. Міністерства юстиції України

2. Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД-5 С";

2. Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Романа Володимировича,

3. Державного реєстратору відділу економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури Білозерської районної державної адміністрації (юридичні, фізичні особи) Калугіної Ірини Олегівни,

4. Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет",

5. Приватного підприємства "Приватне інженерне підприємство "Тоніка",

6. Приватного підприємства "Будівельне підприємство "Престижбуд",

7. Комерційно - виробничого Приватного Підприємства "Продсервіс",

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 25.02.2019 позовні матеріали у справі № 923/128/19 Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Херсонбуд" до Міністерства юстиції України, до Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб: ТОВ "КПД-5 С", Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Роман Володимирович, Державний реєстратор відділу економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури Білозерської районної державної адміністрації (юридичні, фізичні особи) Калугіна Ірина Олегівна, ПП "Виробнича фірма "Паритет", ПП "Приватне інженерне підприємство "Тоніка", ПП "Будівельне підприємство "Престижбуд", Комерційно - виробниче Приватне Підприємство "Продсервіс" про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 8026/5 від 26.09.2017 року "Про скасування рішень державних реєстраторів" направлено за виключною підсудністю до господарського суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 13.01.2020 Приватне підприємство "Виробнича фірма "Паритет" звернулося з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області, в якій просить її скасувати та направити справу для розгляду до господарського суду Херсонської області.

Одночасно скаржник клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що на дату винесення оскаржуваної ухвали він не мав статусу учасника справи і копія оскаржуваної ухвали на його адресу судом не надсилалась. Процесуальна можливість ознайомитись з матеріалами справи № 923/128/19 виникла у заявника лише з 10.04.2019 року, тобто двома місяцями пізніше встановленого статтею 256 ГПК України строку на апеляційне оскарження ухвали від 25.02.2019 у справі № 923/128/19. На пропущення строків апеляційного оскарження вплинули також й інші обставини, які пов`язані із правомірним очікуванням заявника на винесення господарським судом міста Києва ухвали про закриття провадження у справі. Правомірність такого очікування ґрунтується на висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 11.04.2018 у справі № 910/8424/17, яка ухвалена за наслідками розгляду питання підсудності спору. Визначені позивачем зміст, підстави позовних вимог та суб`єктний склад відповідачів зумовлюють очевидну тотожність справи № 923/128/19 розглянутій Верховним Судом справі № 910/8424/17 і, відповідно, виправдовують об`єктивні і законні очікування заявника на вирішення питання непідсудність даного спору господарському суду. Спонуканням до надання остаточної правової оцінки законності ухвали про передачу справи стала заява іншого учасника провадження про відвід судді з підстав порушення порядку визначення судді для розгляду справи. З дня отримання (16.12.2019 року) ухвали про відмову у відводі від 09.12.2019 заявник невідкладно приступив до підготовки обґрунтованої апеляційної скарги, яка була завершена 12.01.2020 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 25.02.2019 у справі № 923/128/19 залишено без руху.

Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало визнання неповажними підстав, наведених скаржником у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та неподання доказів сплати судового збору у розмірі 2102 грн.

На виконання вимог зазначеної ухвали, 23.03.2020 на електрону адресу суду апеляційної інстанції від ПП "ВФ "Паритет" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в додатках до якої містяться, зокрема, квитанція від 20.03.2020 № 19 на суму 2102 грн. та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що одного лише тексту оскаржуваної ухвали не було достатньо для підготовки апеляційної скарги, яка б за змістом відповідала вимогам статті 258 ГПК України. Поряд із цим господарським судом міста Києва не було забезпечено належне направлення заявникові копії позовної заяви з доданими до неї документами. Отже, відсутність у заявника матеріалів справи зумовлена незалежними від нього причинами. Через порушення судом принципу рівності сторін у заявника залишилась можливість отримати матеріали справи у єдиний спосіб - ознайомлення з матеріалами справи безпосередньо у господарському суді м. Києва, тобто направити свого представника для цієї мети у відрядження з міста Херсон до міста Київ. Єдиною особою, яка здійснює самопредставництво заявника у справах є директор з претензійно-позовної роботи ПП «ВФ «Паритет», який через загострення хронічної хвороби не зміг вчасно ознайомитися з матеріалами даної справи і підготувати обґрунтовану апеляційну скаргу. Цими, на думку скаржника, об`єктивними обставинами зумовлено пропущення процесуального строку.

Вирішуючи питання щодо поновлення ПП "ВФ "Паритет" строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пункт 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що підстави, зазначені скаржником у заяві не можуть вважитися поважним, оскільки процес організації роботи юридичної особи залежить лише від дій чи бездіяльності самої юридичної особи, що не може бути поважною причиною для поновлення процесуального строку, встановленого Законом. Окрім того згідно з ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З огляду на зазначене, враховуючи, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження ПП "ВФ "Паритет" обґрунтовує виключно суб`єктивними обставинами, а також беручи до уваги, що із апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Херсонської області від 25.02.2019 скаржник звернувся до суду лише 13.01.2020, тобто майже через 12 місяців із дня її постановлення, суд дійшов висновку про відсутність поважних обставин, які дають підстави для втручання у принцип res judicata.

Отже вимоги ухвали апеляційного суду від 26.02.2020 виконані частково, скаржником не наведено обґрунтованих підстав, які свідчили би про поважні причини пропуску встановленого процесуального строку. Обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на вчасне подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, судом також не встановлено.

У заяві про усунення недоліків заявник не вказав ніяких особливих обставин та не пояснив ніяких причин, які б в контексті вищенаведеного унеможливили своєчасне звернення з апеляційною скаргою.

Відтак, причини подання апеляційної скарги після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали залежали лише від суб`єктивної волі скаржника.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, зокрема Господарським процесуальним кодексом України.

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на обґрунтування пропуску строку на оскарження судової ухвали, про яке він був обізнаний.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності апеляційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки наведені ПП "ВФ "Паритет" підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються судом неповажними у відкритті апеляційного провадження у справі № 923/128/19 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 119, 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Виробнича фірма "Паритет" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 25.02.2019 у справі № 923/128/19.

2. Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

Головуючий суддя Бєляновський В.В.

Судді Богатир К.В.

Філінюк І.Г.