ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"17" березня 2020 р. м. Київ Справа № 911/32/20

за позовом Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури , Київська обл., м. Біла Церква в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру , м Київ

до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ

Фермерського господарства "К-Агро", Київська обл., м. Тетіїв

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 , Вінницька обл., м. Бершадь

про визнання недійсними наказів, договорів оренди земельних ділянок та скасування реєстрації

Суддя Рябцева О.О.

Секретар судового засідання Зоря В.С.

За участю представників:

прокурор: Буцмак А.Ю. (посв. № 034564 від 20.07.2015 р.).

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства "К-Агро" про визнання недійсними: наказів Головного територіального управління Держземагентсва у Київській області за № КИ/:03:008/0015503 від 05.03.2014 р., № КИ/:03:008/00014837 від 28.02.2014 р., № КИ/:05:003/00015494 від 03.03.2014 р. "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами № :03:008:0021, № :05:003:0033, № :03:008:0022, укладених 13.11.2015 р. між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 , та скасування рішень приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова М.Ю. про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами № :03:008:0021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним № 29699673 від 22.05.2016 р., № :05:003:0033 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним № 29699692 від 22.05.2016 р., № :03:008:0022 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним № 29699706 від 22.05.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зазначені накази Головного управління Держземагентства у Київській області прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, а договори оренди землі укладені всупереч законодавчо встановленої процедури набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства, при укладенні яких сторонами не було дотримано вимог ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України. Також прокурор вважає, що враховуючи, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Потаповим М.Ю. прийняті рішення про реєстрацію права оренди на оспорювані земельні ділянки, підлягають скасуванню і рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень про державну реєстрацію права оренди ОСОБА_1 на земельні ділянки.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2020 р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору стороні відповідача-1 - ОСОБА_1 , підготовче засідання відкладено 17.03.2020 р.; встановлено третій особі строк для надання пояснень щодо позову до 17.03.2020 р.

17.03.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-2 надійшли заперечення щодо відповіді Першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури на відзив Фермерського господарства «К-Агро».

17.03.2020 р. на адресу електронної пошти господарського суду Київської області від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він просить суд відкласти розгляд справи № 911/32/20 на іншу дату у зв`язку з запровадженням карантину у м. Києві.

Представник позивача у підготовче засідання не з`явився. Позивач про причини неявки представника суд не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Представник відповідача-1 у підготовче засідання не з`явився. Відповідач-1 про причини неявки представника суд не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Представник відповідача-2 у підготовче засідання не з`явився.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився. Третя особа про причини неявки представника суд не повідомила, пояснення щодо позову до суду не надіслала про дату, час та місце проведення підготовчого засідання третя особа була повідомлена належним чином в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Дослідивши матеріали справи № 911/32/20, судом встановлено наступне.

Прокурор звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсними накази Головного територіального управління Держземагентсва у Київській області за № КИ/:03:008/0015503 від 05.03.2014 р., № КИ/:03:008/00014837 від 28.02.2014 р., № КИ/:05:003/00015494 від 03.03.2014 р. "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами № :03:008:0021, № :05:003:0033, № :03:008:0022, укладені 13.11.2015 р. між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 та скасувати рішення приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова М.Ю. про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами № :03:008:0021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним № 29699673 від 22.05.2016 р., № :05:003:0033 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним № 29699692 від 22.05.2016 р., № :03:008:0022 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним № 29699706 від 22.05.2016 р.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Звернення прокурора з позовом до господарського суду Київської області обґрунтоване посиланням на ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

При цьому, прокурором позивачем вказано Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, як орган який уповноважений державою здійснювати контролюючі повноваження відносно діяльності підпорядкованого органу - Головного управління Держгеокадастру Київської області, що є його структурним територіальним підрозділом.

Прокурор, посилаючись на ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, зазначав, що розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення на даний час являється Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи.

Крім того, згідно з п. п. 25-1 п. 4 Положення про Державну служу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 р., Держгеокадастр України відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладення цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Також п.п. 5, 5-1 вказаного Положення передбачено, що Держгеокадастр України з метою організації своєї діяльності надає територіальним органам методичну і практичну допомогу, проводить перевірки їх діяльності; аналізує результати діяльності територіальних органів, що забезпечують здійснення повноважень з розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, розробляє заходи щодо підвищення ефективності функціонування територіальних органів.

Прокурор стверджує, що Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру не вживалося заходів щодо усунення порушення земельного законодавства при винесенні спірних наказів про надання в оренду земельних ділянок та укладення відповідних договорів, що підтверджується листом вказаного органу № 10-28-0.19-7806/2-19 від 23.09.2019 р.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним чином здійсненням органом державного контролю захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, перший заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області звернувся з даною позовною заявою в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Як слідує з наявних відомостей у Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 р. прийнято до розгляду справу № 912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019 р., передану колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, в якій, зокрема поставлені питання щодо того, чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Крім того, у вказаній справі Великою Палатою Верховного Суду розглядатиметься питання, щодо правових наслідків у випадку, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"). Зокрема, правового висновку Великої Палати потребують питання: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності; які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом. Приймаючи до розгляду вказану справу Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що вирішення поставлених питань щодо обґрунтування прокурором звернення до суду в інтересах держави сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

Отже, Великою Палатою Верховного Суду, серед іншого, вирішуватиметься питання щодо змісту доказів, які повинні бути надані прокурором при зверненні з позовом в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та необхідності обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, а також щодо правових наслідків, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду.

Вказане свідчить про те, що правовідносини у справі № 911/32/20 та у справі № 912/2385/18 є подібними.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, оскільки Великою Палатою Верховного Суду переглядаєтся судове рішення в подібних правовідносинах, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження в справі № 911/32/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 912/2385/18.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі № 911/32/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 25.03.2020 р.

Суддя О.О. Рябцева