ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

07 квітня 2020 року Справа № 923/330/13 (923/166/20)

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі

за позовом: Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ізумрудний" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Добровольського Анатолія Петровича, , вул. 40 років Перемоги, 2а, м. Генічеськ Херсонської області,

до: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна,

в межах справи про банкрутство, порушеної

за заявою: Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ізумрудний", ідентифікаційний код 00233709, вул. 40 років Перемоги, 2а, м. Генічеськ Херсонської області,

до: Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ізумрудний", ідентифікаційний код 00233709, вул. 40 років Перемоги, 2а, м. Генічеськ Херсонської області,

про банкрутство,

в с т а н о в и в:

Ліквідатором в межах справи про банкрутство подано позовну заяву до ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01 серпня 2013 року посвідчений державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області Бернацькою Н.Г., за реєстровим № 1-1423, укладений між Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ізумрудний", в особі голови Белякова Володимира Валерійовича (Продавець) та ОСОБА_2 , за умовами якого Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ізумрудний» продав, а ОСОБА_2 , придбала нерухоме майно молочно-переробний комплекс, який складається з нежитлових приміщень: цеху по переробці молока літ. «А», прибудови літ «а», виробничої будівлі літ. «Б», сторожки літ. «В», трансформаторної літ «Г», контрольно-виробничого пункту літ. «Д», прибудови літ «д», гаражу літ. «С», майстерні літ. «Ж», котельні літ. «З», вбиральні літ «І», споруд № 1-6, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та розташований на земельній ділянці площею 1,7510 га, що передана для розміщення та будівництва молочно-промислового комплексу, кадастровий номер 65221 10100:01:001:024.

Ухвалою від 12.03.2020 Господарський суд прийняв заяву до розгляду та відкрив

провадження у справі №923/330/13 (923/166/20).

До господарського суду 07.04.2020 надійшла заява від позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно молочно-переробний комплекс, який складається з нежитлових приміщень: цеху по переробці молока літ. «А», прибудови літ «а», виробничої будівлі літ. «Б», сторожки літ. «В», трансформаторної літ «Г», контрольно-виробничого пункту літ. «Д», прибудови літ «д», гаражу літ. «Є», майстерні літ. «Ж», котельні літ. «З», вбиральні літ « 1», споруд №1-6, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та розташований на земельній ділянці площею 1,7510 га, що передана для розміщення та будівництва молочно-промислового комплексу, кадастровий номер :01:001:024, що знаходиться в користуванні; заборонити всім суб`єктам державної реєстрації проводити будь-які реєстраційні дії з вищевказаним майном; сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову відстрочити до прийняття рішення по справі.

В обґрунтування своїх вимог ліквідатор зазначає, що між ОСОБА_1 (відповідачем по справі) та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу від 18.11.2016, посвідчений державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області Бернацькою Н.Г., за реєстровим № 1567, за умовами якого ОСОБА_2 продала нерухоме майно молочно-переробного комплексу за адресою АДРЕСА_2 покупцю - ОСОБА_3 . Крім того, Згідно відомостей з Реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на майно молочно-переробного комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , на сьогодні зареєстровано за ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2017 р., посвідченого державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області Бернацькою Н.Г., за реєстровим № 1050.

Вказане свідчить про те що предмет спору, а саме майно молочно-переробного комплексу за адресою АДРЕСА_2 , може бути відчужено повторно, що може ускладнити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до приписів ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову за переліком, який наведений в ч. 1 ст. 137 цього ж Кодексу, зокрема, шляхом 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Згідно зі статтею 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, у тому числі, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, предмет і ціну позову, інші відомості, необхідні для вирішення питання про забезпечення позову.

За системним аналізом наведених норм права можна зробити висновок, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 137 ГПК України та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи роз`яснення наведені у п. п. 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для забезпечення позову.

Статтею 79 ГПК України передбачено подання достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Відповідно до приписів ст. 140 ГПК України (Розгляд заяви про забезпечення позову) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути

оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд зазначає, що предметом спору у даній справі дійсність (недійсність) договору. Позов заявлено про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01 серпня 2013 року посвідчений державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області Бернацькою Н.Г., за реєстровим № 1-1423, укладений між Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ізумрудний", в особі голови Белякова Володимира Валерійовича (Продавець) та ОСОБА_2 .

Як вказано у позовній заяві та у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, нерухоме майно, що бло предметом купівлі-продажу за оспореним договором, декілька разів перепродане, знаходиться у власності фізичної особи-набувача, яка не є учасником справи.

Позивачем не заявлено вимоги щодо витребування зазначеного майна із чужого володіння, отже заявлена вимога забезпечення не є адекватним захистом прав позивача, а тому заява про вжиття заходів забезпечення задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 10 днів в порядку ст. 257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу складено та підписано 07.04.2020 року.

Суддя П.Д. Пригуза