У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

26 березня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/239/20

Суддя Господарського суду Чернігівської області Шморгун В. В., розглянув в порядку наказного провадження матеріали заяви від 17.03.2020 №б/н

Товариства з обмеженою відповідальністю Донснаб-Агротехніка,

, вул. Заводська, 49, смт Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область, 62370,

до Приватного підприємства Смолянка-Агро,

, вул. Козлова, 25, с. Смолянка, Куликівський район, Чернігівська область, 16333

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донснаб-Агротехніка» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства «Смолянка-Агро» основного боргу у розмірі 173 189,47 грн за товар, придбаний відповідно до договору купівлі-продажу №23/08/2018-Ч-Імп від 23.08.2018.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Донснаб-Агротехніка» заяву разом з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2, 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами у справі, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

За приписами ч. 1-3 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Донснаб-Агротехніка» посилається на умови договору купівлі-продажу №23/08/2018-Ч-Імп від 23.08.2018 (далі - Договір), зокрема, на п. 3.1, 3.2, за умовами яких загальна вартість товару становить 2 047 342,50 грн, у т. ч. ПДВ 20%, що на дату, яка передує даті підписання цього договору (22.08.2018), становить 63 000 євро, по відношенню 1 євро = 32,4975 грн відповідно до курсу за Договором.

Для цілей цього Договору під курсом Договору сторони розуміють середньобанківський курс продажу євро, опублікований на сайті kurs.com.ua в розділі «архів» http://old. kurs.com.ua/arhiv (графа «джерело середньобанківський» графа «курс ……/значення курсу на відповідну дату) і визначається станом на останню дату, що передує даті відповідного платежу.

ПП «Смолянка-Агро» зобов`язалось здійснити оплату за договором у наступному порядку: суму української гривні еквівалентну сумі 18 900 євро, перераховану за курсом договору в термін до 05.09.2018 включно; суму української гривні еквівалентну сумі 6 300 євро, перераховану за курсом договору в термін до 20.09.2018 включно; суму української гривні еквівалентну сумі 37 800 євро, перераховану за курсом договору в термін до 20.12.2018 включно.

При проведені зарахування часткових оплат, здійснених ПП «Смолянка-Агро» у період з 07.09.2018 по 18.02.2020 в рахунок придбаного за Договором товару, ТОВ «Донснаб-Агротехніка» використало значення середньобанківського курсу продажу євро на останні дати, що передували датам відповідних платежів.

На підтвердження курсу євро на дати, що передували датам здійснення боржником відповідних платежів, заявник надав копії електронних доказів, а саме роздруківки з веб-сайту kurs.com.ua.

За умовами п. 7.2 Договору у разі судового розгляду під курсом договору розуміється середньобанківський курс продажу євро, опублікованого на сайті kurs.com.ua в розділі «архів» http://old. kurs.com.ua/arhiv (графа «джерело середньобанківський» графа «курс ……/значення курсу на відповідну дату) і визначається станом на останню дату, що передує даті складання (підписання) позовної заяви.

Як зазначає заявник у поданій ним заяві, залишок заборгованості ПП Смолянка-Агро перед ТОВ Донснаб-Агротехніка за поставлений товар становить 5642,27 євро, що відповідно до курсу Договору на день, який передує дню підготовки позовної заяви, а саме станом на 16.03.2020 (1 євро = 30,6950 грн) у гривневому еквіваленті складає 173 189,47 грн.

Проте заявник не надав суду доказів, які підтверджують курс євро станом на 16.03.2020, тобто доказів, зокрема копій електронних доказів (у паперовому або електронному виді), що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу, зокрема, якщо заявником не додано до заяви про видачу судового наказу документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу не перешкоджає повторному зверненню в наказному провадженні з даною заявою, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 12-14, 74, 147, 148, 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Донснаб-Агротехніка» (вул. Заводська, 49, смт. Солоницівка, Дергачівський район, Харківська область, 62370, ) у видачі судового наказу про стягнення з Приватного підприємства «Смолянка-Агро» (вул. Козлова, 25, с. Смолянка, Куликівський район, Чернігівська область, 16333, ) 173 189,47 грн боргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього кодексу.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Шморгун