РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.04.2020Справа № 910/1262/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г. розглянув у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн ЕНЕРДЖІ" (01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 34, к. 413)

про стягнення 167 213,64 грн

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн ЕНЕРДЖІ" про стягнення 167 213,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку із незалежних від нього обставин, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" не змогло обміняти талони на паливо на АЗС, що є наслідком невиконання відповідачем умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів на товар. Таким чином, за доводами позивача, відповідач повинен повернути суму неотоварених талонів на суму 167 213,64 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/1262/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

27.02.2020 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову та зазначає, що позивач навмисно не використовував талони для отримання товару, що в свою чергу унеможливило його отримання у встановлений договором строк. За доводами відповідача, ним були добросовісно виконані зобов`язання за договором з передання покупцю талонів, а відтак підстави для стягнення з постачальника заборгованості відсутні. Крім того відповідач зазначає, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/1423/20 між тими ж самими сторонами з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За результатами відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста від 24.02.2010 у справі №910/1423/20, яка набрала законної сили, було відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі" про залишення позову без розгляду. У вищевказаній ухвалі суд зазначив, що дослідивши позовні заяви та порівнявши позовні вимоги, підстави та предмет у справах №910/1262/20 та №910/1423/20 встановлено відсутність ідентичності підстав у зазначених справах, оскільки номери неотоварених талонів на суму 167 213,64 грн мають різні номери в двох вказаних справах.

Отже, у суду відсутні підстави вважати обґрунтованими доводи відповідача щодо того, що в провадженні Господарського суду міста Києва вже перебуває справа між тими ж сторонами з тим самим предметом та з тих самих підстав.

30.03.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач повідомляє, що при заправці талонів по договору №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018 використані талони залишились на АЗС відповідача/постачальника. Оригінали неотоварених талонів, номери яких зазначені в позовній заяві, знаходяться у позивача та можуть бути надані на вимогу суду.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

06 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техойл Нафтохімія" (найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Крейн Енерджі") (надалі - постачальник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (найменування якого змінено на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця") (надалі - покупець, позивач) був укладений договір поставки №ПР/НХ-18169/НЮ (надалі- договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю газ вуглеводневий скраплений СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) (талони), далі Паливо, в обсягах, згідно зі специфікацією №1 (додаток №1), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору.

У відповідності з пунктом 1.2 договору талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, одноразового використання, що посвідчує право покупця та/або уповноваженого ним користувача на одержання певної кількості та певної марки-Палива на АЗС постачальника. Талон має певний ступінь захисту та обов`язкові реквізити:- марка та кількість пального.

Відповідно до п. 1.3 договору талони повинні бути номіналом 10, 20, 40 літрів, мати термін дії не менше одного року з моменту їх отримання та який (термін дії) зазначений на талоні.

Відпуск палива покупцю здійснюється по талонах, що є підставою для відвантаження палива з всіх АЗС постачальника. Заправка автотранспорту здійснюється відповідно до потреб покупця (п. 1.4. договору).

Пунктом 1.5 договору встановлено, що під терміном «АЗС постачальника» у цьому договорі сторони розуміють автозаправні станції (автозаправні комплекси), на яких покупець та/або уповноважений ним користувач має можливість безумовно одержати паливо за найменуванням та у кількості, вказаних у талоні, незалежно від наявності в постачальника права власності або іншого речового права на такі автозаправні станції (автозаправні комплекси).

Відповідно до п. 1.6 договору під терміном «Користувач» у цьому договорі сторони розуміють будь-яку особу, що фактично отримує на АЗС постачальника фіксовану кількість палива певного найменування і марки, що позначені в талоні, який було передано постачальником покупцю в порядку та на умовах, визначених цим договором.

07 червня 2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 та специфікації № 2 та №3 до зазначеного договору.

Так, у відповідності до п.12.2 договору сторони дійшли згоди змінити ціну за одиницю товару, яка зазначена в специфікації № 1 (додаток №1), та внести зміни у п. п. 1.1, 4.1, 6.1, 6.5 договору від 06.04.2018 №ПР/НХ-18169/НЮ і викласти їх в наступній редакції:

« 1.1 У відповідності з цим договором постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю газ вуглеводневий скраплений СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) (талони), далі Паливо, в обсягах, згідно зі специфікаціями №№ 2,3 (додатки Ms 2,3), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору.»

« 4.1 Кількість Палива, що постачається за договором, на момент укладання Додаткової угоди № 1 до договору, складає 184 480 літрів, згідно зі специфікаціями №№2,3 (додатки №№ 2,3).»

« 6.1. Ціна на Паливо на момент укладання Додаткової угоди № 1 до договору складає 12,7644 грн., за один літр ( в т. ч. ПДВ).»

« 6.5. Загальна сума по договору формується із загальної вартості палива, яке отримав покупець від постачальника, відповідно Додатків оформлених до цього договору протягом строку дії договору та на момент укладання Додаткової угоди №1 до договору становить 2 319 964,51 (два мільйона триста дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири грн.51 коп.) грн., з урахуванням ПДВ 20% 386 660,75 грн (триста вісімдесят шість тисяч шістсот шістдесят грн. 75 коп.)».

До зазначеної Додаткової угоди додані Специфікації №№ 2,3 (додатки№№ 2,3), які є невід`ємною частиною Договору від 06.04.2018 № ПР/НХ-18169/НЮ.

З моменту підписання зазначеної Додаткової угоди, специфікація №1 (додаток №1) втратила свою чинність. Інші умови вищевказаного договору, не оговорені зазначеною додатковою угодою, залишені без змін і сторони підтвердили по них свої зобов`язання.

Відповідно до п. 5.2.3. договору постачальник зобов`язується здійснити передачу уповноваженому представнику покупця талонів на кількість Палива, зазначену в письмовій Заявці. Представник покупця під час прийняття Палива зобов`язаний звірити його відповідність кількості та асортименту Палива, вказаним у рахунку-фактурі і/або накладній, перевірити наявність і відповідність документів, що підтверджують якість Палива згідно з умовами договору, розписатися за отримання талонів та видати представнику постачальника доручення на отримання талонів.

Згідно з п. 7.1., 7.2. договору розрахунок за поставлене Паливо здійснюється таким чином: 100% перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Покупець здійснює оплату поставленого Палива протягом 10 банківських днів з дня отримання Палива, але не раніше реєстрації податкової накладної.

На виконання умов договору відповідачем згідно видаткових накладних №ХНТ 000365 від 02.05.2018 та №ХНТ 000984 від 19.06.2018 було поставлено газ вуглеводневий скраплений СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) (талони) в кількості 30 000,00 літрів на суму 348 120,00 грн. з ПДВ та в кількості 154 480,00 літрів на суму 1 971 844,51 грн. з ПДВ відповідно.

Факт передачі талонів на вищевказану суму підтверджується підписаними між сторонами Актами прийому-передачі талонів (бланк дозволу на отримання пального) від 02.05.2018 та від 19.06.2018.

Платіжним дорученням №977436 від 11.06.2018 позивачем було сплачено відповідачу суму 348 120,00 грн по рахунку-фактурі № ХН-0000028 від 02.05.2018 року за поставлений товар.

Платіжними дорученнями № 1065766 від 20.07.2018 та № 1128382 від 15.08.2018 була також здійснена позивачем оплата рахунку-фактури № ХН-0000053 від 19.06.2018 року на загальну суму 1 971 844,51 грн.

Як стверджує позивач, починаючи з лютого 2019 року відповідач припинив виконання зобов`язання по вищезазначеному договору, а саме АЗС постачальника припинили відпуск палива покупцю по талонах, які є підставою для відвантаження палива з всіх АЗС постачальника.

20 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача з претензією №НХ_3/1432, у якій повідомив останнього про відмову співробітниками АЗС у заправлені талонів структурних підрозділів регіональної філії та просив забезпечити отоварення талонів на газ у кількості 200 000 літрів на суму 331 874,40 грн.

У відповідь на вищевказану претензію відповідач листом №04К-2 від 04.04.2019 зобов`язався виконати свої зобов`язання перед структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно договору №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018 та гарантував відновити відпуск газу на АЗС по талонам, які знаходяться у позивача.

За доводами позивача, станом на момент пред`явлення даної позовної заяви, відповідачем залишились неотоварені талони в кількості 13 100 літрів на загальну суму 167 213,64 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладених між сторонами договорів, суд дійшов до висновку, що останні за своєю правовою природою він є договорами поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідач передав позивачу талони за актами приймання-передачі талонів (бланків дозволу на отримання пального) 02.05.2018 та від 19.06.2018 на загальну суму 2 319 964,51 грн, які були повністю оплачені позивачем згідно платіжних доручень №977436 від 11.06.2018, № 1065766 від 20.07.2018 та № 1128382 від 15.08.2018.

Із змісту укладеного між сторонами договору слідує, що товаром є газ вуглеводневий скраплений СПБТ; право власності на талони, поставлені постачальником покупцю в порядку та на умовах, визначених цим договором, переходить до покупця в день фактичної передачі талонів постачальником. Постачальник гарантує одержання покупцем та/або уповноваженим ним Користувачем Палива за номіналом талона на АЗС постачальника без будь-яких обмежень. З моменту переходу права власності на Паливо та до моменту його фактичного отримання на АЗС, Паливо перебуває на зберігання у постачальника. Вартість зберігання включено в ціну Палива (п. 5.3. договору).

За умовами договору відповідач також зобов`язався здійснювати своєчасну поставку палива та в повному обсязі у відповідності до умов договору.

В той же час, за твердженнями позивача, право на отримання палива було реалізоване останнім частково у зв`язку з відсутністю відпуску газу по придбаним талонам на АЗС, які є партнерами відповідача. Так, не отовареними відповідачем є талони в кількості 13 100 літрів на суму 167 213,64 грн, зокрема, талони у кількості 30 штук номіналом 10 літрів (№21-№50) та талони у кількості 640 штук номіналом 20 літрів (№51-№30).

При цьому матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання (відпуску) позивачем оплаченого на підставі договору газу на загальну суму 167 213,64 грн у кількості 13 100 літрів.

Згідно п.2 ч.1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

За змістом ст. 667 Цивільного кодексу України якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення. Необхідні для цього витрати покупець зобов`язаний відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Як зазначалось судом, позивач звертався на адресу відповідача з претензію №НХ-3/1432 від 20.03.2019 про забезпечення отоварення талонів на газ, які були придбані позивачем згідно договору №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018.

Листом №04К-2 від 04.04.2019 відповідач зобов`язався виконати свої зобов`язання перед структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно договору та гарантував відновити відпуск газу на АЗС по талонам, які знаходяться у позивача.

Тобто, вищевказаний лист відповідача, спростовує твердження останнього, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо належного виконання зобов`язання за договором №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018.

При цьому, за висновками суду, відсутність дій відповідача щодо фактичного передання товару на АЗС постачальника та/або його партнерських АЗС на території України у визначений договором строк, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України").

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не було виконано своїх зобов`язань за договором поставки №ПР/НХ-18169/НЮ від 06.04.2018 стосовно передачі (відпуску) позивачеві оплаченого товару - газу вуглеводневого скрапленого СПБТ (суміш пропан-бутанова технічна) в повному обсязі, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 167 213,64 грн визнаються судом законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" в повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 236 - 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейн ЕНЕРДЖІ" (01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 34, к. 413; ідентифікаційний код 41829696) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) заборгованість у розмірі 167 213 (сто шістдесят сім тисяч двісті тринадцять) грн 64 коп. та судовий збір у розмірі 2 508 (дві тисячі п`ятсот вісім) грн 20 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.04.2020

Суддя Л. Г. Пукшин