УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

м. Київ

01.04.2020Справа № 910/4254/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши матеріали заяви Громадської організації «Національний екологічний центр України» б/н від 18.03.2020 року про забезпечення позову по справі

за позовом Громадської організації «Національний екологічний центр України» (01135, м.Київ, пр. Перемоги, 7 Б, кв. 5)

до відповідачів: 1. Філії «Днопоглиблювальний флот» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14);

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Собі» (04176, м. Київ, вул. Електриків, 4)

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Громадської організації «Національний екологічний центр України» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 18.03.2020 року до Філії «Днопоглиблювальний флот» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Собі» (відповідачі) про визнання удаваним та недійсним договору закупівлі послуг № 53-В-ФДФ-19 від 27.12.2019 року, укладеного за результатами проведеної публічної закупівлі (відкриті торги) UA-2019-10-25-000325-b між Філією «Днопоглиблювальний флот» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Собі».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2020 року (суддя Грєхова О.А.) самовідвід судді Грєхової О.А. від розгляду справи № 910/4254/20 за позовом Громадської організації «Національний екологічний центр України» до Філії «Днопоглиблювальний флот» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Собі» про визнання договору недійсним задоволено; матеріали справи № 910/4254/20 за позовом Громадської організації «Національний екологічний центр України» до Філії «Днопоглиблювальний флот» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Собі» про визнання договору недійсним передано уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2020 року справу № 910/4254/20 передано на розгляд судді Алєєвої І.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 року (суддя - Алєєва І.В.) самовідвід судді Алєєвої І.В. від розгляду справи № 910/4254/20 за позовом Громадської організації «Національний екологічний центр України» до Філії «Днопоглиблювальний флот» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Собі» про визнання договору недійсним задоволено; матеріали справи № 910/4254/20 за позовом Громадської організації «Національний екологічний центр України» до Філії «Днопоглиблювальний флот» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Собі» про визнання договору недійсним передано уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2020 року справу № 910/4254/20 передано на розгляд судді Даниловій М.В.

Разом з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову б/н від 18.03.2020 року відповідно до якої позивач просить суд заборонити ТОВ «Собі» та субвиконавцям виконувати Договір від 27.12.2019 року №53-В-ФДФ-19 в частині надання послуг з обслуговування водних видів транспорту (Послуги з поточного ремонтного черпання судноплавних річкових внутрішніх водних шляхів загального користування на українській ділянці р. Прип`ять) / днопоглиблювальних робіт на річці Прип`ять до вирішення справи по суті.

Суд, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 року становить 2 102 грн. 00 коп.

Таким чином, за подання заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 1051 грн.

У якості доказу сплати судового збору за заяву про забезпечення позову заявник надав копію платіжного доручення № 2315 від 03.03.2020 р. на суму 1051,00 грн.

Проте, необхідно зазначити, що відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Крім того, згідно з положеннями п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України.

При використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією (п. 24.3 ст. 24 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Також відповідно до п. 3.1 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004 р. платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до вказаної Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до вказаної Інструкції.

Згідно додатку 8 зазначеної Інструкції для заповнення реквізиту № 51 зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словами, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Однак, копія платіжного доручення № 2315 від 03.03.2020 р. на суму 1051,00 грн. не містить обов`язкових реквізитів, визначених додатком 8 Інструкції, зокрема, відсутні відмітка банку (відбиток печатки (штампа)) та підпис уповноваженої особи банку щодо проведення (списання) грошових коштів з рахунку платника (позивача).

За таких обставин суд вважає, що надана позивачем копія платіжного доручення №2315 від 03.03.2020 р. не є належним доказом сплати судового збору при зверненні з заявою про забезпечення позову до господарського суду міста Києва.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява позивача про забезпечення позову не відповідає вимогам частини 5 статті 139 ГПК України, оскільки відсутні належні докази сплати судового збору, у суду наявні достатні правові підстави задля застосування частини 7 статті 140 ГПК України у сукупності із статтею 139 ГПК України шляхом постановлення ухвали суду про повернення заяви позивачу (заявнику). Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду після усунення допущених порушень.

Керуючись ст.ст. 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду заяву б/н від 18.03.2020 року Громадської організації «Національний екологічний центр України» про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу підписано 01.04.2020 р.

Суддя Данилова М.В.