ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 березня 2020 року Справа № 903/646/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу 903/646/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут, м.Луцьк

до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз, м. Луцьк

про зобов`язання вчинити дії,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

10.09.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут звернулося до господарського суду з позовною заявою № 5554/06-06 від 10.09.2018 року, в якій просило:

- зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації Волиньгаз скасувати безпідставно нараховані обсяги природного газу за період 01.01.2016 року по 31.03.2017 року з приведенням їх до стандартних умов відповідно до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики від 26.02.2004 року № 116.;

- зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації Волиньгаз здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами за період 01.01.2016 року по 31.03.2017 року відповідно до робочих об`ємів лічильників природного газу;

- зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації Волиньгаз провести перерахунок обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами з 23.03.2016 року за нормами, передбаченими постановою КМУ від 06.08.2014 року № 409 Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування, з врахуванням постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018 по справі №826/2507/18, якою визнано протиправною та нечинною постанову КМУ від 23.03.2016 року № 203 Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.

Ухвалою суду від 11.09.2018 року було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.10.2018р.

28.09.2018 року представник позивача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав уточнення позовних вимог № 6003/06-06 від 27.09.2018 року, в яких просив: зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації Волиньгаз скасувати безпідставно нараховані обсяги природного газу за період 01.07.2015 року по 10.09.2018 року з приведенням їх до стандартних умов відповідно до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики від 26.02.2004 року № 116.; зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації Волиньгаз здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами за період 01.07.2015 року по 10.09.2018 року відповідно до робочих об`ємів лічильників природного газу; зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації Волиньгаз надати товариству з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут достовірну інформацію про фактично спожитий газ побутовими споживачами за період 01.07.2015 року по 10.09.2018 року; зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації Волиньгаз привести у відповідність до реальних даних електронну абонентську базу споживачів в частині обсягів фактичного споживання природного газу побутовими споживачами.

28.09.2018 року представник позивача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання №6004/06-06 від 27.09.2018 року, в якому просив призначити судово-економічну експертизу по справі 903/646/18; провадження у справі зупинити на час проведення експертизи; оплату експертизи позивач гарантує. На вирішення судово-економічної експертизи позивач просив поставити наступні питання:

- чи співпадає об`єм природного газу, визначений ПАТ Волиньгаз за період з 01.07.2015р. по 31.08.2018р., з фактичним об`ємом спожитого природного газу населенням, об`єм якого обліковується індивідуальними лічильниками газу за період з 01.07.2015р. по 31.08.2018р.?

- який фактичний об`єм природного газу спожито населенням за період з 01.07.2015р. по 31.08.2018р., об`єм якого обліковується індивідуальними лічильниками газу?

- яка розбіжність між об`ємом природного газу, визначеним ПАТ Волиньгаз за період з 01.07.2015р. по 31.08.2018р., з фактичним об`ємом спожитого природного газу населенням, об`єм якого обліковувався індивідуальними лічильниками газу за період з 01.07.2015р. по 31.08.2018р.?

- чи застосовувалась при визначені фактичного об`єму природного газу, спожитого населенням за період з 01.07.2015р. по 31.08.2018р., об`єм якого обліковується індивідуальними лічильниками газу, Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу?

- чи вплинуло застосування Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу на об`єм газу, який придбавався ТОВ Волиньгаз Збут за договором №16-403-Н на купівлю-продаж природного газу від 28.10.2016р.?

28.09.2018 року представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив № 0309-2018 від 28.09.2018 року на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 03.10.2018 року представник позивача підтримав заяву про уточнення позовних вимог.

Заяву про уточнення позовних вимог № 6003/06-06 від 27.09.2018 року судом не було прийнято (ухвала суду від 03.10.2018 року).

Ухвалою суду від 03.10.2018 року підготовче засідання було відкладено на 17.10.2018 року у зв`язку з необхідністю подачі позивачем відповіді на відзив, подачі відповідачем письмових пояснень на клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи та зупинення провадження у справі.

16.10.2018 року представник позивача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав пояснення від 16.10.2018 на виконання вимог ухвали суду від 03.10.2018 року.

16.10.2018 року представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав пояснення № VL7618-18 від 16.10.2018 щодо клопотання про призначення експертизи, в яких вважав за необхідне призначити по справі судово-економічну експертизу.

17.10.2018 року представник відповідача подав клопотання № 6421/06-06 від 17.10.2018, в якому просив відкласти розгляд справи та надати час відповідачу ознайомитися з поясненнями позивача від 16.10.2018.

В судовому засіданні 17.10.2018 року представник позивача подав клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів для належної підготовки справи для розгляду по суті.

Представник відповідача підтримав клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 17.10.2018 року строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 днів - до 12.12.2018р. включно; підготовче засідання відкладено на 21.11.2018р.; надано час відповідачу для ознайомлення з письмовими поясненнями позивача від 16.10.2018 року; встановлено позивачу строк до 19.11.2018 року для подачі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018 року по справі № 826/2507/18; ухвалено клопотання про призначення судово-економічної експертизи та зупинення провадження у справі вирішити в наступному судовому засіданні.

В судовому засіданні 21.11.2018 року представник позивача подав клопотання № VLz-CK-419-1118 від 20.11.2018р. про приєднання до матеріалів справи копії рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018р. по справі № 826/2507/18 та клопотання № VLz-CK-420-118 від 21.11.2018р. про приєднання до матеріалів справи довідки № VLz-CK-4411-1118 від 21.11.2018р., роздруківки абонентських карток споживачів природного газу (10 штук), копії заяв споживачів природного газу, які судом задоволені.

Представник позивача в судовому засіданні клопотання №6004/06-06 від 27.09.2018 року про призначення судово-економічної експертизи по справі 903/646/18 підтримав.

Представник відповідача проти призначення судово-економічної експертизи у справі не заперечив.

Ухвалою суду від 21.11.2018 було задоволено клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи у справі; призначено у справі № 903/646/18 судово-економічну експертизу; проведення судово-економічної експертизи було доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз; витрати за проведення судово-економічної експертизи було покладено на позивача - товариство з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут; провадження у справі № 903/646/18 було зупинено до одержання висновку судової економічної експертизи.

10.12.2018 на адресу суду від судового експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання № 1208-12-18 від 05.12.2018, в якому судовий експерт просив суд погодити проведення судово-економічної у строки понад 90 календарних днів (початок в II кварталі 2019 року і завершити в строки, передбачені п. 1.13 Інструкції) що зумовлено значним завантаженням експерта (знаходженням на виконанні одночасно понад двадцяти експертиз).

Крім цього, в клопотанні судовий експерт просив уточнити питання, поставлені на вирішення експертизи ухвалою від 21.11.2018 про проведення судово-економічної експертизи, зазначає, що вказані питання сформульовано не у відповідності до вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53 5 (із змінами і доповненнями).

Ухвалою суду від 11.12.2018 було поновлено провадження у справі; підготовче засідання призначено на 17.12.2018.

17.12.2018 представник позивача подав клопотання № VLz-CK-818-1218 від 14.12.2018, в якому уточнив питання, які слід поставити на вирішення судово-економічної експертизи.

В судовому засіданні 17.12.2018 було оголошено перерву до 22.12.2018 для подачі документів, на які представник позивача посилається у клопотанні № VLz-CK-818-1218 від 14.12.2018.

В судовому засіданні 22.12.2018 представник позивача уточнив питання, які необхідно поставити на вирішення судово-економічної експертизи, просив поставити наступні питання:

- чи застосовувалась ПАТ Волиньгаз при визначенні об`єму спожитого населенням природного газу при складенні актів про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу та реєстрів обсягів розподіленого природного газу, сформованих згідно умов Типового договору на розподіл природного газу № 24/15307/Д.270-Н від 25.06.2015 року за період з 01 липня 2015 по 31 серпня 2018 Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу?

- чи вплинуло застосування Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу на об`єм газу, який придбавався ТОВ Волиньгаз Збут згідно з договором № 16-403-Н на купівлю-продаж природного газу від 28.10.2016 року, укладеного між ПАТ НАК Нафтогаз України та ТОВ Волиньгаз Збут на підставі актів приймання-передачі природного газу за період жовтень 2016 року березень 2017 року?

Також представник позивача подав клопотання № VLz-CK-919-1218 від 22.12.2018, в якому просив приєднати до матеріалів справи копії довідок з білінгової системи ТзОВ Волиньгаз Збут, яке судом задоволено.

Ухвалою суду від 22.12.2018 клопотання судового експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1208-12-18 від 05.12.2018 про уточнення питань, поставлених на вирішення експертизи ухвалою суду від 21.1.2018 було задоволено; клопотання судового експерта Волинського відділення Львівського науково- дослідного інституту судових експертиз про погодження строку проведення експертизи задоволено: погоджено проведення експертизи в строк, що перевищує 90 календарних днів, але не більше 6-ти місяців; на вирішення судово-економічної експертизи поставлено наступні питання:

- чи застосовувалась ПАТ Волиньгаз при визначенні об`єму спожитого населенням природного газу при складенні актів про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу та реєстрів обсягів розподіленого природного газу, сформованих згідно умов Типового договору на розподіл природного газу № 24/15307/Д.270-Н від 25.06.2015 року за період з 01 липня 2015 по 31 серпня 2018 Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу?

- чи вплинуло застосування Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу на об`єм газу, який придбавався ТОВ Волиньгаз Збут згідно з договором № 16-403-Н на купівлю-продаж природного газу від 28.10.2016 року, укладеного між ПАТ НАК Нафтогаз України та ТОВ Волиньгаз Збут на підставі актів приймання-передачі природного газу за період жовтень 2016 року березень 2017 року?

Ухвалою суду від 22.12.2018 провадження у справі № 903/646/18 було зупинено до одержання висновку судової економічної експертизи.

19.11.2019 через відділ документального забезпечення та контролю суду від Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання № 111412-19 від 15.11.2019, в якому судовий експерт просив надати додаткові документи:

- наказ про облікову політику ТОВ Волиньгаз Збут щодо відображення в бухгалтерському обліку фактичного об`єму споживання природного газу побутовими споживачами на підставі даних лічильників газу, взаєморозрахунків з операторами ГРМ, ГТС.

- наказ про облікову політику ПАТ Волиньгаз щодо відображення в бухгалтерському обліку фактичного об`єму споживання природного газу побутовими споживачами на підставі даних лічильників газу, взаєморозрахунків за надання послуг з транспортування природного газу газорозподільними мережами замовникам.

- документи бухгалтерського обліку ТОВ Волиньгаз Збут щодо взаєморозрахунків з контрагентом ПАТ Волиньгаз в розрізі договору №24/15307/Д270-Н від 25.06.2015 за період з 01.07.2015 по 31.08.2018;

- документи бухгалтерського обліку ПАТ Волиньгаз щодо взаєморозрахунків з контрагентом ТОВ Волиньгаз Збут в розрізі договору №24/15307/Д270-Н від 25.06.2015 за період з 01.07.2015 по 31.08.2018;

- документи бухгалтерського обліку ТОВ Волиньгаз Збут щодо взаєморозрахунків з контрагентом ПАК Нафтогаз Україна, в розрізі Договору № 16-103-Н від 30.12.2015;

- документи бухгалтерського обліку ТОВ Волиньгаз Збут щодо взаєморозрахунків з контрагентом ПАК Нафтогаз Україна, в розрізі Договору № 16-403-Н від 28.10.2016;

- розшифровка (інші документи) ТОВ Волиньгаз Збут обсягів фактично спожитого газу побутовими споживачами на підставі даних лічильників газ в розрізі розрахункових періодів з 1 липня 2015 по 31 серпня 2018;

- відомість (розрахунок) ТОВ Волиньгаз Збут вартості спожитих обсягів газу побутовими споживачами на підставі даних лічильників газ в розрізі розрахункових періодів з 1 липня 2015 по 31 серпня 2018;

- реєстри ПАТ Волиньгаз щодо обсягів розподіленого природного газу споживачам ТОВ Волиньгаз Збут за звітні періоди з 1 липня 2015 по 31 серпня 2018;

- розшифровка ПАТ Волиньгаз об`єму розподіленого газу побутовим споживачам на підставі даних лічильників газу в розрізі розрахункових періодів з 1 липня 2015 по 31 серпня 2018;

- пояснення ПАТ Волиньгаз до визначення обсягів розподіленого природного газу побутовим споживачам, об`єм якого обліковується індивідуальними лічильниками газу в розрізі розрахункових періодів з 1 липня 2015 по 31 серпня 2018.

Ухвалою суду від 20.11.2019 було поновлено провадження у справі у зв`язку з необхідністю розгляду клопотання експерта про надання додаткових документів, необхідних для виконання судової експертизи, провадження у справі № 903/646/18.

21.11.2019 через відділ документального забезпечення та контролю суду ТОВ Волиньгаз Збут на виконання вимог ухвали суду подало:

- наказ Про облікову політику ТОВ Волиньгаз Збут щодо відображення в бухгалтерському обліку фактичного об`єму споживання природного газу побутовими споживачами на підставі даних лічильників газу, взаєморозрахунків з операторами ГРМ, ГТС;

- бухгалтерські документи щодо розрахунків з контрагентом АТ "Волиньгаз" в розрізі договору № 24/15307/Д.270-Н від 25.06.2015 року за період з 01 липня 2015 по 31 серпня 2018 року;

- бухгалтерські документи щодо розрахунків з контрагентом НАК Нафтогаз України в розрізі договору № 16-103-Н;

- бухгалтерські документи щодо розрахунків з контрагентом НАК Нафтогаз України в розрізі договору № 16-403-Н;

- обсяги фактично спожитого газу побутовими споживачами на підставі даних білінгової системи з липня 2015 по серпень 2018;

- вартість спожитих обсягів газу побутовими споживачами на підставі даних білінгової системи з липня 2015 по серпень 2018 ;

- реєстри ПАТ "Волиньгаз" щодо обсягів розподіленого природного газу споживачам ТОВ Волиньгаз Збут за звітні періоди з липня 2015 по серпень 2018.

ТзОВ Волиньгаз Збут просило провести розгляд клопотання судового експерта в судовому засіданні без участі представника ТОВ Волиньгаз Збут.

21.11.2019 через відділ документального забезпечення та контролю суду ПАТ по газопостачанню та газифікації Волиньгаз подало пояснення, в яких повідомило про те, що рішенням річних загальних зборів акціонерів ПАТ Волиньгаз (протокол № 1 від 25.03.2019 року) змінено тип акціонерного товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство; змінено найменування Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Волиньгаз на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Волиньгаз. 11.05.2019 року здійснено державну реєстрацію нової редакції Статуту, внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Починаючи з 13.05.2019 року, офіційне найменування Товариства українською мовою згідно із Статутом: повне найменування - Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Волиньгаз, скорочене найменування - АТ Волиньгаз.

Сам по собі факт зміни найменування юридичної особи не означає її реорганізацію, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма цієї особи. Зміна типу акціонерного товариства з публічного на приватне не є його перетворенням (ст. 5 Закону України Про акціонерні товариства) і не потребує вчинення судом процесуального правонаступництва. Проте, суд бере до уваги цей факт, повідомлений відповідачем, та вказує нове найменування відповідача.

На виконання вимог ухвали суду АТ Волиньгаз подало:

1) копію витягу з ЄДР;

2) копію наказу № 571 від 31.12.2018 року Про облікову політики ПАТ Волиньгаз;

3) бухгалтерські документи щодо проведення розрахунків з контрагентом ТОВ Волиньгаз Збут в розрізі договору №24/15307/Д.270-Н від 25.06.2015 року за період з 01 липня 2015 року по 31 серпня 2018 року;

4) копії актів про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за період 07.2015 року - 09.2018 року, та деталізацію до вказаних акті згідно даних білінгової системи;

5 ) інформацію щодо приведення обсягів спожитого газу населенням до стандартних умов згідно білінгової системи із зазначенням місця розташування лічильника з липня 2015 року по серпень 2018 року;

6) копію постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.05.2019 року №640/20866/18.

7) копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 року по справі №640/20866/18.

8) копію довіреності представника АТ Волиньгаз.

Розгляд клопотання судового експерта Волинського відділення Львівського науково- дослідного інституту судових експертиз АТ Волиньгаз просило проводити без участі представника АТ Волиньгаз.

28.11.2019 через відділ документального забезпечення та контролю суду АТ Волиньгаз подало пояснення № 430007.1- Ск-4399-1119 від 21.11.2019.

В судове засідання 28.11.2019 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою суду від 28.11.2019 клопотання №111412-19 від 15.11.2019 судового експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових документів, необхідних для виконання експертизи було задоволено; надано Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз: наказ Про облікову політику ТОВ Волиньгаз Збут щодо відображення в бухгалтерському обліку фактичного об`єму споживання природного газу побутовими споживачами на підставі даних лічильників газу, взаєморозрахунків з операторами ГРМ, ГТС; бухгалтерські документи щодо розрахунків з контрагентом АТ "Волиньгаз" в розрізі договору № 24/15307/Д.270-Н від 25.06.2015 року за період з 01 липня 2015р. по 31 серпня 2018 року; бухгалтерські документи щодо розрахунків з контрагентом НАК Нафтогаз України в розрізі договору № 16-103-Н; бухгалтерські документи щодо розрахунків з контрагентом НАК Нафтогаз України в розрізі договору № 16-403-Н; обсяги фактично спожитого газу побутовими споживачами на підставі даних білінгової системи з липня 2015 по серпень 2018; вартість спожитих обсягів газу побутовими споживачами на підставі даних білінгової системи з липня 2015 по серпень 2018; реєстри ПАТ "Волиньгаз" щодо обсягів розподіленого природного газу споживачам ТОВ Волиньгаз Збут за звітні періоди з липня 2015 по серпень 2018; копію наказу № 571 від 31.12.2018 року Про облікову політики ПАТ Волиньгаз; бухгалтерські документи щодо проведення розрахунків з контрагентом ТОВ Волиньгаз Збут в розрізі договору №24/15307/Д.270-Н від 25.06.2015 року за період з 01 липня 2015 року по 31 серпня 2018 року; копії актів про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за період 07.2015 року - 09.2018 року та деталізацію до вказаних акті згідно даних білінгової системи; інформацію щодо приведення обсягів спожитого газу населенням до стандартних умов згідно білінгової системи із зазначенням місця розташування лічильника з липня 2015 року по серпень 2018 року; пояснення АТ "Волиньгаз" № 430007.1- Ск-4399-1119 від 21.11.2019.

Провадження у справі №903/646/18 було зупинено до одержання висновку судової економічної експертизи.

28.01.2020 до Господарського суду Волинської області надійшов висновок експерта судової економічної експертизи від 28.12.2019 №8893.

Ухвалою суду від 29.01.2020 провадження у справі було поновлено, підготовче засідання призначено на 12.02.2020.

12.02.2020 представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання від 12.02.2020, в якому просив приєднати до матеріалів справи копію постанови Верховного Суду від 03.02.2020 по справі № 640/20866/18.

Клопотання представника відповідача судом було задоволено, копію зазначеної постанови приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 12.02.2020 було закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.2020.

В судових засіданнях з 26.02.2020 по 11.03.2020 та з 11.03.2020 по 27.03.2020 оголошувались перерви.

23.03.2020 представники сторін через відділ документального забезпечення та контролю суду подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, які судом задоволено, справу 27.03.2020 розглянуто за відсутності представників сторін, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позові з огляду на таке.

30.12.2015 між НАК «Нафтогаз України» як продавцем і ТзОВ «Волиньгаз Збут» як покупцем було укладено договір №16-103-Н на купівлю-продаж природного газу.

До цього договору були укладені додаткові угоди: №1 від 31.01.2016, №2 від 29.02.2016, №3 від 31.03.2016, №4 від 30.04.2016, якими внесено зміни і доповнення до договору купівлі-продажу природного газу.

28.10.2016 між НАК «Нафтогаз України» як продавцем і ТзОВ «Волиньгаз Збут» як покупцем було укладено договір №16-403-Н на купівлю-продаж природного газу.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2. договорів №16-103-Н від 30.12.2015, №16-403-Н від 28.10.2016 продавець зобов`язався передати покупцю у 2016 2017 роках природний газ, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах договору.

Природний газ, що передається за цими договорами, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

На виконання умов договорів №16-103-Н від 30.12.2015, №16-403-Н від 28.10.2016 за період січень 2016 березень 2017 продавець передав, а покупець прийняв 412 142,15 тис. куб.м. природного газу, що підтверджується актами приймання передачі природного газу за спірний період.

Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про ринок природного газу" ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами відповідальності суб`єктів ринку природного газу за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів.

Пунктами 6, 17 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що газорозподільна система - це технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам; оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах (ст. 37 Закону України "Про ринок природного газу").

30.09.2015 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою №2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1378/27823, затвердила Кодекс газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРC), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем (п.2 гл.1 розділу І).

Дія Кодексу ГРС поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Відповідно до п. 3 гл. 2 розділу І Кодексу ГРС основними функціями оператора ГРМ є, зокрема: забезпечення балансування між об`ємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ (від ГРС, ГДП, ВБГ, інших ГРМ) та об`ємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ (споживачам, для транзиту в інші ГРМ); формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді.

Пунктом 39 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що суб`єктами ринку природного газу є оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Згідно зі ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Пунктом 1.1. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 30.09.2015 №2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829 (надалі - Типовий договір розподілу природного газу) передбачено, що типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статтей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документальне підтвердження споживання природного газу.

На виконання вказаної умови Типового договору розподілу природного газу споживачі приєдналися до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

25.06.2015 року між ПАТ по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз", як газорозподільним підприємством, та ТОВ "Волиньгаз Збут", як замовником, було укладено типовий договір на розподіл природного газу №24/15307/Д.270-Н (а.с.42-49, т1).

До типового договору на розподіл природного газу №24/15307/Д.270-Н від 25.06.2015 року були укладені додаткові угоди від 30.06.2015, 30.11.2015, 31.03.2016, 01.12.2015, 30.04.2016, 30.03.2017, 14.12.2016, якими внесено зміни і доповнення до типового договору.

Згідно з п.п.2.1., 2.2., 2.3. типового договору відповідач зобов`язався надати позивачу з 01.07.2015 року послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до меж споживачів позивача відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін.

Газ позивача, транспортування якого за договором здійснюється відповідачем, призначається для задоволення потреб населення та релігійних організацій (крім обсягів, що використовується для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), газоспоживне обладнання яких підключено до газорозподільних мереж.

Позивач зобов`язався сплатити відповідачу вартість послуг з транспортування природного газу газорозподільними мережами у розмірі, строки та порядку, що передбачені умовами договору.

Пунктом 3.1. типового договору №24/15307/Д.270-Н від 25.06.2015 за розрахункову одиницю протранспортованого природного газу приймається один кубічний метр (м3) газу, приведений до стандартних умов: температура газу (і) = 20 градусів за Цельсієм, тиск газу (Р) - 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа).

Пунктом 3.2. типового договору передбачено, що облік обсягів природного газу, що транспортується на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами користування та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України №618 від 27 грудня 2005 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України за №67/11941 від 26 січня 2006 року, та для споживачів-населення за Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України N2246 від 09 грудня 1999 року.

Згідно з п.3.3. типового договору обсяг протранспортованого природного газу за розрахунковий період для споживачів постачальника за регульованим тарифом визначається відповідно до договорів на постачання газу, укладених між замовником, відповідним споживачем та газорозподільним підприємством.

Пунктом 3.4. типового договору передбачено, що за підсумками розрахункового періоду газорозподільне підприємство формує акт про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого ) газу та реєстр обсягів розподіленого природного газу споживачам замовника за розрахунковий період по споживачах постачальника за регульованим тарифом, що є замовником, та у зазначений строк передає його на погодження замовникові.

За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу протранспортованого газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або у судовому порядку. До вирішення цього питання обсяг протранспортованого газу встановлюється відповідно до даних Газорозподільного підприємства.

Пунктом 4.6. типового договору на розподіл природного газу узгоджено, що послуги з транспортування природного газу ГРМ підтверджуються підписаним між Оператором ГРМ та Замовником актом наданих послуг, що оформлюється з урахуванням обсягу протранспортованого газу за розрахунковий період, визначеного відповідно до розділу III договору.

У відповідності до умов типового договору розподілу природного газу, обсяги протранспортованого природного газу визначені в актах на підставі даних Оператора ГРМ.

На виконання умов типового договору на розподіл природного газу відповідач з січня 2016 року по березень 2017 року розподілив природного газу побутовим споживачам в обсязі 397 879,382 тис. куб м. на загальну суму 2 374 566 300,19 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями актів про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу.

Згідно з поясненнями представника позивача, нарахування плати за спожитий природний газ здійснювалось позивачем на підставі наданої Оператором ГРМ (відповідачем) інформації щодо обсягу спожитого газу.

Оператор ГРМ (відповідач) визначав об`єм спожитого природного газу населенням з урахуванням коефіцієнтів, передбачених Методикою приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України №116 від 26.02.2004.

Представник відповідача в процесі судового розгляду цей факт підтвердив.

Як зазначено в письмових поясненнях від 11.03.2020, позивач за період з січня 2016 року по березень 2017 року нарахував до оплати споживачам 380 840,072 тис.куб.м., що не приведені до стандартних умов.

Таким чином, розбіжність між обсягами розподіленого відповідачем природного газу населенню та обсягами газу, які виставлені позивачем до оплати населенню, становить 17039,31 тис.куб.м.

Ця розбіжність виникла внаслідок того, що обсяги розподіленого відповідачем природного газу визначені з урахуванням коефіцієнта приведення їх до стандартних умов, а позивач визначав обсяги, які мають сплатити споживачі природного газу, відповідно до робочих об`ємів лічильників природного газу.

Вищенаведені обставини представниками сторін під час розгляду справи визнавались та не оспорювались.

Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами-споживачами газу регламентуються Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою КМУ від 30.09.2015 № 2496 (надалі - Правила постачання природного газу), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824.

Відповідно до п. 2 розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно з пунктом 13 розділу III Правил постачання природного газу, розрахунки (побутовим споживачем) за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Пунктами 1, 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу визначено, що комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідач, як оператор ГРМ, відповідно до приписів пунктів 2-3 глави 2 розділу І Кодексу виконує функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу тощо, а також здійснює комерційний облік природного газу в газорозподільній системі.

За приписами п.1 гл. 4 розд. ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому, Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та, відповідно до вимог цього Кодексу, здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Пунктом 4 гл. 4 розд. ІХ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Згідно з п.5 цієї глави Кодексу Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу (алокація) є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Пунктом 5.4. типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829, передбачено, що порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору.

Згідно з п.3.1. типового договору на розподіл природного газу №24/15307/Д.270-Н від 25.06.2015, укладеного між позивачем та відповідачем, за розрахункову одиницю протранспортованого природного газу приймається один кубічний метр газу, приведений до стандартних умов.

Отже, враховуючи вищезазначені положення п.3 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, умови типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498 та типового договору на розподіл природного газу № 24/15307/Д.270-Н від 25.06.2015, укладеного між сторонами у справі, фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, шляхом: 1) приведення газу до стандартних умов; 2) переведення об`єму газу, приведеного до стандартних умов в одиниці енергії, та відповідно на відповідача покладено обов`язок при комерційному обліку газу здійснювати приведення газу до стандартних умов.

Відповідно до п.31 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» природний газ, нафтовий (попутний) газ, газ (метан) вугільних родовищ та газ сланцевих товщ, газ колекторів щільних порід, газ центрально-басейнового типу (далі природний газ) суміш вуглеводнів та невуглеводневих компонентів, що перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиск 760 міліметрів ртутного стовпа і температура 20 градусів за Цельсієм) і є товарною продукцією.

Пунктом 3 глави 1 розділу IX Кодексу газорозподільних систем встановлено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках. Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу. Оператор ГРМ відповідає за переведення об`єму природного газу в обсяг переданої (спожитої) енергії.

Відповідно до п. 6 глави 1 розділу XV Кодексу газорозподільних систем за відсутності корекції тиску та температури у ЗВТ, виміряний об`єм газу має бути приведений до стандартних умов за формулою:Vс = V k, де Vс - об`єм газу, приведений до стандартних умов, (м куб.); V- об`єм газу, виміряний ЗВТ, (м куб.); к- коефіцієнт приведення до стандартних умов вимірювання.

Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року N 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за N 346/8945.

Таким чином, главою 1 розділу XV Кодексу газорозподільних систем визначена мета використання вищевказаної Методики проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури.

У розділі 1 вищевказаної Методики зазначено, що вона призначена для приведення об`єму природного газу (далі газ), який вимірюється побутовими лічильниками газу (далі лічильники) в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об`єму газу низького тиску лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу.

Згідно з п. 5.1. глави 5 Методики значення коефіцієнта коригування показів лічильника залежить від фактичного розміщення лічильника (зовні приміщення або в неопалювальному приміщенні або в опалювальному приміщенні) та від відстані місця входу газопроводу в опалювальне приміщення до вхідного штуцера лічильника.

У підпунктах 5.1.1.-5.1.5. пункту 5.1. глави 5 Методики йдеться про необхідність застосування того чи іншого коефіцієнту коригування показів лічильника газу (що наведені в додатках до Методики № 116) в залежності від місця розміщення лічильника газу.

Главою 6 Методики визначено формулу, за якою має бути розраховано об`єм спожитого газу за показами лічильника у визначений період (місяць). Відтак, об`єм газу, який приведено до стандартних умов визначається за формулою: Vn = Vл х Ккр, куб.м., де Vл - покази побутового лічильника в робочих умовах, куб.м.; Ккр - чисельне значення коефіцієнта коригування показів лічильника згідно з додатками 1-6 до Методики.

Як зазначено в п. 6.2. глави 6 Методики, для розрахунків обсягів спожитого газу приймається значення Vn.

Таким чином, застосування відповідачем коефіцієнту приведення до стандартних умов при визначенні обсягу розподіленого природного газу по об`єктах побутових споживачів, вузли обліку яких не обладнані корекцією тиску та температури, відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, приписам абзацу 2 пункту 3 глави 1 розділу ІХ, розділу XV Кодексу газорозподільних систем, п.п 5.2.-5.3 Типового договору, п. 31 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», постанові НКРЕКП №84 від 26.01.2017 року «Про затвердження змін до деяких постанов НКРЕКП щодо запровадження на ринку природного газу використання одиниць енергії».

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення позову в частині зобов`язання ПАТ Волиньгаз скасувати як безпідставно нараховані обсяги природного газу за період 01.01.2016 року по 31.03.2017 року, які були ним приведені до стандартних умов відповідно до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики від 26.02.2004 року № 116.;

Вимога зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації Волиньгаз здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами за період 01.01.2016 року по 31.03.2017 року відповідно до робочих об`ємів лічильників природного газу також не підлягає до задоволення, оскільки вона похідна від попередньої вимоги, яка є безпідставною.

Позовна заява містить також вимогу зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації Волиньгаз провести перерахунок обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами з 23.03.2016 року за нормами, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування, з врахуванням постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018 по справі №826/2507/18, якою визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203 Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.

Відповідно до ч.1 ст.162, п.5 ч.3 ст.162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 76 ГПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Всупереч вимог ч.1 ст.162, п.5 ч.3 ст.162 ГПК України ТзОВ Волиньгаз Збут в позовній заяві не викладено обставин про те, за якими нормами ПАТ «Волиньгаз» проводило нарахування обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами з 23.03.2016, не наведено доказів на підтвердження цієї обставини; не обґрунтовано, за якими нормами, на думку позивача, відповідач мав нараховувати обсяги спожитого природного газу побутовим споживачам; не наведено законодавства, на підставі якого позивач вважає, що відповідач проводив нарахування за відповідними нормами безпідставно.

З огляду на викладене, позивач в процесі судового розгляду не довів неправомірності дій відповідача при нарахуванні обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами з 23.03.2016 та неправомірного застосування ним норм споживання природного газу при розрахунку обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами, а тому позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Разом з цим, відмовляючи у задоволення позову в цій частині судом також враховано, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018 по справі 826/2507/18, на яку посилається позивач, було визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників»; визнано протиправним та нечинним пункт 1 переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 204; зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому було офіційно оприлюднено постанови Кабінету Міністрів України: від 23.03.2016 № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» та від 23.03.2016 №204 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», після набрання законної сили.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду України від 09.08.2018 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018 у справі 826/2507/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27.11.2018 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2018 залишено без змін.

Як визначено ч.2 ст.255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ч.1 ст.325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018 у справі 826/2507/18 набрало законної сили 09.08.2018.

За приписами ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили. Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Оскільки рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018 по справі 826/2507/18 набрало законної сили 09.08.2018, то відповідно до ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України у відповідача виник обов`язок проводити розрахунок обсягів спожитого природного газу побутовим споживачам за нормами, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», з 09.08.2018.

А тому відсутні підстави для здійснення перерахунку обсягів спожитого природного газу побутовим споживачам за нормами, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», починаючи з 23.03.2016.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 7048 грн. на підставі п.2 ч.4 ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 01.04.2020.

Суддя І. О. Якушева