ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"25" березня 2020 р. Справа№ Б8/065-12

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "Соціум" (далі - скаржник, заявник, ТОВ "УТБ "Соціум")

на ухвалу господарського суду Київської області від 07.08.2015

у справі № Б8/065-12

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток-Сервіс" (далі - ТОВ "Маєток-Сервіс")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (ідентифікаційний код 33870540) (далі - ТОВ "Будівельна українська спілка")

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.06.2012 у справі №Б8/065-12 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Будівельна українська спілка».

Постановою Господарського суду Київської області від 20.10.2014, серед іншого, визнано ТОВ «Будівельна українська спілка» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Горбача Сергія Федоровича.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.08.2015 у даній справі скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська спілка" Горбача С.Ф. задоволено частково, визнано неправомірними дії ліквідатора банкрута Горбача С.Ф. під час проведення ним ліквідаційної процедури ТОВ "Будівельна Українська спілка", в іншій частині вимог скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська спілка" Горбача С.Ф. - відмовлено, в задоволенні заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про вжиття заходів до забезпечення відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, 15.01.2020 ТОВ "УТБ "Соціум" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 07.08.2015 у справі № Б8/065-12.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 для розгляду справи № Б8/065-12 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Доманська М.Л., судді - Верховець А.А., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана з пропуском строку установлених статтею 256 цього Кодексу, а клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 07.08.2015 у справі № Б8/065-12 відсутнє.

Від заявника в межах встановленого строку на виконання вимог ухвали суду від 15.01.2020 надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження. У клопотанні заявник вказує, що він не отримував оскаржувану ухвалу, не був присутній в судовому засіданні, а дізнався про скасування аукціону з продажу майна ТОВ «БУС» та, зокрема, про підстави такого скасування, які викладені в оскаржуваній ухвалі, лише в січні 2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 у зв`язку з задоволенням заяви головуючого суддів Доманської М.Л., судді - Верховця А.А. про самовідвід, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2020 для розгляду справи № Б8/065-12 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді - Пантелієнко В.О., Сотніков С.В. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, колегія суддів вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції, яка оскаржується постановлена 07.08.2015, тобто до набрання чинності з 15.12.2017 ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ.

Згідно з п. 13 ч. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ГПК України).

Отже, судові рішення, що ухвалені до 15.12.2017, тобто до набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, проте розгляд таких скарг здійснюється за правилами, встановленими ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 12.11.2018 у справі №54/239.

В частині другій ст.261 ГПК України визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Здійснивши аналіз зазначеної норми, Верховний Суд констатував у постанові №54/239, що у визначеній нормі врегульовано порядок вчинення процесуальної дії судом апеляційної інстанції, а саме, відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими з порушенням строку. Тоді як строки оскарження судових рішень суду першої інстанції, ухвалених до 15.12.2017, врегульовані у ст.93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими на судові рішення, що ухвалені до 15.12.2017, керується, в тому числі, приписами ч.2 ст.261 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017). Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 ч.2 ст.261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

При цьому, Верховний Суд відступив від висновку про застосування ч.2 ст.261 ГПК України, здійсненого у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №910/7599/15-г, посилаючись на те, що ця норма може застосуватися судом апеляційної інстанції під час вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими на судові рішення, ухвалені до 15.12.2017.

В клопотанні не зазначено, що пропуск строку на апеляційне оскарження виник внаслідок обставин непереборної сили, що стосується посилання заявника на те, що про існування оскаржуваної ухвали він дізнався лише в 2020 році, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14.10.2007 р. у справі «Трух проти України»).

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Богонос проти Росії» від 05.02.2004).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

При цьому суд апеляційної інстанції встановив, що ухвала Господарського суду Київської області від 07.08.2015 вже переглядалася в апеляційному порядку в частині визнання протиправними дій ліквідатора ТОВ «Будівельна українська спілка». Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2015 у вказаній частині залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.12.2015 касаційне провадження за скаргою ліквідатора ТОВ «Будівельна українська спілка» на зазначену постанову Київського апеляційного господарського суду припинено. Суд касаційної інстанції зазначив, що можливість оскарження в касаційному порядку ухвали Господарського суду від 07.08.2015 у даній справі не передбачена Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до ч.2 ст. 261 ГПК України відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "УТБ "Соціум" на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2015 у справі №Б8/065-12, оскільки звертаючись з апеляційною скаргою, ТОВ "УТБ "Соціум" не доведено існування передбачених ст.261 ГПК України винятків, про що йшлося вище.

За таких обставин, в силу положень ст. 261 ГПК України апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за даною апеляційною скаргою.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "Соціум" на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2015 у справі №Б8/065-12.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "Соціум" на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.08.2015 у справі №Б8/065-12 з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков