РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.03.2020Справа № 910/411/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське

підприємство «Вертикаль»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 38.069,28 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

11.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 38.069,28 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що на виконання умов договору № 07244/ЦТД-2018 від 07.02.2018 позивачем зі станції Волноваха було відправлено вагони №№ 95390928, 95614608 та 95625943 по залізничним накладним №№ 50613645 та 50597004, одержувач - ТОВ «ДССК». Проте, по прибуттю на станцію призначення Миколаїв-Вантажний у зазначених вагонах була виявлена недостача вантажу у загальній кількості 8950 кг. Однак складено комерційний акт № 415207/60 від 30.07.2019 лише стосовно недостачі у вагоні № 95390928 у розмірі 3700 кг. Щодо вагонів №№ 95614608 та 95625943 станція призначення Миколаїв-Вантажний листами № 259/М від 12.07.2019 та № 262/М від 16.07.2019 повідомила одержувача про відсутність підстав для комісійної видачі вантажу. Одержувачем було подано скарги у відповідь на які отримано необґрунтовані відмови у їх задоволені. У зв`язку з вищевикладеним, позивачем було замовлено у Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області проведення експертиз, якими було встановлено недостачу вантажу у вагонах №№ 95614608 та 95625943 на загальну кількість 5250 кг, що підтверджується актами експертизи № 120-0903 від 16.07.2019 та № 120-0915 від 18.07.2019. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача, як перевізника, 38.069,28 грн, з яких 31.361,28 грн вартості недостачі вантажу та 6.708,00 грн витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведенням експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/411/20 від 14.01.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

21.01.2020 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/411/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 22.01.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 329 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, яка згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 22.01.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 28.01.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 329, а отже відповідач мав подати відзив на позов у строк до 12.02.2020 включно.

17.02.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю посилаючись на те, що завантаження спірних вагонів проводилось засобами та силами відправника вантажу, ним же самостійно було визначено масу вантажу перед відправленням вагону, без участі представника залізниці. Технічний стан вагону № 95390928 перевірений 13.07.2019 про що складено акт № 58, згідно якого вагон визнано технічно справним, а втрата вантажу неможливою. При цьому у комерційному акті № 415207/60 від 13.07.2019 зазначено, що «при прийманні вагону виявлено: злів по ходу потягу на 1-му розвантажувальному люці протікання вантажу. Несправність усунена, люк дожат. ЗПУ справні. Вагон здано під охорону». Отже причиною нестачі вантажу стало його просипання через щілину (отвір) в місці прилягання кришки до корпусу люка, у зв`язку з тим, що люк не був закритим належним чином. Згідно з п. 2.3 Правил перевезення вантажів навалом і насипом обов`язок перевірки вагона на наявність щілин та отворів покладено саме на відправника. Невиконання вантажовідправником вказаних Правил призвело до просипання вантажу. Комерційним актом № 415207/60 від 13.07.2019 встановлений розмір нестачі вантажу - 3700 кг, а актом експертизи РТПП Миколаївської області № 120-0901 від 15.07.2019 розмір нестачі складає 3650 кг. При цьому при здійсненні розрахунку суми відшкодування позивачем прийнято до уваги розмір нестачі що вказаний у комерційному акті. Вважає, що витрати на проведення акту експертизи стягненню з відповідача не підлягають. На виконання п. 11 Правил видачі вантажів вагон № 95377867 був оглянутий за участю представника станції та працівника вантажовласника. При огляді та одержані вантажу будь-яких зауважень або претензій щодо несправності вагону, порушення запірно-пломбувальних пристроїв тощо, представником вантажовласника зроблено не було, про свідчить пам`ятка № 2560. Вантажі завантажені відправником та які прибули у справних вагонах із непогодженими пломбами відправника видаються без перевірки їх кількості і стану. Вагон № 95377867 прибув на станцію призначення у непошкодженому стані з непошкодженими пломбами відправника, тому відсутні підстави для складання комерційного акту. На виконання п. 11 Правил видачі вантажів вагон № 95625943 був оглянутий за участю представника станції та працівника вантажовласника. При огляді та одержані вантажу будь-яких зауважень або претензій щодо несправності вагону, порушення запірно-пломбувальних пристроїв тощо, представником вантажовласника зроблено не було, про свідчить пам`ятка № 2594. Вказує на те, що якщо вантаж надійшов у непошкодженому вагоні з непошкодженими пломбами відправника залізниця відповідно до ст. 111 Статуту звільняється від відповідальності за втрату чи нестачу вантажу. Вважає, що наданий позивачем акт експертизи № 120-0915 від 18.07.2019 є неналежним доказом та просить суд не приймати його до уваги. З огляду на викладене вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Також 17.02.2020 від відповідача до суду надійшла заява про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі відзиву.

Суд враховуючи обставини, наведені відповідачем у заяві, вважає за можливе відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України поновити пропущений строк для подачі відзиву.

28.02.2020 позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій стосовно посилання відповідача на те, що вантажовідправником самостійно визначено масу вантажу перед відправленням спірних вагонів без участі представника залізниці зазначає, що будь-яких зауважень щодо маси вантажу з боку відповідача при прийнятті вантажу до перевезення та складання накладних не було, тоді як це в інтересах завізниці що несе майнові відповідальність за схоронність вантажу. Зазначає, що вантаж за спірними накладеними перевозився насипом, а тому на вимогу одержувача залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу. Одержувач вантажу заявив (заяви № 393 від 12.07.2019, № 396 від 16.07.2019) про існування обставин невідповідності маси вантажу у спірних вагонах та вимагав у відповідача перевірити масу вантажу, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний був скласти комерційні акти щодо всіх вагоні, а не тільки одного. Спірні вагони є власністю відповідача в обов`язки якого входило подати під завантаження технічно справні вагони. Як би мало місце нещільне прилягання кришки люка у завантаженому вагоні № 95390928 ще на станції відправлення, як стверджує відповідач, це призвело б до висипання вантажу на колії даної станції, ще до моменту початку перевезення і це було б очевидним як для відправника так і для станції відправлення, яка прийняла вагон до перевезення. Вважає, що встановлені наданим позивачем документами обставини виключають звільнення відповідача від відповідальності за недостачу вантажу. Матеріалами справи підтверджується несправність спірних вагонів, що не дозволяє схоронене транспортування вантажу, відповідальність за нестачу якого покладається саме на відповідача. Пам`ятки про подавання вагонів «» 2594, 2560, 2564 не свідчать про будь-які інші обставини, крім того факту, що залізниця передала, а вантажовідправник прийняв спірні вагони, оскільки законодавством України не передбачено обов`язку вантажоодержувача вносити до цього документу будь-які інші відомості. Вважає, що наданий відповідачем акт про технічний стан вагона № 58 від 13.07.2019 є неналежним доказом. Заперечує проти доводів відповідача, що подані позивачем акти експертизи є неналежними доказами. Позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (зміна найменування на АТ «Українська залізниця») (перевізник за договором, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» (замовник за договором, позивач) було укладено договір № 07244/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

За умовами п. 1.3 договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Відповідно до залізничної накладної № 50613645 від 09.07.2019 відправником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕП «Вертикаль» зі станції відправлення Волноваха надіслано залізничним транспортом в тому числі вагони № 95390928 (маса нетто 60250 кг), № 95614608 (маса нетто 60550 кг) з вантажем ячмінь на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (експ.). Одержувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДССК». На даних вагонах встановлені запірно-пломбувальні пристрої (ЗПП) відправника за номерами, які зазначені у графі 20 «Пломба (ЗПП)» накладної.

Відповідно до залізничної накладної № 50597004 від 08.07.2019 відправником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕП «Вертикаль» зі станції відправлення Волноваха надіслано залізничним транспортом в тому числі вагон № 95625943 (маса нетто 62000 кг) з вантажем ячмінь на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (експ.). Одержувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДССК». На даному вагоні встановлені запірно-пломбувальні пристрої (ЗПП) відправника за номерами, які зазначені у графі 20 «Пломба (ЗПП)» накладної.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що під час прибуття вагонів на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагонах № 95390928, № 95614608, № 95625943 з масою вантажу, яка зазначена у накладних та є меншою на 8950 кг, тому відповідач має відшкодувати збитки у вигляді вартості втраченого вантажу в сумі 31.361,28 грн.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначає про не доведення вини відповідача у втраті вантажу та відповідно відсутність підстав для відшкодування відповідачем збитків.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач зазначає, що по прибутті вантажу на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (експ.), одержувач ТОВ «ДССК» здійснив первинне переваження вказаних вище вагонів на брутто (у завантаженому стані) на власних вагонних вагах та виявив різницю із вагою відправника в сторону зменшення (недостача маси вантажу):

вагон № 95614608 - різниця в сторону зменшення на 2750 кг;

вагон № 95390928 - різниця в сторону зменшення на 3700 кг;

вагон № 95625943 - різниця в сторону зменшення на 2500 кг

Після встановлення вказаних вище обставин, одержувач ТОВ «ДССК» звернувся до начальника станції призначення Миколаїв-Вантажний із заявою № 393 від 12.07.2019 в якій просив провести комісійну перевірку та складання комерційних актів щодо нестачі вантажу зерна ячменя у вагонах № 95614608 та № 95390928, що прибули на станцію призначення згідно накладної № 50613645. Повідомлено, що вказаним вагонам з вантажем забезпечена цілодобова охорона, що унеможливлює доступ до них та втручання до вантажу сторонніх осіб.

12.07.2019 станцією призначення Миколаїв-Вантажний складено акт загальної форми № 409 у зв`язку із встановленням при прийманні потягу у вагоні № 95390928 виявлено: зліва по ходу потягу на 1-му розвантажувальному люці течія вантажу, дана несправність усунена шляхом дожимання люка. ЗПП справний. Вагон здано під охорону.

На підставі зазначеної заяви станція призначення Миколаїв-Вантажний провела комісійну видачу вантажу тільки відносно вагону № 95390928, за результатами якої складено комерційний акт № 415207/60 від 13.07.2019.

Даним комерційний актом встановлено наступне. В документі зазначено: вантаж - ячмінь, завантажено насипом, вага нетто 60250 кг, тара 20350 кг, 7 ЗПП відправника. Варта Універсал М №№ У096515, У096523, Х595208, Х595209, Х595222, Х595225, Х615821. Фактично виявлено: вантаж - ячмінь, вага брутто 76900 кг, тара перевірена - 20300 кг, нетто 56600 кг, що на 3700 кг менше документа. Вагон прибув зі справними 7 ЗПП відправника: на верхніх завантажувальних люках ЗПП №№ У096523, Х595208, Х595222, Х615821, на нижніх розвантажувальних люках ЗПП №№ У096515, Х595209, Х595225. На момент перевірки люка закриті шільно, просипання вантажу не має. При розкритті 1-го та 2-го завантажувальних люків виявлено поглиблення вантажу у вагоні довжиною 3000 мм, глибиною 1000 мм на всю ширину вагона. Вагон виявився технічно справним згідно тех. акта № 58 від 13.07.2019, у комерційному відношенні згідно АЗФ № 409 від 12.07.2019.

На замовлення позивача було 12.07.2019 розпочато проведення товарознавчої експертизи регіональною Торгово-промисловою палатою Миколаївської області щодо зовнішнього огляду вагона і визначення кількості вантажу шляхом переважування. За результатами проведення експертизи складено акт експертизи № 120-0901 від 15.07.2019 відповідно до якого:

При знятті ЗПП на верхніх завантажувальних люках при огляді поверхні і місткості вантажу у оглянутому вагоні № 95390928 між другим та третім (від сходів) завантажувальними люками виявлене конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) довжиною близько трьох метрів та завглибшки до 1,0 м по всій ширині вагону, з чітко позначеною смугою характерною для стікаючого вантажу вниз.

Після переважування вагона та перевірки тари вагона фактично виявилась маса нетто вантажу у розмірі 56600 кг, що на 3650 кг менше, ніж зазначено відправником вантажу у накладній № 50613645.

Стосовно вагону № 95614608 станція призначення Миколаїв-Вантажний листом № 259/М від 12.07.2019 повідомила одержувача про відсутність підстав для комісійної видачі вантажу.

Одержувач на відмову у комісійній видачі вантажу, в порядку п. 16 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855 (надалі - Правила складання актів), через начальника станції призначення Миколаїв-Вантажний подав скаргу № 393-1 від 12.07.2019.

У відповідь одержувач отримав відмову за № 245-07/5454 від 17.07.2019 у задоволені його скарги № 393-1 від 12.07.2019.

У зв`язку з відмовою відповідача здійснити комісійну видачу вантажу, позивач замовив у Регіональній Торгово-промисловій палаті Миколаївської області проведення експертизи, для участі у якій були запрошені представники станції Миколаїв-Вантажний.

15.07.2019 розпочато проведення експертизи регіональною Торгово-промисловою палатою Миколаївської області за результатами якої складено акт експертизи № 120-0903 від 16.07.2019, відповідно до п. 6 цього акта завданням експертизи було визначення кількості вантажу шляхом зважування і зовнішній огляд вагона. Експертизою встановлено:

При зовнішньому огляді вагона встановлено, що з протилежної сторони від штурвалів вагона, на поверхні першого та середнього розвантажувальних бункерів (від сходів) виявлений здир верхнього металевого шару, а також у першому розвантажувальному люці, в місці прилягання кришки до корпусу люка, виявлені затиснуті зерна ячменя.

При знятті ЗПП на верхніх завантажувальних люках при огляді поверхні і місткості вантажу в оглянутому вагоні між третім та четвертим завантажувальними люками виявлене конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) довжиною близько двох метрів та завглибшки до 0,8 м зі скосом вантажу і чітко позначеною смугою характерною для стікаючого вантажу вниз у бік розвантажувального бункеру з протилежної сторони від штурвалів вагону.

В інших завантажувальних люках вагону поверхня вантажу рівна, без заглиблень. Візуально вільний простір у вагоні дозволяє поміститися нестачі вантажу;

Після переважування вагона та перевірки тари вагона фактично виявилась маса нетто вантажу у розмірі 57800 кг, що на 2750 кг менше, ніж зазначено відправником у накладній № 50613645.

Також одержувач ТОВ «ДССК» звернувся до начальника станції призначення Миколаїв-Вантажний із заявою № 396 від 16.07.2019 про проведення комісійної перевірки та складання комерційного акту щодо нестачі вантажу зерна ячменя у вагоні № 95625943, що прибув на станцію призначення згідно накладної № 50597004. Повідомлено, що вказаного вагону з вантажем забезпечена цілодобова охорона, що унеможливлює доступ до них та втручання до вантажу сторонніх осіб.

У відповідь станція призначення Миколаїв-Вантажний листом № 262/М від 16.07.2019 повідомила одержувача про відсутність підстав для комісійної видачі вантажу.

Одержувач на відмову у комісійній видачі вантаж, в порядку п. 16 Правил складання актів, через начальника станції призначення Миколаїв-Вантажний подав скаргу № 397 від 17.07.2019.

У відповідь одержувач отримав необґрунтовану відмову № ДН5-07/548 від 18.07.2019 у задоволені його скарги № 397 від 17.07.2019.

У зв`язку з відмовою відповідача здійснити комісійну видачу вантажу, позивач замовив у Регіональній Торгово-промисловій палаті Миколаївської області проведення експертизи, для участі у якій запрошені представники станції Миколаїв-Вантажний.

17.07.2019 розпочато проведення експертизи регіональною Торгово-промисловою палатою Миколаївської області за результатами якої складено акт експертизи № 120-0915 від 18.07.2019 відповідно до п. 6 цього акта завданням експертизи було визначення кількості вантажу шляхом зважування і зовнішній огляд вагона. Експертизою встановлено:

При зовнішньому огляді вагона встановлено, що у вагоні з протилежної сторони від штурвалів в нижній частині третього (від сходів) розвантажувального люка, в місці з`єднання кришки і бункера виявлено зазор довжиною 40 см, у якому затиснуті і роздавлені зерна ячменю, при огляді виявлено механічний вплив на кришку бункера люка у вигляді квадратного сліду, який різко відрізняється відтінком кольору;

При знятті ЗПП на верхніх завантажувальних люках при огляді і місткості вантажу в оглянутому вагоні між III (третім) та IV (четвертим) люками від сходів є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) довжиною близько 3,00 м та завглибшки візуально до 0,50 м від поверхні вантажу, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерній для стікаючого вантажу вниз, у бік третього, від сходів розвантажувального люка (з протилежної сторони від штурвалів), який має зазор з затиснутим зерном ячменя та механічний вплив.

Візуально вільний простір у вагоні дозволяє поміститися нестача вантажу.

Щільність закриття третього розвантажувального люка не забезпечує збереження вантажу при транспортуванні

При зважуванні і огляді залізничного вагону № 95625943, за непорушними пломбами відправника, завантаженого зерном ячменю фактична маса нетто складає 59500 кг, що на 2500 кг менше проти даних, вказаних у накладній № 50597004.

Згідно частини 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 306 Господарського кодексу України встановлено, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Крім того, у відповідності до абз. 3 п. 32 Статуту залізниць України відправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Відповідно до п. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Посилання відповідача на п. 110 Статуту залізниць України, який закріплює, що відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу є помилковими, оскільки в даному випадку йдеться по припинення відповідальності за збереження вантажу після видачі одержувачу, а не про звільнення від відповідальності за втрату вантажу під час перевезення залізницею.

Згідно з п. 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

В п.п. 114, 115 Статуту залізниць України закріплено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин як невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Пунктом 16 Правил складання актів встановлено, що у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях не загального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагону з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень.

Підпунктом б) п. 130 Статуту залізниць України визначено, що у випадку недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач має право на пред`явлення до залізниці претензій або позовів за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Встановлені актом загальної форми станції Миколаїв-Вантажний № 409 від 12.07.2019, комерційний актом станції Миколаїв-Вантажний № 415207/60 від 13.07.2019, актами експертизи № 120-0901 від 15.07.2019, № 120-0903 від 16.07.2019, № 120-0915 від 18.07.2019 обставини свідчать про пошкодження вагонів № 95614608, № 95390928, № 95625943 під час їх перевезення залізницею, що в силу п. 111 Статуту залізниць України унеможливлює звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, навіть за умови непошкоджених пломб (ЗПП) вантажовідправника. Даними належними доказами підтверджене протиправне втручання до вантажу сторонніх осіб під час перевезення.

У п. 111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу.

Поряд з цим, пп. «а» п. 111 Статуту залізниць України складається з двох частин, де перша - передбачає можливість звільнити залізницю від відповідальності за недостачу вантажу у випадку одночасної наявності двох умов: вантаж прибув у непошкодженому вагоні і з непошкодженими пломбами відправника.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.

Як вбачається з доданих до позовної заяви акта загальної форми, комерційного акта та актів експертизи на станцію призначення Миколаїв-Вантажний спірні вагони № 95614608, № 95390928, № 95625943 прибули технічно несправними (пошкодженими). Технічна несправність даних вагонів полягає у механічному пошкодженні та розжиманні розвантажувальних люків вагонів, наявність зазорів, через які проглядається затиснуте зерно ячменю і через які можлива втрата вантажу. І ці пошкодження виникли саме під час перевезення вантажу залізницею, оскільки на станції відправлення Волноваха дані вагони були у всіх відношеннях справні, підстав для відмови у користуванні цим вагонами та їх не допуску до перевезення не було.

Відповідно до п. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу вагони.

Відповідно до залізничних накладених №№ 50613645, 50597004 (графа 20) спірні вагони є власністю відповідача, в обов`язки якого входило подати під завантаження технічно справні вагони.

Відповідач прийняв переданий вантаж до перевезення у спірних вагонах без будь-яких зауважень до їх технічного чи комерційного стану. Вказане свідчить про вжиття вантажовідправником всіх необхідних заходів для збереження вантажу під час його перевезення, як це передбачено вимогами Статуту залізниць України та Правилами перевезень вантажів, а спірні вагони на станції відправлення Волноваха були у технічно справному стані, проте на станцію призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) прибули з вантажем вже в технічно несправному стані.

Відповідно до п. 3.9 роз`яснень Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» коли технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу - відповідальність за нестачу вантажу покладається на перевізника, а прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Враховуючи викладене, звільнити залізницю від відповідальності, у зв`язку з тим, що вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника не вбачається за можливе, оскільки спірні вагони прибули технічно пошкодженими.

Друга частина пп. «а» п. 111 Статуту залізниць України взагалі не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки вона передбачає можливість звільнити залізницю від відповідальності за нестачу вантажу у випадку, якщо вантаж надійшов у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника.

Згідно з п. 1 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку.

Зернові вантажі, зокрема ячмінь, який перевозився за накладними № 50613645, № 50597004, не віднесено до додатку зазначених Правил, а отже перевезення у вагонах відкритого типу не допускається.

Позивачем було направлено запит № 785 від 11.10.2019 до ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» про надання інформації чи допускається наявність щілин у розвантажувальних люках вагонів-зерновозів та ін.

Згідно листа-відповіді ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» № 50.1-36/1203 від 06.11.2019 зазначено, що даний завод має декілька моделей вагонів для зерна у своїй номенклатурі - 19-752 (знятий з виробництва), 19-7016, 19-7053-02 та їх модифікації. Згідно вимог технічних умов на вагони для зерна та ДСТУ 3851-99 (ГОСТ 30243.3-99) «Вагони хопери криті колії 1520 мм для сипких вантажів. Загальні технічні умови», всі розвантажувальні прилади мають забезпечувати щільне прилягання кришок до розвантажувальних отворів та повинні мати ущільнення розвантажувальних люків, не допускаючи просипання вантажу. Тому вагони зі щілинами у розвантажувальному люці, які допускають втрату вантажу, являються технічно несправними та не мають допускатися в експлуатацію.

Позивачем було направлено запити № 2 та № 3 від 02.01.2020 до філії «Головний формаційно-обчислювальний центр» АТ «Укрзалізниця» про надання інформації щодо технічних характеристик спірних вагонів № 95614608, № 95390928, № 95625943.

Згідно відповідей філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» відповідача № 59/17, № 59/18 від 09.01.2020, спірні вагони № 95614608, № 95390928, № 95625943 є вагонами моделі 19-752.

Отже, встановлені актом загальної форми станції Миколаїв-Вантажний № 409 від 12.07.2019, комерційний актом станції Миколаїв-Вантажний № 415207/60 від 13.07.2019, актами експертизи № 120-0901 від 15.07.2019, № 120-0903 від 16.07.2019, № 120-0915 від 18.07.2019 обставини свідчать про пошкодження вагонів під час перевезення залізницею, що в силу п. 111 Статуту залізниць України унеможливлює звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, навіть за умови непошкоджених пломб (ЗПП) вантажовідправника.

З урахуванням того, що матеріалами справи підтверджується несправність спірних вагонів № 95614608, № 95390928, № 95625943 у технічному відношенні, що не дозволяє схоронне транспортування вантажу, відповідальність за недостачу вантажу, який перевозився згідно залізничних накладних № 50613645, № 50597004, покладається саме на відповідача як перевізника.

Згідно з п. 52 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Керуючись п. «а» п. 129 Статуту залізниць України, одержувач заявами № 393 від 12.07.2019, № 396 від 16.07.2019 повідомив про існування обставин невідповідності маси вантажу у спірних вагонах та вимагав перевірити масу вантажу, у зв`язку з чим залізниця була зобов`язана скласти відповідний комерційний акт щодо всіх спірних вагонів № 95614608, № 95390928, № 95625943, а не тільки щодо одного вагона № 95390928.

Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, становить, зокрема, 0,5% маси, зазначеної в перевізних документах, для всіх інших вантажів. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Згідно ст. 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно довідки відправника вантажу № 17 від 08.01.2020, вартість 1 (однієї) метричної тони (1000 кг) вантажу ячменя, який був переданий залізниці до перевезення та відправлений відповідно до накладних № 50613645, № 50597004, становить 3.902,60 грн.

Розрахунок суми відшкодування у вагоні № 95390928.

мaca нетто вантажу у вагоні - 60250 кг

маса недостачі у вагоні - 3700 кг

норма недостачі (0,5%) - 301,25 кг (60250 кг х 0,5%)

маса відповідальної недостачі з вини залізниці - 3398,75 кг (3700 кг - 301,25 кг)

вартість недостачі вантажу становить: 3398,75 кг х 3.902,60 грн = 13.263,96 грн.

Розрахунок суми відшкодування у вагоні № 95614608

маса нетто вантажу у вагоні - 60550 кг

маса недостачі у вагоні - 2750 кг

норма недостачі (0,5%) - 302,75 кг (60550 кг х 0,5%)

маса відповідальної недостачі з вини залізниці - 2.447,25 кг (2750 кг - 302,75 кг)

вартість недостачі вантажу становить: 2447,25 кг х 3.902,60 грн = 9.550,63 грн.

Розрахунок суми відшкодування у вагоні № 95625943:

маса нетто вантажу у вагоні - 62000 кг

маса недостачі у вагоні - 2500 кг

норма недостачі (0,5%) - 310 кг (62000 кг х 0,5%)

маса відповідальної недостачі з вини залізниці - 2190 кг (2500 кг - 310 кг) вартість недостачі вантажу становить: 2190 кг х 3.902,60 грн. = 8.546,69 грн.

Отже, загальна вартість недостачі вантажу становить 31.361,28 грн (13.263,96 грн +

9 550,63 грн + 8 546,69 грн).

З огляду на те, що відповідач належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, він зобов`язаний відшкодувати збитки у загальному розмірі 31.361,28 грн, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

У відповідності до п. 130 Статуту залізниць України пред`явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред`явлення до неї претензії. Відповідно до абз. б) п. 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають, зокрема: у разі у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Згідно з п. 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2 Правил заявления та розгляду претензій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 568/6856, згідно з статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації або уповноваженій особі засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: «Право на пред`явлення претензії та позову передано ___________». (найменування організації).

Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства. Передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником або одержувачем уповноваженій особі, яка виступає від їх імені, засвідчується довіреністю, оформленою згідно з чинним законодавством.

У даному випадку, позивач, як відправник вантажу, має право на пред`явлення претензії та позову до відповідача, що підтверджується переуступними написами, які засвідчені одержувачем ТОВ «ДССК» на залізничних накладних № 50613645, № 50597004.

З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з відповідача 31.361,28 грн збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Твердження відповідача про підписання ТОВ «ДССК» пам`яток про подання вагонів № 2560, № 2594 без зауважень, що свідчить про технічно справний стан вагонів та прийняття вантажу без зауважень та відповідно належне виконання залізницею зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору перевезення в частині збереження вантажу, не приймаються судом, оскільки Правилами приймання вантажів до перевезення не передбачено обов`язкового відображення у пам`ятці про подавання вагонів інформації про стан вагону у комерційному та технічному відношенні, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для звільнення залізниці від відповідальності за незбереження вантажу під час його перевезення, факт нестачі якого підтверджується матеріалами справи.

Посилання позивача на те, що акти експертизи є неналежним доказом суд оцінює критично, оскільки згідно з вимогами п. 30 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знизилась його вартість, залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує незалежних експертів, які відповідно до законодавства мають право на проведення експертизи.

Стосовно розподілу витрат позивача пов`язаних із залученням експерта та проведенням експертизи у розмірі 6.708,00 грн слід зазначити наступне.

В п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведення експертизи щодо встановлення кількості вантажу шляхом зважування та стану спірних вагонів надано заявки на проведення експертизи № 568 від 12.07.2019, № 570 від 12.07.2019, № 576 від 16.07.2019 рахунки на оплату № 120-0901 від 16.07.2019, № 120-0903 від 16.07.2019, № 120-0915 від 19.07.2019, платіжні доручення про сплату послуг № 7619 від 16.07.2019, № 7620 від 16.07.2019, № 7693 від 19.07.2019, акти приймання-передачі наданих послуг № 120-0901 від 16.07.2019,Ю № 120-0903 від 16.07.2019, № 120-0915 від 19.07.2019.

Оскільки витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, необхідної для розгляду даної справи належними і допустимими доказами підтверджені позивачем, з урахуванням того, що здійснення операції з переваження вантажу було необхідним для встановлення обсягу нестачі вантажу, а також з огляду на задоволення судом позову в частині стягнення вартості нестачі вантажу, вказані витрати в сумі 6.708,00 грн згідно з приписами ст.ст. 123, 127, 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 8, корпус 6, ) 31.361 (тридцять одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 28 коп. збитків, 2.102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 6.708 (шість тисяч сімсот вісім) грн 00 коп. витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведенням експертизи.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова