ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2020 р. Справа№ 910/13229/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Куксова В.В.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2019

у справі №910/13229/19 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" м. Добропілля, Донецька обл.

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

про стягнення 175 646,89 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У вересні 2019 року Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (далі - ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця", відповідач) про стягнення 175 646,89 грн. збитків, завданих втратою вантажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим вагони №№ 63487581, 5325050, 54040431, 56444565, 59415950, 56737984, 56737539, 60520137, 61015434, 53485504 з вантажем (кокс доменний), прибули з недостачею у зазначеному розмірі.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2019 у справі №910/13229/19 позов задоволено, стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" суму збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні, в розмірі 175 646,89 грн. та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором перевезення, в частині збереження прийнятого ним до перевезення вантажу, зазначеного у залізничних накладних, що призвело до втрати частини вантажу. Факт недостачі вантажу підтверджено матеріалами справи та відповідачем не спростований. Доказів на підтвердження того, що недостача поставленого вантажу сталася не з вини відповідача, як і доказів відшкодування фактичних збитків відповідачем не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АТ "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2019 скасувати та постановити нове, яким в позові відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження сплати позивачем вартості вугілля, яке було прийнято залізницею до перевезення, та є предметом договорів №49222961, №49244684, №49378482, № 49419427, 49439110 та № 49439128, а тому, як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Посилаючись на висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 22.01.2013 у справі № 3-72гс12, апелянт вказує, що за відсутності хоча б одного з елементів цивільного правопорушення відповідальність у вигляді сплати збитків не настає.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/13229/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з участю судді Козир Т.П. у підготовці суддів для підтримання кваліфікації.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2020, справу №910/13229/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П та Куксова В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2019 у справі №910/13229/19, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

18.02.2019 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, наголошуючи на правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" відповідно до Технічних умов завантажило вугілля кам`яне: у вагон №63487581 в кількості 69500 кг по накладній №49222961 від 08.04.2019, у вагон №53125050 в кількості 68700 кг по накладній №49244684 від 10.04.2019, у вагони №54040431 в кількості 68900 кг, №56737539 в кількості 70600 кг, №53518916 в кількості 68700 кг, №60520137 в кількості 69800 кг та №61015434 в кількості 68900 кг по накладній №49378482 від 19.04.2019, у вагон №56444565 в кількості 70600 кг по накладній №49419427 від 21.04.2019, у вагони №59415950 в кількості 69600 кг та №56737984 в кількості 70500 кг по накладній №49439110 від 22.04.2019, у вагон №53485504 в кількості 69600 кг по накладній №49439128 від 22.04.2019, та передало вказаний вантаж для перевезення залізниці.

За даними накладними №49222961, №49244684, №49378482, №49419427, №49439110 та №49439128 навантаження здійснено на рівні бортів, поверхня вантажу маркована повздовжніми борознами.

Відповідно до п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з накладними №49222961, №49244684, №49378482, №49419427, №49439110 та №49439128 залізниця прийняла у ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на станції Добропілля Донецької залізниці вугілля для перевезення до станції Бурштин Львівської залізниці. Одержувачем вантажу зазначено ТЕС AT "ДТЕК Західенерго".

На станціях напрямку Покровськ і Добропілля Донецької залізниці та Нижньодніпровськ-вузол Придніпровської залізниці були складені комерційні акти №450003/79/35, №482004/193/37, №482004/225/42, №482004/223/40, №482004/224/41, №482004/226/43, №482004/227/44, №482004/232/48, №493102/53/45, №493102/54/46 та №493102/52/47, за змістом яких під час переважування вагонів виявлено, що частину вантажу у вагонах №63487581, №53125050, №54040431, №56737539, №53518916, №60520137, №61015434, №56444565, №59415950, №56737984, №53485504 втрачено.

Згідно з комерційним актом №450003/79/35 від 11.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №63487581 виявилось нетто - 62150 кг, що менше вантажного документу на 7350 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/193/37 від 12.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №53125050 виявилось нетто - 63200 кг, що менше вантажного документу на 5500 кг. Над люками виявлене поглибленім вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/225/42 від 20.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №54040431 виявилось нетто - 64450 кг, що менше вантажного документу на 4450 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/223/40 від 20.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №56737539 виявилось нетто - 64050 кг, що менше вантажного документу на 6550 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/224/41 від 20.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №53518916 виявилось нетто - 62000 кг, що менше вантажного документу на 6700 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/226/43 від 20.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №60520137 виявилось нетто - 62250 кг, що менше вантажного документу на 7550кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/227/44 від 20.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №61015434 виявилось нетто - 62650 кг, що менше вантажного документу на 6250кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/232/48 від 23.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №56444565 виявилось нетто - 67600 кг, що менше вантажного документу на 3000 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №493102/53/45 від 24.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №59415950 виявилось нетто - 61100 кг, що менше вантажного документу на 8500 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №493102/54/46 від 24.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №56737984 виявилось нетто - 60850 кг, що менше вантажного документу на 9650 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №493102/52/47 від 24.04.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №53485504 виявилось нетто - 68000 кг, що менше вантажного документу на 1600 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Спір у даній справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, вини відповідача у частковій втраті вантажу під час його перевезення, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки на суму 175646,89 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Питання, пов`язані з перевезенням вантажів, в тому числі залізничним транспортом, регулюються ст. ст. 908-928 ЦК України, ст..ст. 306-315 ГК України.

Згідно зі ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Матеріалами справи (накладні №49222961, №49244684, №49378482, №49419427, №49439110 та №49439128) підтверджується прийняття вантажу до перевезення АТ "Українська залізниця" (перевізник) від ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (вантажовідправник) та здійснення його перевезення зі станції відправлення до станції призначення.

За змістом ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондує положенням ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин (ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт") .

Відповідно до ст.110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі іншому підприємству згідно з Правилами видачі вантажу.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин (ст. 113 Статуту залізниць України).

Статтею 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

За приписами ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Згідно з ст. 129 Статуту Залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Суд першої інстанції встановив, що за результатами зважування вантажу, який перевезено згідно з накладними №49222961, №49244684, №49378482, №49419427, №49439110 та №49439128, виявлено його часткову втрату у вагонах №63487581, №53125050, №54040431, №56737539, №53518916, №60520137, №61015434, №56444565, №59415950, №56737984 та №53485504 на підтвердження чого перевізником складено відповідні комерційні акти №450003/79/35, №482004/193/37, №482004/225/42, №482004/223/40, №482004/224/41, №482004/226/43, №482004/227/44, №482004/232/48, №493102/53/45, №493102/54/46 та №493102/52/47.

Вказані комерційні акти правомірно визнані судом першої інстанції належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної в залізничних накладних, фактичній масі вантажу, оскільки вони за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855.

Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу вантажу у разі, зокрема, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення (ст. 111 Статуту залізниць України).

Місцевим господарським судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що недостача вантажу виникла із незалежних від перевізника причин. За змістом комерційних актів сталася втрата вантажу, оскільки над люками вагонів виявлене поглиблення вантажу, маркування порушене, в той час як вагон в технічному стані справний, люки зачинені, течі вантажу немає. Отже, у комерційних актах зафіксовано ознаки втрати вантажу під час перевезення.

За змістом ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано суду копію довідок, які підписані в.о. генерального директора, начальником відділу з планування та інвестицій, а також начальником дільниці навантаження ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", які в силу положень ч. 3 ст. 314 ГК України, та ст.ст. 114, 115 Статуту залізниць України є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу.

Згідно з довідками відправника ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" вартість 1 тони відвантаженого вугілля становить:

у вагоні №63487581 згідно накладної №49222961 від 08.04.2019 - 2984,74грн. з ПДВ,

у вагоні №53125050 згідно накладної №49244684 від 10.04.2019 - 3112,25грн. з ПДВ,

у вагонах №54040431, №56737539, №53518916, №60520137 та №61015434 згідно накладної №49378482 від 19.04.2019 - 2766,36грн. з ПДВ,

у вагоні №56444565 згідно накладної №49419427 від 21.04.2019 - 2824,68грн. з ПДВ,

у вагонах №59415950 та №56737984 згідно накладної №49439110 від 22.04.2019 - 3182,36грн. з ПДВ,

у вагоні №53485504 згідно накладної №49439128 від 22.04.2019 - 3848,65грн. з ПДВ.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення (ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України).

У пункті 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила видачі вантажів), встановлено норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси, а саме передбачено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1) 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 2) 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 3) 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 4) 0,5 % маси всіх інших вантажів. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Суд першої інстанції, враховуючи положення п. 27 Правил видачі вантажів, а також те, що втраченим вантажем є кокс доменний, дійшов висновку обґрунтованого застосування позивачем норми природних втрат у розмірі 1 % від маси вантажу, зазначеної в перевізних документах, при розрахунку збитків.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку збитків, суд першої інстанції встановив, що такий розрахунок є правильним, а сума збитків, заподіяних позивачеві внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат, становить 175 646,89 грн.

Враховуючи положення чинного законодавства та встановлений судом першої інстанції факт, якого не спростував відповідач в апеляційній скарзі, втрати під час перевезення частини вантажу, а також неспростування відповідачем (перевізником) наявності у його діях вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правильним висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" про стягнення з АТ "Українська залізниця" 175 646,89грн. збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу під час перевезення.

Колегія суддів вважає помилковим твердження відповідача про недоведеність позивачем обставин оплати ним вартості вугілля, яке було прийнято залізницею до перевезення, та є предметом договорів №49222961, №49244684, №49378482, № 49419427, 49439110 та № 49439128, оскільки позивач у цій справі не був власником майна, а виступав вантажовідправником; права на подання позову були передані йому отримувачем вугілля (згідно з написами на залізничних накладних), що не заперечувалося під час розгляду справи і не суперечить положенням статті 133 Статуту залізниць України.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 21.06.2018 у справі № 910/435/17, від 26.06.2018 у справі № 910/5497/17, від 05.07.2018 у справі № 910/23348/16, від 24.07.218 у справі № 910/22325/16, від 07.05.2019 у справі № 910/23346/16, від 10.08.2018 у справі № 910/22324/16, від 16.10.2019 у справі № 910/16904/18 та від 05.02.2020 у справі №910/3868/19.

Доводи відповідача, які обґрунтовані постановою Верховного Суду України від 22.01.2013 у справі № 3-72гс12, є безпідставними, оскільки предмет спору та обставини справи є відмінними від тих, які переглядаються у даній справі, що виключає підстави для її врахування судом апеляційної інстанції.

Так, у наведеній справі № 3-72гс12, на відміну від даної справи, що переглядається у апеляційному порядку, розглянуто спір про відшкодування майнової шкоди, завданої рухомому майну внаслідок його залиття.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" суми збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні, в розмірі 175 646,89 грн.

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2019 у справі №910/13229/19 про задоволення позову є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у справі №910/13229/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2019 у справі №910/13229/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/13229/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді В.В. Куксов

Г.П. Коробенко