ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/1535/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Разюк Г.П.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 проголошене суддею Олейняш Е.М., у м. Миколаєві, повний текст якого складено 28.10.2019

у справі № 915/1535/19

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД"

2. ОСОБА_1

про стягнення 121 356,39 грн.,

(суддя місцевого господарського суду: Олейняш Е.М., дата та місце ухвалення рішення: 27.01.2020, Господарський суд Миколаївської області, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 22)

В червні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" (далі - ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД") та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № Б/Н від 23.03.2018 року у сумі 121 356, 39 грн., з яких: 92 900, 61 грн. - заборгованість за кредитом, 8 347, 22 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 10 000, 00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 10 108, 56 грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» зазначив про неналежне виконання відповідачем ТзОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" зобов`язань за кредитним договором б/н від 23.03.2018 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірній сумі. Крім того, позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 23.03.2018 року було укладено договір поруки №POR267 між позивачем та ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 509, 530, 543, 549, 611, 634, 639, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174, 193, 216, 230, 231 Господарського кодексу України та умовами договорів.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 позов задоволено частково, стягнуто солідно з ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" та ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № Б/Н від 23.03.2018 року: 92 900, 61 грн. заборгованості за кредитом; 10 000, 00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії; 1 628, 82 грн. витрат по сплаті судового збору; відмовлено в позові в частині стягнення 8 347, 22 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість та 10 108, 56 грн. пені.

Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 по даній справі в частині відмовлених позовних вимог скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині, в іншій частині рішення суду першої інстанції апелянт просить залишити без змін.

Апелянт зазначає, що в анкеті-заяві сторони погодили розмір процентів у випадку прострочення строку користування кредиту, що складає 4% на місяць, або 48% річних. Станом на 25.04.2019 заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість складає 8347,22 грн.

Основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних когтів та отримання відсотків за їх користування і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Встановивши, що банк надав відповідачу-1 кредит, а відповідач-1 його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що відповідач-1 факт виконання своїх зобов`язань за договором не довів. Крім того, він не заперечував факту укладення кредитного договору, не заявляв вимог про про визнання його недійсним або неукладеним, окремі умови укладеного договору не оспорював, розмір наявної заборгованості перед позивачем не спростовував.

На думку апелянта, суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, неповно з`ясував обставини справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення повністю або частково.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 по справі №915/1535/19 залишено без руху.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 по справі №915/1535/19, вирішено розглянути апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 по справі №915/1535/19 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2018 ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" через систему інтернет-клієнт-банкінгу, із використанням електронного цифрового підпису підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" (а.с. 26-27), що підтверджується протоколом використання електронного цифрового підпису (а.с. 28).

Відповідно до Анкети-заяви відповідач ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" приєднався до Розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг "КУБ", які розміщені в мережі Інтернет на сайті ПриватБанку http://pb.ua, прийняв на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах та уклав кредитний договір.

З урахуванням положень ст. 11, 627, 634, 639 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України, відповідач ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД", підписавши 23.03.2018 Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ", уклав з банком кредитний договір № б/н від 23.03.2018 року.

В підписаній ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" Анкеті-заяві погоджено наступні умови кредитного договору:

- вид кредиту: строковий (п. 1.1);

- строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів (п. 1.3);

- порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця, починаючи з 7-го місяця користування кредитом, рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5).

Відповідно до п. 3.2.8.1 Розділу Умов та правил надання кредиту "Кредит КУБ" (далі-Умови) Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" (далі - Послуга) для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Заява), а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Відповідно до п. 3.2.8.2 Умов розмір кредиту, який може бути наданий в рамках послуги, складає від 50 000 до 1 000 000 грн.

Відповідно до п. 3.2.8.3.1.3 Умов остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Пунктом п. 3.2.8.3.2 Умов передбачено, що за користування Послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах.

Відповідно до п. 3.2.8.5.2 Умов клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2.

Згідно з п. 3.2.8.9.3 Умов сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у заяві (п. 3.2.8.3.1).

Також, з метою належного виконання зобов`язань клієнтом ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" за кредитним договором № б/н від 23.03.2018 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 (поручитель) із використанням електронного цифрового підпису підписано договір поруки №POR267 від 22.03.2018 року, який фактично підписано 23.03.2018 року, тобто в день укладення кредитного договору. (а.с. 39-40)

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши 30.03.2018 року відповідачу ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" кредитні кошти у розмірі 100 000, 00 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи відповідною банківською випискою по рахунку (а.с. 37).

Відповідачем ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" частково повернуто кредитні кошти в розмірі 7 099, 39 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи відповідною банківською випискою по рахунку (а.с.37).

Відповідно до п. 1.7 Статуту Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (нова редакція), затвердженого наказом Міністерства фінансів України (Рішенням єдиного акціонера) від 21.05.2018 року № 519 та погодженого Національним банком України 11.06.2018 року, згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку: з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк".

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (а.с. 24-25).

Непогашення позичальником та поручителем кредиту з урахуванням процентів, комісії, пені і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на те, що кредитні кошти за кредитним договором від 23.03.2018 року відповідачу ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" були надані 30.03.2018 року, строком на 12 місяців, остаточне повернення кредиту позичальник зобов`язаний був здійснити до 30.03.2019 року.

Доказів повернення позичальником ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" кредитних коштів банківській установі у визначені кредитним договором строки суду не подано. Заборгованість за кредитом перед позивачем станом на 25.04.2019 року становить 92 900, 61 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також умови укладеного між сторонами кредитного договору, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що позичальником порушено умови кредитного договору щодо повернення кредиту, а вимога банку про стягнення кредиту (основного боргу) в сумі 92 900, 61 грн. є обґрунтованою, підставною та підтвердженою належними доказами, у зв`язку з чим правомірно задоволена судом першої інстанції.

Стосовно вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення процентів в розмірі 8347,22 грн., судова колегія ззазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

В підписаній відповідачем ТОВ "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" Анкеті-заяві погоджено наступні умови кредитного договору: у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4 % на місяць від суми заборгованості (п. 1.6).

Позивач просить суд стягнути з відповідача 8 347, 22 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість.

В даному випадку проценти за неправомірне користування кредитом є платою за прострочення виконання грошового зобов`язання в розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України.

Судова колегія не погоджуєтьсяз висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення процентів в розмірі 8347,22 грн. та недоведеність періоду нарахування процентів, підстав застосування ставки, яка на думку суду перевищує погоджений сторонами розмір в 12 разів та відсутність обов`язку суду здійснювати перерахованих позивачем сум, з огляду на наступне.

Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку позовних вимог, позивачем зазначено період нарахування процентів за порушення строку погашення заборгованості, а саме з 31.10.2018 (як то передбачено умовами п.1.6 Анкети-заяви, підписаної стронами). Сторони погодили, що заборгованість за кредитом погашається щомісяця, починаючи з 7-го місяця користування кредитом, рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів. (п.1.5 Анкети-заяви) Кредитні кошти ьуло надано 30.03.2018.

Відтак, позивачем здійснено розрахунок процентів з 31.10.2018 до 31.03.2018, тобто визначено період нарахування.

При цьому судова колегія зауважує, що судом першої інстанції не враховано умови п.1.6, яким сторони погодили розмір процентів 4% на місяць, що становить 48% річних, і саме такий розмір ставки було враховано позивачем при розрахунку суми процентів за порушення строку погашення кредиту.

Щодо відсутності у суду обов`язку здійснювати перерахунок розрахованих позивачем процентів, судова колегія зазначає наступне.

Звертаючись до суду з позовом, позивач відповідно до вимог ст.162 Господарського процесуального кодексу України викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає гршовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. В даній справі позивачем було виконано вказані вимоги процесуального законодавства, і як наслідок судом було відкрито провадження у справі.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у даному випадку здійснений позивачем розрахунок заборгованості, процентів, пені), перевірити їх, цінити в сукупності та взємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Аналогічна правова позиція викладена в 54 постанови ВП ВС від 04.06.2019 у справі №916/190/18.

З огляду на зазначене, враховуючи умови договору, укладеного між сторонами, зважаючи на те, що зобов`язання щодо повернення отриманих кредитних коштів виконані позичальником невчасно, перевіривши розрахунок, здійснений позивачем, судова колегія вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення процентів у розмірі 8347,22 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні процентів за порушення строку погашення заборгованості підлягає зміні, з прийняттям нового - про задоволення позовних вимог про стягнення 8347,22 грн. процентів.

Стосовно вимоги позивача про стягнення пені, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Обґрунтовуючи підстави для нарахування пені, позивач посилається на п. 1.6. заявки, згідно якого неустойка нараховується в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 в аналогічному спорі вказала, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно враховано, що наведені в позовній заяві пункти Умов та правил, не відповідають за змістом пунктам Умов та правил, доданих до позовної заяви.

Пунктом 1.6. заявки не передбачено розміру в якому нараховується неустойка у вигляді пені, у випадку порушення позичальником строку погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, зазначеним законом визначено граничний розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Конкретний розмір пені може встановлюватись законом або договором.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що сторонами в договорі (Анкеті-заявці) не було передбачено розміру пені, а законом її розмір для такого виду зобов`язань не передбачений, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про безпідставність вимоги банку про стягнення пені в сумі 10 108, 56 грн.

Також суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що банком в різні періоди нарахувань застосовуються різні процентні ставки по пені (в тому числі наявні й періоди, в яких розмір пені перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у відповідний період).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем в апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині стягнення пені з відповідача.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині того, що в даному випадку правові підстави для стягнення пені відсутні, у зв`язку з чим рішення Господарського суду Миколаъвської області в цій частині слід залишити без змін.

Згідно п.2 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Пунктом 4 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 по справі №915/1535/19 підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 по справі №915/1535/19 зміні з викладенням резолютивної частини в редакції суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 269-271, 273, 275, 280-284, 287 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 по справі №915/1535/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2019 по справі №915/1535/19 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідно з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" (вул. Приміська, 64, м. Миколаїв, 54037, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь позивача Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1-Д, м. Київ, 01001, , адреса для листування: вул. Наб. Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094) заборгованість за кредитним договором № Б/Н від 23.03.2018 року:

- 92 900, 61 грн. (дев`яносто дві тисячі дев`ятсот грн. 61 коп.) - заборгованості за кредитом;

- 10 000, 00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії;

- 8347,22 грн. - заборгованості за відсотками;

- 1 762,00 грн. (одна тисяча шістсот двадцять вісім грн. 82 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Відмовити в позові в частині стягнення 10 108, 56 грн. пені.»

Стягнути з з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА МЕТ ТРЕЙД" (вул. Приміська, 64, м. Миколаїв, 54037, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь позивача Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1-Д, м. Київ, 01001, , адреса для листування: вул. Наб. Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094) 1296,6 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 ГПК України.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

Г.П. Разюк