СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2020 р. Справа № 905/302/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Сіверін В.І.

секретар судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Українські освітні послуги (вх. №44Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.11.2019 у справі №905/302/19 (суддя Новікова Н.А., повний текст рішення підписано 03.12.2019)

за позовом Донецького національного медичного університету, м. Лиман Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Українські освітні послуги, м.Харків

про стягнення 4.965.602,00 грн та розірвання договору №5 від 01.12.2017 -

ВСТАНОВИЛА:

Донецький національний медичний університет звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Українські освітні послуги про стягнення 19.537.331,00 грн та розірвання договору №5 від 01.12.2017.

Пізніше, 09.10.2019 позивач - Донецький національний медичний університет, звернувся із заявою про зменшення розміру позовних вимог, яку було прийнято судом першої інстанції, та спір вирішено розглядати відповідно до викладених в заяві позовних вимог, а саме: про стягнення з відповідача заборгованості за навчання 190 іноземних студентів ІІ курсу навчання зарахованих за договором №5 від 01.12.2017 у розмірі 4.965.602,00 грн та розірвання договору №5 від 01.12.2017 про набір іноземних громадян для навчання в Донецькому національному медичному університеті.

Під час, судового розгляду справи по суті позивач подав заяву про відмову від позовних вимог до ТОВ Українські освітні послуги в частині розірвання договору №5 від 01.12.2017 про організацію набору на навчання іноземних громадян, яку підтримав в судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.11.2019 у справі №905/302/19 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Українські освітні послуги (61019, м. Харків, вул. Катаєва, 13, кв.9, ) на користь Донецького національного медичного університету (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 27, ) 4.965.602,00 грн заборгованості за навчання 190 іноземних студентів ІІ курсу навчання зарахованих за договором №5 від 01.12.2017 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 74.484,03 грн. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору №5 від 01.12.2017, у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Відповідач, ТОВ Українські освітні послуги, з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення, та винести нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що на його думку, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для його скасування.

При цьому, відповідач наголошує на тому, що позивачем поступово зменшувалась сума позовних вимог з 19.537.331,00 грн до 4.965.602,00 грн, що в процентному вимірюванні складає 25,4% від першої суми заборгованості, проте в мотивувальній частині судового рішення зазначається стягнення заборгованості за навчання 190 студентів ІІ курсу за договором №5 від 01.12.2017. Тобто, позовні вимоги зменшені майже на 74,58%, а чисельність студентів залишається не зміною 190, що свідчить про невідповідність по кількості студентів та розрахунку позивача. Крім того, відповідач наполягає на тому, що згідно умов договору №5 він, як виконавець, брав на себе зобов`язання лише по організації набору на навчання іноземних громадян у виші позивача, а не по оплаті грошових сум за навчання кожного з кандидатів.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2020 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Сіверін В.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 апеляційну скаргу залишено без руху через неподання доказів сплати судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2020, після усунення апелянтом недоліків, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Українські освітні послуги та надано позивачу строк до 11.02.2020 для надання відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії цього відзиву та доданих до нього документів заявнику апеляційної скарги в порядку ст. 263 ГПК України.

З метою витребування додаткових доказів по справі, в судовому засіданні оголошувалась перерва до 05.03.2020 та до 25.03.2020, що відображено у відповідних ухвалах Східного апеляційного господарського суду.

Станом на 25.03.2020 позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав та не скористався правом на участь в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив.

Уповноважений представник відповідача у судовому засіданні 05.03.2020 просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

24.03.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника відповідача - ТОВ «Українські освітні послуги» - Коротенко О.І. надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника відповідача відповідно до рекомендацій Вищої ради суддів України вих. №9рс-186/20 від 16.03.2020 та на виконання постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобіганню поширення на території України короновірусу COVID-19» про введення карантину в Україні з 16.03.2020 по 03.04.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином було повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 01.12.2017 між Донецьким національним медичним університетом, як замовником (позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Українські освітні послуги, як виконавцем (відповідач по справі) укладено договір №5 на набір іноземних громадян для навчання в Донецькому національному медичному університеті зі строком дії до 31.08.2023, відповідно до якого виконавець взяв на себе зобов`язання організувати набір на навчання іноземних громадян (кандидатів) за умовами даного договору (п.п. 1.1, 1.5 договору №5).

Розділом 2-м договору сторони визначили обов`язки сторін. Так, виконавець взяв на себе зобов`язання проводити набір «кандидатів» на навчання відповідно до даного договору встановленої квоти набору. Серед іншого, виконавець зобов`язався довести до відома «кандидатів» вартість всіх витрат, пов`язаних із навчанням і проживанням в Україні (п.п. 2.1.2, 2.1.16).

Замовник, в свою чергу, зобов`язався забезпечити виконавця приміщеннями в університеті для виконання покладених на нього цим договором зобов`язань (п. 2.2.1 договору). Відповідно до пункту 2.2.4 договору замовник зобов`язався укласти з кожним прибулим на навчання за даним договором «кандидатом» і «виконавцем» договір на навчання «кандидата» на умовах, обумовлених в даному договорі.

Порядок розрахунків сторони узгодили в 3-му розділі договору. Так вартість навчання кандидатів встановлюється щорічно відповідними наказами. Порядок розрахунків за цим договором визначається і регулюється Додатковими угодами.

Відповідальність сторін передбачена розділом 4-м договору, зокрема, у пункті 4.3 договору зазначено, що у разі прострочення або несвоєчасного внесення оплати кандидатом за навчання на ІІ-й (другий) та наступні курси навчання, виконавець зобов`язаний за власний рахунок відшкодувати вартість навчання замовнику за навчання кандидата.

Даний договір підписаний обома сторонами, без будь-яких зауважень та скріплено печатками.

На виконання п. 3.1. договору між сторонами укладену додаткову угоду №2 без дати до договору №5 від 01.12.2017 на набір іноземних громадян для навчання в Донецькому національному медичному університеті.

Пунктом 1 додаткової угоди встановлено обсяг коштів, які виконавець має перерахувати замовнику для навчання іноземних громадян у 2017/2018 при залученні загальної кількості 200 і більше студентів та слухачів підготовчого відділення.

Згідно з п.2 додаткової угоди №2 встановлено, що оплата за навчання кожного кандидата проводиться виключно виконавцем в національній валюті України за курсом НБУ на день внесення плати на розрахунковий рахунок замовника. Від початку і до закінчення навчання студента в університеті замовник не приймає оплату за навчання від студента без виконавця.

Зазначена додаткова угода №2, яка є невід`ємною частиною договору №5 від 01.12.2017, також підписана з обох сторін уповноваженими особами без зауважень та скріплена печатками.

На виконання п. 2.2.4. договору №5 між Донецьким національним медичним університетом (виконавець), ТОВ «Українські освітні послуги» (посередник) та іноземними громадянами (кандидатами) укладено 386 договорів на навчання в Донецькому національному медичному університеті (трьохсторонні договори) (т. 1 арк. справи 127 т. 7 арк. справи 186).

Зазначені трьохсторонні договори не мають прямої вказівки чи посилання на договір №5 від 01.12.2017 або додаткову угоду №2 до нього, проте слід відмітити, що строк навчання, вказаний в зазначених договорах, починається з 2018 року, в той час, як безпосередньо в п.1.5 договору №5, визначено, що останній регулює відносини між сторонами в період з 01.12.2017 до 31.08.2023.

Умови даних трьохсторонніх договорів є тотожними, так у п. 1.1. вказаних договорів сторони встановили, що виконавець у відповідності до умов цього договору приймає на себе зобов`язання за рахунок коштів кандидата провести навчання, освітні послуги кандидата на медичному міжнародному факультеті за спеціальністю медицина або стоматологія. Форма навчання: очна. Мова навчання: англійська або російська. База навчання: Україна, м. Кропивницький, або Україна, м. Краматорськ, або Україна, м. Маріуполь.

У відповідності до п. 2.2.1. вказаних договорів виконавець зобов`язаний надати кандидату освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти встановлених законодавством України.

При цьому, відповідно до п. 2.3.1. посередник зобов`язаний забезпечити своєчасну оплату виконавцю за надання освітньої послуги кандидату.

У відповідності до п.5.1 трьохстороннього договору закріплено, що оплата за навчання кандидата за цим договором здійснюється посередником в національній валюті України за курсом НБУ на день сплати на розрахунковий рахунок виконавця.

Відповідно до п.5.2 трьохстороннього договору договорів встановлена вартість освітньої послуги, яка повністю узгоджується з вартістю яка зазначена у п. 1 додаткової угоди № 2 до договору № 5.

Згідно з п.5.3 договорів оплата за навчання кандидата на першому курсі вноситься посередником за весь рік навчання протягом 5 (п`яти) робочих днів після дати видання наказу виконавцем про зарахування кандидата на навчання. Документ про оплату освітньої послуги надається до деканату медичного факультету. У разі несплати вчасно замовник видає наказ про відрахування з навчального закладу кандидата. За ІІ (другий) та наступні курси навчання можлива по семестрова оплата, яка проводиться за 10 (десять) календарних днів до початку відповідних семестрів. Допуск кандидатів до занять проводиться тільки після надання документу про оплату освітньої послуги.

За твердженням позивача він виконував взяті на себе зобов`язання за договором №5 від 01.12.2017 з урахуванням додаткової угоди №2 - в повному обсязі, наказами ректора студенти (кандидати сторони трьохсторонніх договорів) були зараховані на навчання до Донецького національного медичного університету. Проте, відповідач систематично не виконує умов спірного договору №5, в зв`язку з чим у останнього утворилась перед університетом заборгованість, що після уточнення позовних вимог складає 4.965.602,00 грн. Оскільки строк виконання зобов`язання встановлено договором і досудове врегулювання спору не було обов`язковою умовою договору, позивач звернувся за захистом своїх прав до господарського суду.

Господарський суд Харківської області, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з підприємства-відповідача суми заборгованості в розмірі 4.965.602,00 грн, зазначив, що в даному випадку саме на відповідача покладено обов`язок по сплаті коштів за навчання студентів іноземців від початку навчання і до закінчення навчання студента в університеті, а отже доводи відповідача про відсутність обов`язку сплати коштів за навчання студентів іноземців ІІ курсу спростовуються умовами додаткової угоди №2, яка є невід`ємною частиною договору № 5 від 01.12.2017.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає часковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог частин першої, другої та п`ятої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

З приписів статті 3 Цивільного кодексу України вбачається, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

У ч. 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Разом із тим частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України ).

У відповідності до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своєю правовою природою договір №5 на набір іноземних громадян для навчання в Донецькому національному медичному університеті є договором про надання послуг, за яким одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали, наявні у даній справі, свідчать про те, що Донецький національний медичний університет здійснював зарахування іноземних студентів через фірму-контрактера, посередника між учбовим закладом та кандидатами на вступ ТОВ «Українські освітні послуги».

Підписуючи спірний договір, сторони по справі як замовник та виконавець визначили чіткий алгоритм щодо порядку розрахунку, який визначається і регулюється додатковими угодами.

При цьому, згідно з п.2 додаткової угоди №2 встановлено, що оплата за навчання кожного кандидата проводиться виключно виконавцем в національній валюті України за курсом НБУ на день внесення плати на розрахунковий рахунок замовника. Від початку і до закінчення навчання студента в університеті замовник не приймає оплату за навчання від студента без виконавця.

Отже, підписуючи спірний договір та додаткову угоду до нього, сторони дійшли згоди що саме на відповідача покладено обов`язок по сплаті коштів за навчання студентів-іноземців від початку навчання і до закінчення навчання студента в університеті.

Також, порядок розрахунків визначений у трьохсторонніх договорах, укладених на виконання пункту 2.2.4 договору №5, відповідно до якого замовник (ДНМУ) зобов`язався укласти з кожним «кандидатом», що прибув на навчання за даним договором і «виконавцем» договір на навчання «кандидата» на умовах, обумовлених в даному договорі.

Згідно з п. 5.3. договорів оплата за навчання кандидата на першому курсі вноситься посередником за весь рік навчання протягом п`яти робочих днів після дати видання наказу виконавцем про зарахування кандидата на навчання. Документ про оплату освітньої послуги надається до деканату медичного факультету. У разі несплати вчасно замовник видає наказ про відрахування з навчального закладу кандидата. За ІІ - другий та наступні курси навчання можлива посеместрова оплата, яка проводиться за 10 календарних днів до початку відповідних семестрів. Допуск кандидатів до занять проводиться тільки після надання документу про оплату освітньої послуги.

Отже, сторони трьохсторонніх угод визначили порядок оплати за перший курс навчання та за інші курси навчання в різний спосіб, а саме:

- оплата за навчання на першому курсі вноситься посередником протягом 5 днів після протягом п`яти робочих днів після дати видання наказу виконавцем про зарахування кандидата на навчання (тобто оплата здійснюється після зарахування кандидата на навчання і у випадку не сплати саме посередником даної суми замовник видає наказ про відрахування);

- щодо ІІ - другого та наступних курсів навчання то сторони лише передбачили можливість іншого порядку оплати, а саме посеместрової за 10 календарних днів до початку семестру.

Доказів укладення будь-яких угод, якими встановлено порядок та строки оплати навчання в даному випадку за ІІ-й курс - сторонами не було надано ані в суд першої інстанції, ані апеляційному господарському суду.

При цьому, п.5.4 трьохсторонніх договорів сторони визначили, що строки, порядок оплати, відповідальність посередника перед виконавцем у випадках порушення умов договору (трьохсторонніх договорів) про оплату за навчання кандидата регулюється договором, що укладається між виконавцем та посередником тобто в даному випадку договір №5 від 01.12.2017.

В той же час, пункт 3.1 договору №5 вказує на те, що строк та порядок оплати за навчання має визначатись додатковими угодами до договору №5, в тому числі і за ІІ-й курс.

Проте, сторони по справі таких додаткових угод не надали господарському суду, тобто строк оплати за ІІ-й курс навчання кандидатів - сторони не встановили.

З огляду на те, що законом не визначено форму пред`явлення вимоги, позивач може здійснити своє право будь-яким шляхом, в тому числі і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції обґрунтовано визначив момент подання позовної заяви вимогою щодо здійснення оплати вартості навчання.

Відповідач, ТОВ «Українські освітні послуги», доказів оплати вартості навчання кандидатів ІІ курсу не надав ані місцевому господарському суду, ані апеляційному господарському суду.

В той же час колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обов`язку відповідача по сплаті коштів за освітні послуги саме по кількості 190 іноземних студентів ІІ курсу з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що протягом розгляду справи позивачем поступово зменшувалась сума позовних вимог. Так, при зверненні до господарського суду позивач просив стягнути з відповідача 19.537.331,00 грн. В подальшому, 24.04.2019 позивач звернувся до господарського суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що станом на 15.04.2019 заборгованість відповідача за навчання іноземних студентів за І-ІІ семестри 2017/2018 навчального року та І-ІІ семестри 2018/2019 навчального року складає 17.268.208,12 грн та додав розрахунок цієї заборгованості.

При цьому, слід зазначити, що до позовної заяви позивач додав 28 рахунків-фактур, в яких зазначено 98 осіб іноземних студентів. А у заяві про уточнення позовних вимог та розрахунку позивача зазначено несплату відповідачем за 296 іноземних студентів, в той час як в розрахунках-фактурах зазначено тільки 98 студентів.

Отже, протягом розгляду справи має місце невідповідність по кількості іноземних студентів між позовною заявою, заявою про уточнення позовних вимог та заявою про зменшення позовних вимог і розрахунком.

До позову позивачем надано виписки з банку, які не мають відношення до предмету спору, тобто до умов виконання договору №5 від 01.12.2017 та не можуть вважатись належними доказами у даній справі, оскільки у зазначених виписках міститься посилання на договір №1 на набір іноземних студентів для навчання в Донецькому національному медичному університеті від 01.09.2016.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що місцевий господарський суд, в порушення ст.ст. 73, 76, 86 Господарського процесуального кодексу України не надав належної правової оцінки письмовим доказам, наданим позивачем, а саме випискам по рахунку про сплату відповідачем позивачу грошових коштів, в яких відсутня договірна підстава сплати коштів за договором №5 від 01.12.2017.

Відповідно до статей 76 - 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 вказаної редакції ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проте, рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам не відповідає, а тому підлягає частковому скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 4.965.602,00 грн.

Позивач в ході розгляду справи по суті судом першої інстанції на підставі п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України відмовився від позовних вимог до ТОВ «Українські освітні послуги» в частині розірвання договору №5 від 01.12.2017 про організацію набору на навчання іноземних громадян, в зв`язку з чим господарським судом на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України провадження в цій частині було закрито.

Відповідно, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга ТОВ «Українські освітні послуги» судом апеляційної інстанції задовольняється, витрати зі сплати судового збору підлягають перерозподілу, а саме: з позивача на користь відповідача за подання апеляційної скарги стягненню підлягає сума в розмірі 111.726,05 грн.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 4 ч.1 ст. 275, п.1 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські освітні послуги» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 21.11.2019 у справі №905/302/19 скасувати в частині стягнення 4.965.602,00 грн заборгованості за навчання 190 іноземних студентів ІІ курсу навчання зарахованих за договором №5 від 01.12.2017.та в цій частині прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Донецького національного медичного університету (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські освітні послуги» (61019, м. Харків, вул. Катаєва, 13, кв. 9, ) суму судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 111.726,05 грн.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26.03.2020

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя С.В. Барбашова

Суддя В.І. Сіверін