ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року

м. Черкаси справа № 925/192/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., із секретарем Дяченко Т.В. за участю представників: позивача - не з`явився, відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма Созидатель" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Венето" про стягнення 273784,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 273 784,25 грн. заборгованості по договору постачання №090316 від 09.03.2016 з яких 220 000,00 грн. основного боргу, 21 906,67 грн. пені та 31 877,58 грн. 36% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач не виконав взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості придбаного та отриманого ним товару.

Ухвалою суду від 19.02.2020 розгляд справи призначено на 12.03.2020 в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

12.03.2020 від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив суд:

- стягнути з відповідача 15 000,00 грн. з яких: 6200,00 грн. пені та 8800,00 грн. 36 % річних за період з 14.12.2019 по 04.01.2020;

- повернути з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір, сплачений на підставі платіжного доручення № 52 від 12.02.2020;

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

У заяві позивач зазначив, що станом на 02.03.2020 відповідачем було сплачено суму основного боргу.

13.03.2020 від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову із урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, в якій відповідач просив суд повернути позивачу судовий збір в розмірі 50%.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Сторони були належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» форми № 119.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що згідно умов договору постачання № 090316, укладеного між сторонами 09.03.2016 (далі - Договір), на підставі накладної № СП000000879 від 22.11.2019 та товарно-транспортної накладною №5421 від 22.11.2019 позивачем відповідачу була здійснена поставка товару на загальну суму 468 005,88 грн.

За умовами п.1.4 цього Договору якщо інше не передбачено окремою додатковою угодою Сторін та/або Специфікацією в письмовій формі, розрахунок за кожну партію товару здійснюється Покупцем на протязі 14календарних днів з моменту фактичної передачі товару.

Відповідно до Специфікацій від 22.11.2019 №22/11/2019 сторони визначили відстрочку платежу до 13.12.2019, що є кінцевим терміном розрахунку.

Відповідачем оплата товару була здійснена частково, тобто з порушенням обумовлених сторонами строків:

- 18.12.2019 сплачено 20000,00 грн. та 50000,00 грн.,

- 03.01.2020 сплачено 40000,00 грн.,

- 08.01.2020 сплачено 15000,00 грн.,

- 10.01.2020 сплачено 10000,00 грн.,

- 07.02.2020 сплачено 33005,38 грн.,

- 12.02.2020 сплачено 80000,00 грн., а всього - 248 005,38 грн.

Станом на час подання позову до суду (17.02.2020) сума боргу складала 220 000,50 грн. (468 005,88 грн. - 248 005,38 грн.).

П.5.2. Договору сторони узгодили, що при простроченні оплати відповідальність Покупця, а саме сплата Постачальнику пені, що нараховується на несвоєчасно сплачену суму за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення та 36 відсотків річних від суми простроченого платежу.

Позивачем відповідачу за період з 14.12.2019 по 31.03.2020 було нараховано 21906,67 грн. пені та 31877,58 грн. 36% річних.

Після зменшення заявлених позовних вимог (12.03.2020) позивач просить суд стягнути з відповідача за період з 14.12.2019 по 04.01.2020:

- 6200,00 грн. пені;

- 8800,00 грн. 36 % річних, а всього 15 000 грн.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549,610, 625, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Факт виконання позивачем належним чином договірних зобов`язань по вищевказаному договору не оспорюються відповідачем.

Згідно положень ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За приписами ст. 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що зменшення розміру позовних вимог та визнання позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому подані сторонами заяви приймаються судом.

Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином, та поставив відповідачу товар відповідно Специфікації від 22.11.2019 № 22/11/2019 до вказаного Договору. Відповідач прийняв товар та своєчасно за нього не оплатив.

Судом встановлено, що 02.03.2020 відповідачем борг в сумі 220 000 грн. оплачено. Факт оплати відповідачем боргу підтверджується банківської випискою по рахунку за період з 18.12.2019 по 06.03.2020, поданою позивачем до початку судового засідання.

Відповідно п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відтак, суд приходить до переконання, що в частині вимоги щодо стягнення основної заборгованості в сумі 220 000 грн. провадження у справі необхідно закрити за відсутністю предмету спору.

За порушення відповідачем умов господарського зобов`язання згідно вказаного п.5.2 Договору розмір нарахованих господарських санкцій за період з 14.12.2019 по 04.01.2020 становить 6200,00 грн. пені та 8800,00 грн. 36 % річних, а всього 15 000 грн.

Суд вважає здійснений розрахунок позивача щодо нарахування відповідачу за неналежне виконання грошових зобов`язань по цьому Договору - 6200,00 грн. пені та 8800,00 грн. 36 % річних вірним і таким, що підлягає до задоволення.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання умов вищевказаного Договору відповідач до суду не подав.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6200,00 грн. пені та 8800,00 грн. 36 % річних за неналежне виконання грошових зобов`язань по договору постачання від 09.03.2016 № 090316.

При зверненні позивача до суду ціна позову становила 273 784,25 грн. Відповідно заявленої суми позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 4106,76 грн.

Проте, позивачем при поданні позову за платіжним дорученням від 12.02.2020 № 52 сплачено до Державного бюджету України 5 400 грн. 20 коп. судового збору, що перебільшує розмір, ніж встановлено законом, на суму 1293 грн. 44 коп.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У заяві позивача про зменшення позовних вимог міститься клопотання про повернення з Державного бюджету України зайво сплаченого судового збору.

Відтак, суд вважає за необхідне повернути позивачу із Державного бюджету України судовий збір, сплачений в більшому розмірі, ніж встановлено законом в сумі 1 293 грн. 44 коп., сплаченого на підставі платіжного доручення № 52 від 12.02.2020.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

В зв`язку з визнанням відповідачем позову з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору в розмірі 2 053 грн. 38 коп.

Решта сплаченого позивачем судового збору у сумі 2 053 грн. 38 коп. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, п.2 ч.1 ст.231, ст.ст. 236-241 ГПК, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Прийняти заяву відповідача про визнання позову.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Венето" (; вул.Юрія Іллєнка,27, м.Черкаси, 18005) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма Созидатель" (; вул.Велика Діївська,40, кв.264, м.Дніпро, 49128) - 15 000 грн, (п`ятнадцять тисяч грн) з яких: 6 200,00 грн. (шість тисяч двісті грн) пені та 8 800,00 грн. (вісім тисяч вісімсот грн) 36 % річних, а також 2 053 грн. 38 коп. (дві тисячі п`ятдесят три грн 38 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В частині стягнення основного боргу в сумі 220 000 грн. провадження у справі закрити за відсутністю предмету спору.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма Созидатель" (; вул.Велика Діївська,40, кв.264, м.Дніпро, 49128) із Державного бюджету України 50% сплаченого ним за платіжним дорученням від 12.02.2020 № 52 судового збору в сумі 2 053 грн. 38 коп. (дві тисячі п`ятдесят три грн 38 коп.).

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма Созидатель" (; вул.Велика Діївська,40, кв.264, м.Дніпро, 49128) із Державного бюджету України сплачений ним в більшому розмірі, ніж встановлено законом за платіжним дорученням від 12.02.2020 № 52 судовий збір в сумі 1 293 грн. 44 коп. (одна тисяча двісті дев`яносто три грн. 44 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст складено і підписано 25.03.2020.

СУДДЯ К.І. Довгань