ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"01" квітня 2020 р.Справа № 922/940/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заявиОСОБА_1 , м. Сургут
до ОСОБА_2 , м. Харків , ОСОБА_3 , м. Харків , ОСОБА_4 , м. Харків , ОСОБА_5 , м. Харків , ОСОБА_6 , м. Харків
про захист корпоративних прав,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання виключеними зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю українського-російського спільного підприємства «Студбуд»: ОСОБА_7 (в зв`язку зі смертю), ОСОБА_8 (в зв`язку зі смертю), Товариство з обмеженою відповідальністю «Студстрой» (в зв`язку з ліквідацією юридичної особи); визнання дійсним рішення загальних зборів засновників, оформленого протоколом № б/н від 18 листопада 2019 року про визначення порядку голосування без урахування голосів осіб, які підлягають виключенню; визнання дійсним для державної реєстрації відповідних змін рішення загальних зборів засновників, оформленого протоколом № б/н від 21 грудня 2019 року про перерозподіл часток засновників у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-російське спільне підприємство «Студбуд» без зменшення статутного капіталу, наступним чином: ОСОБА_1 - 57,971% голосів замість 20%, грошовий еквівалент 11,5942 грн., ОСОБА_2 - 8,69565% голосів замість 3%, грошовий еквівалент 1,73913 грн., ОСОБА_3 - 8,69565% голосів замість 3%, грошовий еквівалент 1,73913 грн., ОСОБА_4 - 8,69565% голосів замість 3%, грошовий еквівалент 1,73913 грн., ОСОБА_5 - 8,69565% голосів замість 3%, грошовий еквівалент 1,73913 грн., ОСОБА_6 - 7,2464% голосів замість 2,5%, грошовий еквівалент 1,44928 грн.

Розглянувши означену позовну заяву на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

Згідно з частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Таким чином, обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в сумі свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Частинами 1 та 3 статті 237 Цивільного кодексу України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє (частина 1 статті 240 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статей 248, 249 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Таким чином, суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складових представництва, а саме факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та обсяг таких повноважень, зокрема право на звернення з відповідним процесуальним документом до суду у конкретний момент часу.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України).

Одночасно, відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Судом встановлено, що позовну заяву підписано представником ОСОБА_1 - адвокатом Биковою О.Ю., на підтвердження повноважень якої представлено до матеріалів позовної заяви ордер серія АХ № 1012753 від 30 березня 2020 року.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовим висновком постанови Великої Палати Верховного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 817/66/16 укладання договору про надання правової допомоги є професійним обов`язком адвоката, передбаченим Законом України.

В розрізі викладеного вбачається, що ордер має похідним характер від договору про надання правової допомоги, укладення якого є імперативною вимогою Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», копію якого не додано до матеріалів позовної заяви.

Звернення до суду з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів, з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 58 ГПК України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника (подібна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 10 березня 2020 року у справі № 640/19363/18).

Водночас, матеріали позовної заяви не містять жодних доказів на підтвердження того, що станом на час підписання позовної заяви між ОСОБА_1 (або її представником) та адвокатом Биковою О.Ю . було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до вимог статей 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», як і не було зазначено про неможливість подання таких доказів.

При цьому, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Оскільки адвокат Бикова О.Ю., яка підписала позовну заяву, не надала до матеріалів позовної заяви договору про надання правової допомоги, суд не може дійти однозначного висновку, що позовна заява підписана особою, яка має право її підписувати.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За такого правового регулювання та обставин справи, позовна заява ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись статтями 16, 58, 60, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 .

Звернути увагу заявника, що згідно з положеннями частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, в порядку статей 255-257 ГПК України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 01 квітня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

№ 922/940/20