ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
30.03.2020 Справа № 905/572/20
про: розірвання укладених договорів
суддя Величко Н.В.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Акцепт Онлайн" звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 23.03.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Берегея" про розірвання договорів про надання та супровід тестового середовища №2019/05-1 від 22.05.2019 та №2019/06-1 від 17.06.2019.
Подані матеріали відносяться до юрисдикції та підсудні господарського суду, але є не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.
Згідно з п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява, зокрема, повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.
Отже, позивачем не дотримано п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, вказавши не повне найменування відповідача юридичної особи.
Відповідно до ч.1 ст.172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
За змістом п.61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, о видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
За таких обставин, належними доказами, що свідчать про виконання позивачем вимог ч.1 ст.172 ГПК України, є документи на підтвердження надсилання учасникам справи копії позовної заяви та всіх доданих до неї додатків відповідним листом та другий примірник опису вкладення, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення.
Як вбачається з позовної заяви, що надана позивачем до суду, позовна заява датована 23.03.2020. В той же час, згідно з описом вкладення, що є додатком до позову, відповідачу надіслана позовна заява б/н від 20.03.2020.
Таким чином, поданий позивачем опис вкладення не може вважатись належним доказом направлення відповідачу саме тієї позовної заяви, яка подана позивачем до господарського суду Донецької області.
Будь-яких інших доказів направлення чи вручення відповідачу копії позовної заяви б/н від 23.03.2020 до суду не надано.
Отже, позивачем не дотримано вимог ч.1 ст.172 ГПК України.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020" прожитковий мінімум працездатних осіб з січня 2020 року встановлено у розмірі 2102,00 грн.
В позовній заяві викладено дві самостійні вимоги немайнового характеру: 1) про розірвання договору про надання та супровід тестового середовища №2019/05-1 від 22.05.2019; 2) про розірвання договору про надання та супровід тестового середовища №2019/06-1 від 17.06.2019.
З огляду на викладене вище, враховуючи ставку судового збору, позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою мав сплатити судовий збір у розмірі 2102,00 грн. за кожну вимогу немайнового характеру, тобто всього 4204,00 грн.
Як вбачається, до позовної заяви додано копію платіжного доручення №323 від 27.02.2020 про сплату судового збору у сумі 2102,00 грн.
Відповідно до п.2.21 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №7 від 21.02.13р. платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.
Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що документом про сплату судового збору є оригінал платіжного доручення установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення в оригіналі, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.
Отже, додана до позовної заяви копія платіжного доручення №323 від 27.02.2020 на суму 2102,00 грн. не може вважатися допустимим доказом сплати судового збору.
Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 25.02.19р. у справі №917/439/18, від 18.03.19р. у справі 911/100/18, від 03.10.19р. у справі №908/2723/18.
Таким чином, позивачем не додержано вимоги п. 2 ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України та не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Відповідно до частини першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на те, що позивачем не дотримано вимог ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення заяви без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст.ст. 174 та 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт Онлайн" - залишити без руху.
2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Акцепт Онлайн" десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду: письмових пояснень щодо повного найменування відповідача; доказів сплати недоплаченої суми судового збору (оригінал платіжного доручення) в розмірі 2102,00 грн. та надати оригінал платіжного доручення №323 від 27.02.2020; доказів направлення відповідачу копії позовної заяви б/н від 23.03.2020 з доданими до неї документами листом з описом вкладення.
3. Роз`яснити позивачу, що у разі усунення ним недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою
4. Ухвала набрала законної сили 30.03.2020 та оскарженню не підлягає.
Суддя Н.В. Величко