РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3866/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка", м. Запоріжжя
до Державне підприємство "Чугуївський авіаційний ремонтний завод", м. Чугуїв
про стягнення 58923,03 грн
за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Промелектроніка" (позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (відповідач), в якій просить стягнути з Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (ідентифікаційний код: 08305644) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (ідентифікаційний код: 24510970) 58825,52 грн, що складаються з: 39319,75 грн основного боргу, 1286,24 грн - 3% річних, 3252,17 грн - інфляційних збитків та 14967,36 грн - пені. Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №ПЕ21/09-18 від 21.09.2018 по оплаті товару.

Разом із позовною заявою позивач надав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.11.2019 залишено без руху позовну заяву ТОВ "Промелектроніка" та надано строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

В зв`язку з усуненням позивачем недоліків, ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2019 прийнято позов ТОВ "Промелектроніка" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/3866/19 та призначено підготовче засідання на 24.12.2019.

26.12.2019 відповідач надав заяву про застосування позовної давності та відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог повністю, та вказував на те, що позивачем здійснено розрахунок пені з порушенням вимог ст. 231 ГК України, а саме у строк понад 6 місяців, крім цього відповідач просив застосувати наслідки пропуску строків позовної давності щодо вимог про стягнення пені за період нарахування з 13.10.2018 по 28.11.2019 на суму грошового зобов`язання у розмірі 1822,68 грн.

15.01.2020 позивача надав відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві, та просив відхилити доводи відповідача, наведені у відзиві на позов, оскільки пеня, яку, як вказує відповідач, нараховано з порушенням вимог ГК України, нарахована відповідно до умов договору.

17.01.2020 позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій збільшив позовні вимоги на 97,51 грн.

Протокольною ухвалою від 20.01.2020 прийнято заяву про збільшення позовних вимог до розгляду та відкладено підготовче засідання на 03.02.2020.

Протокольною ухвалою від 03.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 19.02.2020.

17.02.2020 позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 39319,75 грн - заборгованості за поставлений товар, 1538,04 грн - 3% річних за період з 13.10.2018 по 31.01.2020, 3294,74 грн - інфляційних збитків за період з 13.10.2018 по 31.01.2020, 14967,39 грн пені за період з 13.10.2018 по 31.01.2020.

18.02.2020 позивач надав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2400,00 грн та документи на підтвердження її.

Протокольною ухвалою від 19.02.2020 прийнято заяву про збільшення позовних вимог в наданій редакції та відкладено підготовче засідання на 04.03.2020.

У підготовчому засіданні 04.03.2020 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.03.2020 о 15:00 год.

У судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 18.03.2020, повноважні представники учасників справи не з`явились.

Позивач та відповідач надали суду клопотання про розгляд справи по суті без участі їх представників, у зв`язку з запровадження карантину відповідно до постанови КМУ Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19 від 11.03.2020 №211, які були задоволені протокольною ухвалою суду від 18.03.2020.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

21.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (позивач, постачальник) та Державним підприємством "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (відповідач, покупець) був укладений договір №ПЕ21/09-18 (надалі договір), за яким постачальник зобов`язався поставити покупцю товар згідно специфікації (додаток №1), а покупець зобов`язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 договору асортимент товару, його обсяг (кількість) та вартість передбачається у специфікації, які є невід`ємною частиною даного договору. Загальна вартість договору складає 39319,75 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 6553,29 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору строк постачання партії товару не більше 14 календарних днів з дати підписання договору.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що покупець здійснює оплату наступним чином: 5.1.1. 100% вартості товару перераховує постачальнику після отримання товару та проходження вхідного контролю.

Згідно з п. 8.3 договору при порушенні строків оплати товару покупець сплачує постачальнику, за вимогою останнього, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення, але не більше 1% від вартості товару.

Відповідно до п. 6.1 договору, він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як зазначає позивач, на виконання своїх зобов`язань за спірним договором ним відповідно до специфікації до договору (додаток №1), на підставі видаткової накладної № РН-0002083 від 12.10.2018 було поставлено відповідачу товар, а саме: висотомір ВД-20К серія 2 у кількості 1 шт та електромагнітний клапан МКТ-193 у кількості 1 шт на загальну суму 39319,75 грн. Товар прийнято відповідачем без зауважень, про що свідчить підпис уповноваженої особи та печатка на видатковій накладній.

За твердженням позивача від відповідача не надходило жодних претензій щодо якості, кількості товару або невідповідності наданих документів, були відсутні такі зауваження чи претензії відповідача й під час прийняття товару. Проте оплату, обумовлену сторонами у договорі, відповідач не здійснив, у зв`язку з чим, у ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" виникла перед позивачем заборгованість за поставлений за договором товар, яка станом на час звернення з позовом становить 39319,75 грн.

Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором в сумі 39319,75 грн стали підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач на підставі п. 8.3 договору нарахував відповідачу пеню за порушення строків виконання зобов`язання (оплати вартості поставленого товару) за період з 13.10.2018 по 14.11.2019 у сумі 14967,36 грн.

Як убачається з наданого позивачем розрахунку суми пені, вона нарахована без врахування обмеження суми неустойки одним відсотком від вартості товару та за період більший ніж шість місяців, що не відповідає приписам ст. 232 ГК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

За приписами ч. 2 ст. 258 ЦК України строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) становить один рік.

Заявлені позивачем вимоги щодо стягнення пені за період з 13.10.2018 по 14.11.2019 у сумі 14967,36 грн виходять за межі встановленої ч. 2 ст. 258 ЦК України позовної давності і позивач не просить поновити пропущений строк, не навів об`єктивних поважних причин пропуску строку позовної давності, не надав доказів наявності об`єктивних обставин, що зумовили пропуск ним строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки та заяви про поновлення строку позовної давності по стягненню пені.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач надав заяву про застосування строку позовної давності, в якій заперечує про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання за період з 13.10.2018 по 28.11.2018 в сумі 1822,68 грн, посилаючись на те, що позивачем подано позов до суду 29.11.2019 у зв`язку з чим пропущений строк позовної давності для стягнення пені, встановлений ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що позивач надіслав позовну заяву до суду 22.11.2019, що підтверджується відбитком штемпеля відділу зв`язку Укрпошти.

Відтак, відповідачем не вірно зроблено розрахунок пені за період з 13.10.2018 по 14.11.2019 у сумі 14967,36 грн, оскільки пеня за період з 13.10.2018 по 21.11.2018 (40 днів) у сумі 1551,24 грн виходить за межі строку позовної давності, встановленого ч. 2 ст. 258 ЦК України.

В зв`язку з чим суд вважає заяву відповідача про застосування строку позовної давності обґрунтованою та підлягаючою задоволенню частково, в частині стягнення пені за період з 13.10.2018 по 21.11.2018 (40 днів) у сумі 1551,24 грн.

Здійснивши перерахунок нарахованої позивачем пені з урахуванням строку позовної давності у відповідності до ст. 232 ГК України, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», п. 8.3 договору за період з 13.10.2018 по 14.11.2019 на суму 14967,39 грн, суд визнає обґрунтованими та підлягаючими задоволенню вимоги позивача частково, в частині стягнення з відповідача пені за період з 22.11.2018 по 22.05.2019 у сумі 393,20 грн, що дорівнює 1% вартості товару (39319,75 грн), як то передбачено пунктом 8.3 договору.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач також нарахував відповідачу 3% річних за період з 13.10.2018 по 31.01.2020 в сумі 1538,04 грн та інфляційні збитки за 13.10.2018 по 31.01.2020 в сумі 3294,74 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за отриманий за договором товар, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню частково, в частині стягнення заборгованості за договором в сумі 39319,75 грн, пені за період з 22.11.2018 по 22.05.2019 у сумі 393,20 грн, інфляційних збитків за період з 13.10.2018 по 31.01.2020 в сумі 3294,74 грн, 3% річних за період з 13.10.2018 по 31.01.2020 в сумі 1538,04 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1921,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2400,00 грн.

Відповідач заперечує проти покладення на нього вказаних витрат на професійну правничу допомогу позивача.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених судових витрат подані позивачем в межах строків, визначених ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Зокрема, позивачем надано до суду договір-доручення про надання правової допомоги, укладений між позивачем і адвокатським бюро "Сергія Жечева" від 07.05.2019 (далі договір-доручення).

Згідно з п. 1.1 договору-доручення предметом даного договору є надання Адвокатським бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, як: пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. Сторони домовились, що надання правової допомоги за цим договором безпосередньо здійснюватиметься керівником Адвокатського бюро - адвокатом Жечевим Сергієм Олександровичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №864, видане на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області від 27.04.2011) або іншим адвокатом, що оформлюється ордером на адвоката.

До матеріалів справи також надано додаткову угоду №1 від 01.10.2019 до договору-доручення про надання правової допомоги від 07.05.2019, якою сторонами узгоджено прейскурант цін адвокатського бюро за відповідні види робіт.

Крім того суду надано розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, між позивачем та адвокатським бюро підписано акт №ОУ-0000П28 приймання-передачі наданої правової допомоги від 14.02.2020, у якому міститься перелік наданих адвокатом послуг, час, витрачений на такі послуги та їхня вартість, згідно якого загальна вартість професійної правничої допомоги складає 2400,00 грн.

Факт оплати наданих послуг підтверджується копією платіжного доручення №6935 від 14.02.2020 на суму 2400,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а відтак і судові витрати відповідно до ст. 126 ГПК України підлягають розподілу пропорційно задоволеним вимогам, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1454,68 грн та судові витрати, які понесені позивачем на адвокатські послуги, у сумі 1817,40 грн.

Керуючись ст. 193, 232 ГК України, ст. 258, 267, 525, 526, 530, 610 - 612, 625, 629, 692, 712 ЦК України, Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ст. 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 126, 129, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (63501, Харківська обл., місто Чугуїв, Мікрорайон Авіатор. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 4А, а/с 5012. Код ) заборгованість за товар, поставлений по договору №ПЕ21/09-18 від 21.09.2018 в сумі 39319,75 грн, пеню за період з 22.11.2018 по 22.05.2019 у сумі 393,20 грн, інфляційні збитки за період з 13.10.2018 по 31.01.2020 в сумі 3294,74 грн, 3% річних за період з 13.10.2018 по 31.01.2020 в сумі 1538,04 грн, судовий збір у сумі 1454,68 грн та судові витрати, які понесені позивачем на адвокатські послуги, у сумі 1817,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.03.2020 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua/.