ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без розгляду
31.03.2020 р. Справа № 917/2162/19
про розірвання договору суборенди
Суддя Солодюк О.В.
Представники сторін згідно протоколу судового засідання
Ухвалою суду від 20.12.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 22.01.2020р. на 09-30 год.
Згідно абзацу другого пункту 1 договору суборенди право ПП «ТОМС», як Орендаря, передати зазначену земельну ділянку в суборенду передбачено рішенням XLV сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання від 25.03.2014 р.
Позивач зазначає, що згідно пункту 20 договору суборенди передача земельної ділянки Суборендарю здійснюється у п`ятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі. Право суборенди земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2016 р. за № 13172788, що підтверджується копією відповідної інформаційної довідки, яка є додатком 4 до даного позову. В цей же день, 09.02.2016 р., земельну ділянку було передано TOB «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП» в суборенду за актом приймання-передачі об`єкта оренди - земельної ділянки (додаток 3 до позову).
Згідно абзацу шостому пункту 35 договору суборенди дія договору припиняється у разі невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд. В такому разі право користування земельною ділянкою може бути припинено у відповідності до ст. 416 Цивільного кодексу України.
Згідно абзацу другому пункту 36 договору суборенди дія цього договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Згідно пункту 31 договору суборенди Суборендар зобов`язаний, з-поміж іншого, виконувати обов`язки землекористувача відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України; приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором суборенди землі; виконати огорожу будівельного майданчика із сучасних матеріалів, а саме профільованого листа, у відповідності до вимог ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» та рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 192 від 05.04.2013 року «Про забезпечення виконання вимог Правил благоустрою територій міста Кременчука».
Зважаючи на наведені положення договору суборенди та ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, позивач повідомив, що починаючи з дати укладення договору, 09.02.2016 р., яка збігається з датою фактичної передачі земельної ділянки Суборендареві, відповідач не приступив до використання земельної ділянки, не розпочав забудову земельної ділянки, не виконав огорожу будівельного майданчика, не виконує обов`язків землекористувача відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України, а отже, допустив порушення обов`язків, передбачених договором суборенди.
На підтвердження невиконання відповідачем своїх обов`язків, як Суборендаря зазначеної земельної ділянки, до позову додаються фотознімок та відеозапис із зображенням її сьогоднішнього стану, зроблені 09.12.2019 р., тобто через 3 роки 10 місяців з дати її передачі в суборенду відповідачу для будівництва багатопаливної АЗС, які свідчать, як зазначає позивач, про відсутність на цій земельній ділянці будь-яких об`єктів, крім дерев, кущів та чагарників, і навіть натяку на будівництво АЗС та встановлення вищезгаданого огородження, - суцільне засмічення та захаращення зазначеної земельної ділянки.
Таким чином, як зазначає позивач, підставою для дострокового розірвання договору суборенди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін може бути невиконання другою стороною (в даному випадку - Суборендарем) зокрема обов`язку, покладеного абзацем другим частини другої статті 25 Закону України «Про оренду землі» (приступати до використання земельної ділянки), та відповідними умовами пункту 31 договору суборенди.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 416 Цивільного кодексу України право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.
Позивач зазначає, що оскільки цільове призначення земельної ділянки було чітко визначено пунктами 1,15 та 16 договору суборенди (для будівництва багатопаливної АЗС в районі автосалону «АИС» по вул. Київській в м. Кременчуці Полтавської області) і земельна ділянка надавалась відповідачу в користування саме для цього, нездійснення зазначеного будівництва свідчить про порушення відповідачем обов`язку, покладеного на нього пунктом 31 договору суборенди, - за 3 роки і 10 місяців він навіть не приступив до використання земельної ділянки - будівництва зазначеної АЗС.
У випадках невикористання земельної ділянки, наданої в користування для забудови, передбачені правові наслідки, визначені пунктом 4 частини 1 статті 416 Цивільного кодексу України, яка передбачає припинення права користування земельною ділянкою для забудови у разі невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.
Оскільки, починаючи з дати укладення договору, 09.02.2016 року, яка збігається з датою фактичної передачі земельної ділянки Суборендареві, він не приступив до використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, не розпочав забудову земельної ділянки (будівництва багатопаливної АЗС), не виконав огорожу будівельного майданчика, не виконує обов`язків землекористувача відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України, виходячи з положень пунктів 35, 36 договору суборенди, а також пункту 4 частини 1 статті 416 та статті 651 Цивільного кодексу України, ПП «ТОМС» вважає, що в даному випадку наявні підстави для розірвання договору суборенди від 09.02.2016 р., укладеного між позивачем та відповідачем, в судовому порядку.
У відзиві на позовну заяву (вх. № 345 від 13.01.2020 р.) відповідач позовні вимоги не визнає, вважає позов безпідставним, не обгрунтованим та не підтвердженим належними доказами.
27.01.2020 р. від позивача до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду (вх. № 923) на підставі п. 5 ст. 226 ГПК України та повернення судового збору в розмірі 1 921, 00 грн. Попередню заяву, подану ним, про закриття провадження у справі (вх. № 682 від 21.01.2020 р.), позивач просить не розглядати.
Представники сторін, третьої особи в судове засіданні не з"явились, про дату, місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника відповідача надійшла заява (вх. № 3578 від 30.03.20 р.) про розгляд справи за його відсутністю.
Згідно п. 5 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
Заява позивача про залишення позову без розгляду не суперечить чинному законодавству та підлягає судом задоволенню.
Відповідно до п. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Враховуючи вищезазначене, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1 921, 00 грн. відповідно до платіжного доручення № 1907 від 10.12.2019 р. поверненню не підлягає.
Керуючись п. 5 ст. 226, ст. 234 ГПК України, п. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -
УХВАЛИВ:
1. Залишити позов без розгляду.
2. Відмовити позивачу - ПП «ТОМС» в задоволенні клопотання про повернення сплаченого ним судового збору в розмірі 1 921, 00 грн. відповідно до платіжного доручення № 1907 від 10.12.2019 р.
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч.3 ст.226, ст.ст.235,255 ГПК України).

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.