ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
30.03.2020 Справа № 905/567/20
Суддя Господарського суду Донецької області Хабарова М.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцепт Онлайн»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювентус Пром»
про розірвання укладених договорів,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Акцепт Онлайн» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювентус Пром» про розірвання укладених договорів №2018/10ПК про створення, розробку програмного забезпечення від 01.10.2018, №2018/09ПК на розробку програмного забезпечення електронного майданчика від 04.12.2018, №о1901/19-1 про розробку електронного майданчику «АКЦЕПТ» від 09.01.2019, №2019/11ПК про створення, розробку програмного забезпечення від 22.02.2019, №2019/12ПК на розробку програмного забезпечення електронного майданчика від 15.03.2019.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач не виконує умови спірних договорів, що, на думку позивача, порушує договірні зобов`язання сторін та його права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Отримання позовної заяви та доданих до неї документів усіма учасниками процесу є обов`язковою передумовою розгляду справи судом.
Водночас, подана позивачем позовна заява датована 23.03.2020.
Таким чином, додані до позовної заяви докази направлення від 20.03.2020 не можуть вважатися належними доказами направлення позивачем відповідачу саме позовної заяви від 23.03.2020 з доданими документами, з якою позивач звернувся до суду, оскільки в описі вкладення у цінний лист, накладній та фіскальному чеку поштової установи зазначено, що відповідачу направлено позовну заяву 20.03.2020.
Крім того, суд відзначає, що позовна заява від 23.03.2020 в будь-якому випадку не могла бути відправлена відповідачу 20.03.2013, тобто раніше за дату її складання.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
Згідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлений на рівні 2102,00 грн.
У поданій до Господарського суду Донецької області позовній заяві позивач просить суд розірвати укладені договори №2018/10ПК про створення, розробку програмного забезпечення від 01.10.2018, №2018/09ПК на розробку програмного забезпечення електронного майданчика від 04.12.2018, №о1901/19-1 про розробку електронного майданчику «АКЦЕПТ» від 09.01.2019, №2019/11ПК про створення, розробку програмного забезпечення від 22.02.2019, №2019/12ПК на розробку програмного забезпечення електронного майданчика від 15.03.2019.
Отже, у позовній заяві позивачем об`єднано п`ять вимог немайнового характеру.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Відтак, позивачем повинно бути сплачено за вищезазначену позовну заяву судовий збір у загальному розмірі 10 510,00 грн за п`ять немайнових вимог (за кожен договір окремо, 2102 грн х 5).
Такої ж правової позиції притримується і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 11.09.2019 по справі №924/925/18.
В якості доказів сплати судового збору позивачем додано платіжне доручення №322 від 27.02.2020 на суму 2102,00 грн.
Таким чином, позивачем сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Згідно з ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданим позовом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Отже, звертаючись з даним позовом до суду про розірвання укладених договорів, позивач зобов`язаний зазначити та додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Позивач в абз. 3 стор. 1 позовної заяви посилається на невиконання вимог щодо повернення грошових коштів, які позивач сплатив відповідно до виставлених рахунків-фактур.
В абз. 4 стор. 3 позовної заяви позивач стверджує про здійснення ним платежів у безготівковій формі.
Проте, як вбачається з додатків, доданих до позовної заяви, будь-яких доказів сплати позивачем відповідачу згідно рахунків-фактур на виконання умов спірних договорів не надано, як і самих рахунків-фактур, що виставлялись позивачу.
До того ж, у вказаній позивній заяві позивач зазначає, що договори були укладені через електронну систему публічних закупівель України «ProZorro», однак будь-якої документації на підтвердження укладання спірних договорів за результатами проведення процедури публічних закупівель через «ProZorro» матеріали позовної заяви не містять.
Крім того, всупереч вимогам п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України в позовній заяві позивачем не наведено правового обґрунтування заявлених вимог про розірвання договорів.
Отже, позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцепт Онлайн» підлягає залишенню без руху.
Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцепт Онлайн» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювентус Пром» про розірвання укладених договорів залишити без руху.
2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Акцепт Онлайн» не пізніше десяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду:
- докази на підтвердження відправлення відповідачу копії позовної заяви від 23.03.2020 та доданих до неї документів;
- документи, які підтверджують доплату судового збору у розмірі 8408,00 грн;
- докази сплати позивачем відповідачу грошових коштів по спірних договорах (платіжні доручення, банківські виписки, тощо), а також рахунки-фактури, що виставлялись відповідачем позивачу за спірними договорами;
- всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;
- правове обґрунтування заявлених вимог про розірвання договорів.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Суддя М.В. Хабарова