ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 Справа № 917/2219/19

за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ НАФТОСФЕРА (місцезнаходження: 01030, м. Київ, вулиця Б. Хмельницького, буд. 44, код за )

до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КРЕМЕНЧУЦЬКЕ ПІДРЯДНЕ СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ШЛЯХОВЕ РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ" (місцезнаходження: 39617, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Махоркова, 35, код за )

про стягнення 250 023,48 грн. грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

представник позивача: не з"явився

представник відповідача: не з"явився

Товариство з обмеженою відповідальністю НАФТОСФЕРА звернулось до суду з позовом до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КРЕМЕНЧУЦЬКЕ ПІДРЯДНЕ СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ШЛЯХОВЕ РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ" про стягнення 250 023,48 грн. заборгованості згідно умов Договору постачання № 139 від 22 квітня 2019 року та Договору постачання № 193 від 03 червня 2019 року, з яких: заборгованість за договором (основна) - 244 217,16 грн., інфляційні - 1 339,00 грн., 3 % річних - 4 467,32 грн.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Ухвалою від 27.12.2019 р. господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, ухвалив справу розглядати у порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 30.01.20, запропонувати відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов, позивачу - подати суду відповідь на відзив.

Відповідачем поданий до суду відзив на позовну заяву (вх. № 1067 від 29.01.20).

Ухвалою від 29.01.2020 р. господарський суд постановив відкласти підготовче засідання на 25.02.20, запропонувати сторонам вчинити дії на виконання завдання підготовчого провадження.

24.02.20 від позивача надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог (вх. № 2206).

25.02.20 від позивача надійшла заява щодо попереднього розрахунку суми витрат на правничу допомогу (вх. № 2258).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області 25.02.2020 суд постановив продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкласти підготовче засідання на 10.03.20, запропонувати сторонам вчинити дії на виконання завдання підготовчого провадження, викликати учасників справи в підготовче засідання.

10.03.20 від відповідача надійшов відзив на заяву про уточнення розміру позовних вимог (вх. № 2784).

В підготовчому засіданні 10.03.20 суд розглянув подану позивачем заяву про уточнення розміру позовних вимог та постановив прийняти її до розгляду частково, подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням збільшеного розміру позовних вимог, зокрема, про стягнення заборгованості по Договору постачання № 139 від 22 квітня 2019 року (заборгованість (основна) - 374 212,20 грн., інфляційні - 756,87 грн., 3 % річних - 2 380,23 грн.) та Договору постачання № 193 від 03 червня 2019 року (заборгованість (основна) - 488 838,85 грн., інфляційні - 1 872,33 грн., 3 % річних - 2 931,17 грн.). Обгрунтування наведене в ухвалі від 10.03.20.

Інші заяви по суті до суду не надходили.

Ухвалою від 10.03.2020 суд постановив закрити підготовче провадження у справі, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 24.03.20, викликати учасників справи в судове засідання.

23.03.20 від сторін надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників.

Суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

У судовому засіданні 24.03.2020 суд дослідив докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

22 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю НАФТОСФЕРА (надалі іменується - Позивач) та Комунальним підприємством "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" (надалі іменується - Відповідач) було укладено Договір постачання № 139 від 22 квітня 2019 року щодо поставки Бензину А-92 кількістю 40 000 л. на загальну суму 952 800,00 грн. (далі - Договір № 139).

Згідно п. 1.1. Договору № 139 Постачальник (Позивач) зобов`язується у 2019 р. поставити Покупцю товар, зазначений в тендерній пропозиції, а Покупець (Відповідач) - прийняти та оплатити такий товар.

Згідно п. 5.1. Договору № 139 Відповідач зобов`язується оплатити грошові кошти на банківський рахунок Постачальника, зазначений в реквізитах цього Договору, у відповідності до рахунків на оплату.

Перерахування грошових коштів здійснюється по факту поставки товару з відтермінуванням платежу на 60 календарних днів.

Позивач за Договором № 139 здійснив наступні поставки товару:

- 30.07.2019 р. у кількості 7160 літрів на суму 170 551,20 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 332 від 30.07.2019 р. Кінцевий термін для оплати сплив 28.09.2019 р.

За даними позивача, відповідачем за даною поставкою було здійснено часткову оплату на суму 116 677,32 грн. в межах строку терміну для оплати, залишок 53 873,88 грн. сплачено відповідачем 11.11.2019

- 30.08.2019 р. у кількості 5150 літрів на суму 122 673,00 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 393 від 30.08.2019 р. Кінцевий термін для оплати сплив 29.10.2019 р.

За даними позивача, Відповідачем за даною поставкою було здійснено оплату 28.11.19.

- 26.09.2019 р. у кількості 7200 літрів на суму 171 504,00 грн. з ПДВ, ще підтверджено видатковою накладною № 454 від 26.09.2019. Кінцевий термін для оплати сплив 25.11.2019 р.

За даними позивача, Відповідач за даною поставкою оплату не здійснив. Заборгованість складає 171 504,00 грн.

- 30.10.2019 р. у кількості 6000 літрів на суму 142 920,00 грн. з ПДВ, що підтвердженої видатковою накладною № 523 від 30.10.2019 р. Кінцевий термін дня оплати сплив 29.12.2019 р. Відповідач за даною поставкою оплату не здійснив. Заборгованість складає 142 920,00 грн.

- 27.11.2019 р. у кількості 2510 літрів на суму 59 788,20 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 576 від 27.11.2019 р. Кінцевий термін для оплати сплив 26.01.2020 р. Відповідач за даною поставкою оплату не здійснив. Заборгованість складає 59 788,20 грн.

Таким чином, за даними позивача, сума заборгованості за Договором № 139 складає 374 212,20 грн.

Крім того, 03 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю НАФТОСФЕРА та Комунальним підприємством "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" було укладено Договір постачання № 193 від 03 червня 2019 року щодо поставки дизельного палива кількістю 125 000 л. на загальну суму 3 060 000,00 грн. з ПДВ (далі - Договір № 193).

Згідно п. 1.1. Договору № 193 Постачальник (Позивач) зобов`язується у 2019 р. поставити Покупцю товар, зазначений в тендерній пропозиції, а Покупець (Відповідач) - прийняти та оплатити такий товар.

Згідно п. 5.1. Договору № 193 Відповідач зобов`язується оплатити грошові кошти на банківський рахунок Постачальника, зазначений в реквізитах цього Договору, у відповідності до рахунків на оплату.

Перерахування грошових коштів здійснюється по факту поставки товару з відтермінуванням платежу на 60 календарних днів.

Позивач за Договором № 193 здійснив наступні поставки товару:

- 22.07.2019р. у кількості 9867 літрів на суму 241 544,16 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 322 від 22.07.2019 р. Кінцевий термін для оплати сплив 20.09.2019 р.

За даними позивача, Відповідачем за даною поставкою було здійснено часткову оплату на суму 120 000,00 грн. в межах строку терміну для оплати, залишок 121 544,16 грн. сплачено відповідачем 13.01.2020 р.

- 09.08.2019р. у кількості 5150 літрів на суму 163 452,96 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 352 від 09.08.2019 р. Кінцевий термін для оплати сплив 08.10.2019 р.

За даними позивача, Відповідачем за даною поставкою було здійснено оплату у розмірі 163 452,96 грн. 14.11.2019р.

- 24.10.19 у кількості 9 098 літрів на суму 222 719,04 гри. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 519 від 24.10.2019 р.. Кінцевий термін для оплати сплив 23.12.2019 р.

За даними позивача, Відповідач за даною поставкою оплату не здійснив, а заборгованість складає 222 719.04грн..

- 15.11.2019 р. у кількості 7 062 літрів на суму 172 877,76 гри. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 552 від 15.11.2019 р. Кінцевий термін для оплати сплив 14.01.2020 р.

За даними позивача, Відповідач за даною поставкою здійснив часткову оплату 22.11.19 на суму 79 537,79 грн. Заборгованість складає 93 339,97 грн.

- 28.11.2019 р. у кількості 7 058 літрів на суму 172 779,84 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 583 від 28.11.2019 р. Кінцевий термін для оплати сплив- 27.01.2020 р.

За даними позивача, Відповідач за даною поставкою оплату не здійснив, заборгованість складає 172 779.84 грн.

Таким чином, сума заборгованості за Договором № 193 складає 488 838,85 грн.

Оскільки відповідач у визначені законодавством строки не здійснив оплату товару у повному обсязі позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зокрема, стягнути заборгованість по Договору постачання № 139 від 22 квітня 2019 року (заборгованість (основна) - 374 212,20 грн., інфляційні - 756,87 грн., 3 % річних - 2 380,23 грн.) та по Договору постачання № 193 від 03 червня 2019 року (заборгованість (основна) - 488 838,85 грн., інфляційні - 1 872,33 грн., 3 % річних - 2 931,17 грн.).

Відповідач у відзиві визнав факт наявності заборгованості за отриманий товар у розмір, що визначений позивачем. При цьому, звернув увагу суду на те, що враховуючи роз`яснення Верховного суду України, в даному випадку слід перерахувати інфляційне збільшення, а також треба перерахувати неправильно розраховані 3% річних.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладені між сторонами договори за своєю природою є договорами поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач за Договором № 139 здійснив наступні поставки товару: 30.07.2019 р. у кількості 7160 літрів на суму 170 551,20 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 332 від 30.07.2019 р.; 30.08.2019 р. у кількості 5150 літрів на суму 122 673,00 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 393 від 30.08.2019 р.; 26.09.2019 р. у кількості 7200 літрів на суму 171 504,00 грн. з ПДВ, ще підтверджено видатковою накладною № 454 від 26.09.2019.; 30.10.2019 р. у кількості 6000 літрів на суму 142 920,00 грн. з ПДВ, що підтвердженої видатковою накладною № 523 від 30.10.2019 р.; 27.11.2019 р. у кількості 2510 літрів на суму 59 788,20 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 576 від 27.11.2019 р.

За Договором № 193 позивач здійснив наступні поставки товару: 22.07.2019р. у кількості 9867 літрів на суму 241 544,16 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 322 від 22.07.2019 р.; 09.08.2019р. у кількості 5150 літрів на суму 163 452,96 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 352 від 09.08.2019 р.; 24.10.19 у кількості 9 098 літрів на суму 222 719,04 гри. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 519 від 24.10.2019 р.; 15.11.2019 р. у кількості 7 062 літрів на суму 172 877,76 гри. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 552 від 15.11.2019 р.; 28.11.2019 р. у кількості 7 058 літрів на суму 172 779,84 грн. з ПДВ, що підтверджено видатковою накладною № 583 від 28.11.2019 р.

Згідно п. 5.1. Договорів Відповідач зобов`язується оплатити грошові кошти на банківський рахунок Постачальника, зазначений в реквізитах цього Договору, у відповідності до рахунків на оплату. Перерахування грошових коштів здійснюється по факту поставки товару з відтермінуванням платежу на 60 календарних днів.

Відповідач не здійснив оплату за фактично здійснену поставки у повному обсязі у визначені строки, чим порушив п. 5.1. Договору.

Зокрема, відповідачем здійснені часткові оплати за отриманий товар. Так, за видатковою накладною № 332 від 30.07.2019 р. (Кінцевий термін для оплати сплив 28.09.2019 р.) відповідачем було здійснено часткову оплату на суму 116 677,32 грн. в межах строку терміну для оплати, залишок 53 873,88 грн. сплачено відповідачем 11.11.2019;

за видатковою накладною № 393 від 30.08.2019 р. (Кінцевий термін для оплати сплив 29.10.2019 р.) Відповідачем було здійснено оплату 28.11.19.

за видатковою накладною № 454 від 26.09.2019. (Кінцевий термін для оплати сплив 25.11.2019 р. Відповідач оплату не здійснив. Заборгованість складає 171 504,00 грн.

за видатковою накладною № 523 від 30.10.2019 р. (Кінцевий термін дня оплати сплив 29.12.2019 р.) Відповідач оплату не здійснив. Заборгованість складає 142 920,00 грн.

за видатковою накладною № 576 від 27.11.2019 р. (Кінцевий термін для оплати сплив 26.01.2020 р.) Відповідач оплату не здійснив. Заборгованість складає 59 788,20 грн.

Таким чином, сума заборгованості за Договором № 139 складає 374 212,20 грн.

за видатковою накладною № 322 від 22.07.2019 р. (Кінцевий термін для оплати сплив 20.09.2019 р.) Відповідачем було здійснено часткову оплату на суму 120 000,00 грн. в межах строку терміну для оплати, залишок 121 544,16 грн. сплачено відповідачем 13.01.2020 р.

за видатковою накладною № 352 від 09.08.2019 р. (Кінцевий термін для оплати сплив 08.10.2019 р Відповідачем було здійснено оплату у розмірі 163 452,96 грн. 14.11.2019р.

за видатковою накладною № 519 від 24.10.2019 р. (Кінцевий термін для оплати сплив 23.12.2019 р.) Відповідач оплату не здійснив, а заборгованість складає 222 719.04грн..

за видатковою накладною № 552 від 15.11.2019 р. (Кінцевий термін для оплати сплив 14.01.2020 р. Відповідач здійснив часткову оплату 22.11.19 на суму 79 537,79 грн. Заборгованість складає 93 339,97 грн.

за видатковою накладною № 583 від 28.11.2019 р. (Кінцевий термін для оплати сплив 27.01.2020 р.) Відповідач оплату не здійснив, заборгованість складає 172 779.84 грн.

Таким чином, сума заборгованості за Договором № 193 складає 488 838,85 грн.

Згідно із ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу положень ч.1 ст.75 ГПК України факт отримання представниками відповідача товару та наявності заборгованості у визначеному позивачем розмірі не потребує доведення, оскільки повністю визнається сторонами.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги про стягнення боргу за отриманий товар згідно умов Договору постачання № 139 від 22 квітня 2019 року та Договору постачання № 193 від 03 червня 2019 року підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо решти заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості по Договору постачання № 139 від 22 квітня 2019 року (інфляційні - 756,87 грн., 3 % річних - 2 380,23 грн.) та Договору постачання № 193 від 03 червня 2019 року (інфляційні - 1 872,33 грн., 3 % річних - 2 931,17 грн.), суд зазначає, що вони підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що суми 3 % річних за прострочення оплати та інфляційних розраховані частково неправильно, на що звернув увагу відповідач у відзиві на позов та у відзиві на заяву про уточнення позовних вимог.

Перевіривши розрахунок позивача в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних (згідно з листом Верховного суду України від 03.04.97 р. № 62-97р.) суд дійшов висновку, що він є правильним в частині вимог про:

стягнення 3% річних по Договору постачання № 139 від 22 квітня 2019 року за видатковою накладною № 332 від 30.07.2019 р. у сумі 185,32 грн., за видатковою накладною № 393 від 30.08.2019 р. у сумі 284,60 грн., за видатковою накладною № 454 від 26.09.2019 у сумі 1152,50 грн., за видатковою накладною № 523 від 30.10.2019 р. у сумі 571,68 грн, за видатковою накладною № 576 від 27.11.2019 р. у сумі 105,22 грн., всього на суму 2299,32 грн.

стягнення 3% річних по Договору постачання № 193 від 03 червня 2019 року за видатковою накладною № 322 від 22.07.2019 р. у сумі 1118,20 грн., за видатковою накладною № 352 від 09.08.2019 р. у сумі 444,59 грн, за видатковою накладною № 519 від 24.10.2019 р. у сумі 979,96 грн., за видатковою накладною № 552 від 15.11.2019 р. у сумі 260,13 грн, за видатковою накладною № 583 від 28.11.2019 р. у сумі 290,27 грн, всього у сумі 5392,47 грн, всього на суму 3074,15 грн.

стягнення інфляційних за видатковою накладною № 332 від 30.07.2019 р. у сумі 756,87 грн., за видатковою накладною № 322 від 22.07.2019 р. у сумі 728,17 грн., за видатковою накладною № 352 від 09.08.2019 р. у сумі 1144,16 грн, всього у сумі 2 629,20 грн.

Разом з тим, судом враховано, що позивачем за договорами по Договору постачання № 139 від 22 квітня 2019 року заявлено до стягнення 3 % річних у розмірі 2 380,23 грн. та по Договору постачання № 193 від 03 червня 2019 року 3 % річних - 2 931,17 грн.

З огляду на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог (зокрема, в частині вимог про стягнення 3% річних по Договору постачання № 193 від 03 червня 2019 року), обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги позивач про стягнення 3% річних у загальному розмірі 5230,49 грн. та інфляційних у сумі 2 629,20 грн.

В іншій частині позову вимоги про стягнення 3% річних задоволенню не підлягають за необгрунтованістю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходи із наступного.

В матеріалах справи №917/2166/19 наявне платіжне доручення № 1205 від 19.12.2019р. про сплату судового збору в розмірі 3 750,35 грн. та платіжне доручення № 1292 від 17.02.2020р. про сплату судового збору в розмірі 11 311,00 грн. (всього позивачем сплачено судовий збір у сумі 15 061,35 грн.).

Як зазначалося вище, в межах даної справи суд розглянув вимоги про стягнення заборгованості по Договору постачання № 139 від 22 квітня 2019 року (заборгованість (основна) - 374 212,20 грн., інфляційні - 756,87 грн., 3 % річних - 2 380,23 грн.) та Договору постачання № 193 від 03 червня 2019 року (заборгованість (основна) - 488 838,85 грн., інфляційні - 1 872,33 грн., 3 % річних - 2 931,17 грн.), всього на суму 870 991,65 грн.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на положення вказаних норм, позивачем мав бути сплачений судовий збір у розмірі 13 064,87 грн.

Таким чином, позивачем при зверненні до суду у справі № 917/2219/19 - зайво сплачений судовий збір у розмірі 1996,48 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, встановлених пунктом один частини один цієї статті, судовий збір повертається у розмірі переплаченої суми, в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті,- повністю.

Отже, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 1 996,48 грн. судового збору як надлишково сплаченого за платіжним дорученням № 1292 від 17.02.2020 року.

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд при розгляді даної справи дійшов висновку про задоволення позову частково в сумі 870973,74 грн. (заборгованість (основна) - 863 051,05 грн., інфляційні - 2 692,20 грн., 3 % річних - 5230,49 грн.), судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, має частково покладатися на відповідача в сумі 13 064,61 грн.

Судом враховано, що відповідач у відзиві частково визнав позов, а саме: в частині вимог про стягнення 863 051,05 грн. основного боргу.

Статтею 130 ГПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем за первісним позовом до початку розгляду справи по суті в частині вимог про стягнення 863 051,05 грн. основного боргу, приписи ст. 130 ГПК України, суд дійшов висновку про повернення з Державного бюджету України на користь позивача 6 472,88 грн. судового збору.

За даних обставин, суд дійшов висновку про повернення з Державного бюджету України на користь позивача 8 469,36 грн. судового збору (6 472,88 грн. у зв"язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті в частині вимог про стягнення про стягнення основного боргу + 1 996,48 грн. грн. надлишково сплаченого, виходячи з ціни позову).

Таким чином, на відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, покладається частково в сумі 6591,72 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КРЕМЕНЧУЦЬКЕ ПІДРЯДНЕ СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ШЛЯХОВЕ РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ" (місцезнаходження: 39617, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Махоркова, 35, код за ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ НАФТОСФЕРА (місцезнаходження: 01030, м. Київ, вулиця Б. Хмельницького, буд. 44, код за ) заборгованість (основна) - 863 051,05 грн., інфляційні - 2 629,20 грн., 3 % річних - 5230,49 грн., витрат на сплату судового збору - 6591,72 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Повернути ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ НАФТОСФЕРА (місцезнаходження: 01030, м. Київ, вулиця Б. Хмельницького, буд. 44, код за ) з Державного бюджету судовий збір в розмірі 8 469,36 грн. сплачений згідно з платіжним дорученням № 1292 від 17.02.2020 року (оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи №917/2219/19).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.03.2020р.

Суддя Киричук О.А.