УХВАЛА

02 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 908/1212/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Обласного комунального підприємства «Фармація»

на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.11.2019 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2020

у справі № 908/1212/19

за позовом Обласного комунального підприємства «Фармація» (далі - КП «Фармація», скаржник)

до Голови Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Білого Олександра Миколайовича

про визнання незаконною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

КП «Фармація» 06.03.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 13.11.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2020 (дата виготовлення повного тексту постанови 17.02.2020) у справі № 908/1212/19, ухвалити нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування своєї правової позиції КП «Фармація» у касаційній скарзі посилається на неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень та таких, що не ґрунтуються на всебічному і повному дослідженні обставин справи та доказів по справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційний господарський суд звертає увагу скаржника, що в разі оскарження судового рішення суду на підставі пунктів 1-4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник має вказати висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений у постанові, який не був врахований судами попередніх інстанцій при вирішенні спору, або обґрунтувати необхідність відступлення від такого висновку; або зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; та/або зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України.

Однак, на противагу цим вимогам у поданій касаційній скарзі КП «Фармація» не посилається на підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень, визначену (визначених) у частині другій статті 287 ГПК України, а саме: не вказує в чому саме полягає невірне застосування норм матеріального і процесуального права судами попередніх інстанцій із обґрунтованим посиланням на постанову Верховного Суду, в якій викладений висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що не була врахована судами при ухваленні оскаржуваних рішень (або посилання на необхідність відступлення від такого висновку, чи посилання на відсутність такого висновку суду, чи судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу).

Водночас слід відзначити, що зміст касаційної скарги фактично зводиться до цитуванням окремих норм статтей ГПК України та Закону України «Про Антимонопольний комітет України»; до власного викладення обставин справи та до переоцінки доказів, які не були враховані та дослідженні судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З урахуванням вищенаведеного, Касаційний господарський суд доходить висновку, що касаційна скарга КП «Фармація» подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд зазначає, що КП «Фармація» необхідно зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень, визначену (визначені) у частині другій статті 287 ГПК України та відповідно обґрунтувати в чому саме полягає невірне застосування норм матеріального і процесуального права судами попередніх інстанцій з урахуванням приписів пунктів 1-4 частини другої статті 287 ГПК України.

Касаційний господарський суд також вважає за необхідне звернути увагу КП «Фармація» на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Обласного комунального підприємства «Фармація» на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.11.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у справі № 908/1212/19 - залишити без руху.

2. Надати Обласному комунальному підприємству «Фармація» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Документи про усунення недоліків надсилати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Обласному комунальному підприємству «Фармація», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова