ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" березня 2020 р. м. Київ Справа № 911/690/20

Суддя Господарського суду Київської області Сокуренко Л.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 01001, м. Київ, вул. Миколи Грушевського, буд. 1Д; ) про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Галунги Івана Дмитровича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості у розмірі 17 508,72 грн., що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання за договором банківського обслуговування № б/н від 02.08.2018,

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Галунги Івана Дмитровича заборгованості за договором банківського обслуговування № б/н від 02.08.2018 у сумі 17 508,72 грн. Крім того, заявник просив покласти на боржника судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 210,20 грн.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник стверджує, що 02.08.2018 Фізичною особою-підприємцем Галунгою Іваном Дмитровичем підписано анкету - заявку про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до цієї заяви позичальник приєднався в тому числі і до розділу 3.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на сайті http://privatbank.ua.

Враховуючи викладене, за доводами заявника, між сторонами було укладено договір, який за своєю природою є договором приєднання, та складається із анкети-заяви та Умов.

Також, заявником зазначено, що ним надано боржнику кредитний ліміт у розмірі 45 000,00 грн.

На підтвердження наведених обставин до заяви про видачу судового наказу заявником додана Анкета-заява на відкриття рахунку та анкета про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій зазначено, що підписанням цієї Заяви ФОП Галунга Іван Дмитрович приєднується до розділу Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті Приватбанку.

На підтвердження наявності заборгованості з кредиту заявником долучено до заяви банківські виписки та розрахунок заборгованості за договором, станом на 10.02.2020. Дослідивши зазначені докази, господарський суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, розрахунок заборгованості підписано власноручним підписом представника заявника. Разом із тим, зазначений документ не містить назви посади та ініціалів і прізвища особи, яка підписала поданий розрахунок заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Отже, суд не може встановити, ким саме підписано поданий доказ (розрахунок заборгованості за договором, станом на 10.02.2020) і чи уповноважено підписанта на такі дії, Враховуючи зазначене, розрахунок заборгованості за договором, станом на 10.02.2020 є не належним доказом на підтвердження наявності заборгованості боржника.

Оскільки, тільки в поданому розрахунку заявником визначено періоди заборгованості, суми нарахувань кредиту, дні прострочення, нараховані проценти та інш. нарахування, які заявник просить стягнути з боржника і який судом визнано не належним доказом, а сама заява про видачу судового наказу не містить зазначених даних, тому, фактично, заявником не не доведено належними та допустими доказами, зазначеними у заяві вимоги і обставини, що є порушенням вимог ст. 150 ГПК України.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд зазначає, що зазначені обставини не дають суду можливості пересвідчитися в достовірності поданих до суду доказів та, в свою чергу, про порушення заявником вимог, встановлених ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника суми заборгованості у розмірі 17 508,72 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 147-148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у видачі судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Галунги Івана Дмитровича про стягнення заборгованості сумі 17 508,72 грн.

2. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Сокуренко