ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.03.2020 Справа № 905/81/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Доннік А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь

до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Лиман

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 634829,20грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Лиман про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 634829,20грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час здійснення перевезення вантажів на адресу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь за наявними у матеріалах справи залізничними накладними протягом квітня 2019 року, відповідачем допущено прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені ст.41 Статуту залізниць та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України, з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 634829,20грн.

Ухвалою суду від 15.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/81/20; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

06.02.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач стверджує, що позивачем при обчисленні терміну доставки вантажу за накладними №№ 32950305, 32958852, 44062255, 44094530, 44202497, 44211563, 44211803, 44219244, 44219384, 44239408, 44252518, 44253243, 44275899, 44293397, 44294171, 44295830, 44329241 були допущені помилки, а математично вірною є сума штрафу у розмірі 567473,90грн. Відповідач просить врахувати заперечення проти позову, викладені у відзиві; відмовити в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 67355,30грн; відмовити в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката; розглянути заяву відповідача про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу; судові витрати покласти на позивача. Крім цього, від відповідача надійшла заява про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу до 5% від ціни позову до 28373,70грн. 18.02.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

18.02.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, заяву про зменшення розміру штрафу по справі №905/81/20. Позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві та заяві про зменшення розміру штрафу, просить відмовити у задоволенні заяви відповідача про зменшення розміру штрафу в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.03.2020 закрито підготовче провадження у справі №905/81/20.

17.03.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів на підтвердження надання правової допомоги до матеріалів справи, в заяві позивач просить стягнути з відповідача 10864,05грн витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 19.03.2020 по 31.03.2020.

30.03.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання від відповідача з накладенням електронного цифрового підпису про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 19.03.2020 явка сторін не визнавалась обов`язковою, судом відкладалось підготовче засідання та оголошувалась перерва в судовому засіданні, при цьому суд враховує, що протягом розгляду справи відповідач надавав свої заперечення, таким чином суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

Представники позивача та відповідача в судові засідання 19.03.2020 та 31.03.2020 не з`явились.

Суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

Протягом квітня 2019 року відповідач, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м.Лиман здійснив доставку вантажів на станцію призначення - Сартана Донецької залізниці, одержувачем якого є позивач, Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" за залізничними накладними, копії яких долучені до матеріалів справи та досліджені судом.

За твердженнями позивача перевезення вантажу за вказаними накладними було здійснено із порушенням визначених строків доставки.

Зазначена обставина і послугувала підставою для подачі даної позовної заяви про стягнення з відповідача штрафу за порушення строків доставки вантажу.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Згідно зі ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Статтею 41 Статуту залізниць України регламентовано, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1 вказаних Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до пункту 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Залізничні накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Позивач наполягає, що у квітні 2019 року на адресу позивача (вантажоодержувача) надійшли вагони з вантажем за вищевказаними залізничними накладними із порушенням встановленого ст.41 Статуту залізниць України терміну доставки вантажу.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до Інформаційного листа №01-06/420/2012 від 04.04.2012 Вищого господарського суду України "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" згідно з частинами другою і третьою статті 41 Статуту залізниць України терміни доставки вантажів та правила обчислення термінів їх доставки встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644. За приписами пунктів 2.1, 2.4 названих Правил обчислення відповідних термінів починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Розміри штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, які залізниця сплачує одержувачу вантажу, встановлені статтею 116 Статуту у відсотках від провізної плати залежно від кількості прострочених діб. Таким чином, встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач нарахував та заявив до стягнення штраф за несвоєчасну доставку вантажу за квітень 2019 року у розмірі 634829,20грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що розрахунок позивача є математично не вірним, оскільки позивач не врахував п.2.9. Правил та зазначив, що в розділі 49 спірних накладних є відмітки про затримку та продовження термінів доставки, зокрема за накладними: №№32950305, 32958852, 44062255, 44094530, 44202497, 44211563, 44211803, 44219244, 44219384, 44239408, 44252518, 44253243, 44275899, 44293397, 44294171, 44295830, 44329241 були допущені помилки, та математично вірною є сума штрафу у розмірі 567473,90грн.

Відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

- виконання митних та інших адміністративних правил;

- тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці;

- необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

- вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

- інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

У вказаних накладних (графа 49 - відмітки залізниці) міститься відмітка про збільшення терміну доставки вантажу з посиланням на акти залізниці.

Обов`язок довести ті обставини, на які відповідач посилається в підтвердження своїх заперечень проти позову, у даному випадку, обставини наявності підстав у розумінні пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу для збільшення терміну доставки вантажу, покладено на відповідача.

Водночас, виходячи із приписів Правил складання актів, наявність відмітки у накладній не може автоматично свідчити про наявність/відсутність обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №905/912/19, у постанові Верховного Суду від 02.12.2019 у справі №910/3745/19.

Відповідачем не заперечується, що доставка вантажу відбулась із затримкою, проте зазначає, що така затримка відбулась не з його вини.

В докази чого відповідач надав в матеріали справи Акти загальної форми: №255 від 27.03.2019, 29.03.2019, 08.04.2019, 09.04.2019, 11.04.2019, 12.04.2019, 15.04.2019, 18.04.2019, 19.04.2019, 19.04.2019; №255ДС/од від 14.04.2019, 22.04.2019; №382 від 07.04.2019.

В актах від 15.04.2019, 18.04.2019, 12.04.2019, 09.04.2019, 14.04.2019, 22.04.2019, 19.04.2019, що складені на станції Знам`янка в розділі «Опис обставин, що виникли складання акту» зазначено - «Тимчасова перерва в перевезенні, не з вини залізниці, з причини затримки вантажів та вагонів вантажовласником, на які введені та діють конвенційні заборони».

В актах від 29.03.2019, 27.03.2019, 08.04.2019, 19.04.2019, 11.04.2019, що складені на станції Знам`янка в розділі «Опис обставин, що виникли складання акту» зазначено - «Тимчасова перерва в перевезенні, не з вини залізниці, з причини затримки діючих конвенційних заборон на перевезення вагонів і вантажів, які слідують по УЗ та за її межі, наявність яких впливає на переробку спроможність станцій та розміри руху».

В акті від 07.04.2019, що складений на станції Користівка в розділі «Опис обставин, що виникли складання акту» зазначено «Тимчасова перерва в перевезенні, не з вини залізниці, з причини накопичення вагонів призначенням України Кривий Ріг - сортувальний, наявність яких вплинуло на перевезення вагонів».

Згідно зі статтею 29 Статуту залізниць України Укрзалізниця має право запроваджувати, за погодженням з Мінтрансом, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

Відповідно до статті 29 Статуту залізниць України приймання вантажів до перевезення може бути тимчасово припинене або обмежене, про що залізниця повідомляє вантажовідправника, в порядку, визначеному договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, форма якого наведена у додатку 1 до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 864/5085. Після одержання повідомлення відправник протягом 12 годин повинен припинити або обмежити до встановлених залізницею розмірів відвантаження продукції (пункт 31 Правил перевезення вантажів).

У поданих відповідачем актах загальної форми відсутні будь-які посилання на наказ або розпорядження про введення конвеційної заборони.

Жодних доказів повідомлення вантажовідправника про тимчасове припинення або обмеження перевезення відповідачем суду не надано.

Згідно інформації, яка розміщена на офіційному сайті АТ «Укрзалізниця» щодо тимчасових обмежень щодо перевезень за посиланням https://www.uz.gov.ua/konv_zaborona/ShowPage.php вбачається, що щодо вантажоодержувача ПрАТ «МК «Азовсталь» конвенційні заборони не вводились.

Таким чином, відповідачем не доведений факт наявності конвенційних заборон, які зазначені в актах, наданих відповідачем.

Накопичення вагонів на коліях залізничної станції є технологічною операцією, яка виконується самою залізницею в процесі руху вагонів. Тому такі дії залізниці (накопичення вагонів) не є тими обставинами або причинами, що дають їй право на збільшення термінів доставки вантажу на підставі 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів.

Додатково суд зауважує, що акти №255 від 15.04.2019, №255 від 18.04.2019, №255від 12.04.2019, №255 від 09.04.2019, №255Дс/од від 14.04.2019, №255Дс/од від 22.04.2019, №255 від 19.04.2019, не містять інформації про станції відправлення та призначення.

На підставі вищевикладеного, відповідачем не доведено належними доказами підстави, відповідно до яких могло бути збільшено строк перевезення вантажу згідно п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 634829,20грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафу до 5% від ціни позову суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з частиною 1 статті 233 Господарського суду України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому, правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

На відповідача покладається обов`язок довести винятковість конкретного випадку та надати відповідні докази на підтвердження цього.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вже зазначалося, в обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на ускладнення транспортного сполучення у межах регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» внаслідок проведення на території Донецької області антитерористичної операції, що також суттєво вплинуло на фінансове становище Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Проте, суд не може визнати винятковим випадком, який в силу наведених вище положень законодавства України може слугувати підставою для зменшення судом розміру штрафу, здійснення діяльності відповідача у зоні проведення антитерористичної операції, оскільки, по-перше, відповідачем у цій справі є Акціонерне товариство "Українська залізниця", місцезнаходженням якого є м.Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", по-друге, у даному випадку суд враховує, що і позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність у м.Маріуполь, який є населеним пунктом, в якому проводилась антитерористична операція та знаходиться в безпосередній близькості від лінії зіткнення, що, в свою чергу, негативно позначається на його господарській діяльності.

Отже, у вирішенні питання щодо зменшення штрафу мають бути враховані майнові інтереси обох сторін.

Також суд зазначає, що правопорушення зазначеного характеру (несвоєчасна доставка вантажу) з боку АТ "Укрзалізниця" не є виключенням, а має системний характер, про що свідчать численні судові спори з подібних правовідносин між тими самими сторонами.

Разом з цим, відсутність доказів понесення реальних збитків позивачем внаслідок порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України не може бути підставою для зменшення штрафу, слід зазначити, що штраф стягується за сам факт допущення порушення, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки, чи ні.

За таких обставин, суд робить висновок щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Позивачем у позовній заяві також заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

До матеріалів справи надав документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу та розрахунок розміру винагороди приймання - передачі наданих послуг, відповідно до якого:

- усна консультація клієнта, узгодження правової позиції (1 година) - 501,75грн;

- збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) (2 години) - 1003,50грн;

- перевірка та підготовка документів (2 година) - 1003,50грн;

- складання позовної заяви (2 години) - 1003,50грн;

- складання та подання відповіді на відзив (2 години) - 1003,50грн;

- гонорар за складність справи (1% від ціни позову) - 6348,30грн.

Суд, дослідивши клопотання позивача та додані до нього докази, встановив наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.ч. 1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до пункту 4 частин 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У відповідності до ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як встановлено судом, 29.03.2018 між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» (далі - адвокатське об`єднання) та Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - клієнт) було укладено договір №180329/АЗСТ про надання юридичних послуг (правової допомоги) (далі - договір), відповідно до п.п. 1.1-1.2. якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених цим договором. Зміст, умови та строки виконання покладених клієнтом на адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до цього договору.

16.12.2019 між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» та Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» укладено додаткову угоду №71 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018, якою визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг (правової допомоги) у спорі про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ПрАТ «МК «Азовсталь» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 634829,20грн. Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у суді будь-якої ланки на території України, в тому числі у Верховному Суді.

Вказаною додатковою угодою було встановлено наступний перелік та вартість послуг: усна консультація клієнта, узгодження правової позиції 501,75грн за годину; збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) 501,75грн за годину; перевірка та підготовка документів 501,75грн за годину; складання процесуальних документів (клопотання, заяви, скарги) 501,75грн за годину; складання та подання заперечень, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, письмових пояснень 501,75грн за годину; участь у судових засіданнях у суді першої інстанції 1000,00грн судодень; підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу, рішення суду, відзиву на апеляційну скаргу, заперечення проти відкриття апеляційного провадження 501,75грн за годину; участь у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції - 2000,00грн судодень; підготовка та подання касаційної скарги на ухвалу, відзиву на касаційну скаргу, заперечення проти відкриття касаційного провадження 501,75грн за годину; участь у судових засіданнях у Верховному Суді 3000,00грн судодень, гонорар за складність справи 6348,29грн.

Згідно з п.3.1 додаткової угоди №71 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 сторони узгодили, що оплата послуг здійснюється протягом п`яти календарних днів після підписання сторонами акту надання послуг (акту прийому-передачі наданих послуг) і отримання клієнтом рахунків від адвокатського об`єднання.

Відповідно до п.6.2. вищезазначеної угоди адвокатське об`єднання надає клієнту акт надання послуг (акт прийому-передачі наданих послуг), в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатським об`єднанням понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце).

Як вбачається з розрахунку розміру винагороди приймання-передачі наданих послуг від 07.02.2020 за договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018, який є невід`ємною частиною акту №1 від 20.01.2020 приймання-передачі наданих послуг за додатковою угодою №71 від 16.12.2019 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180329/АЗСТ від 29.03.2018, сторони дійшли взаємної згоди щодо наступного переліку, обсягу та вартості послуг, виконаних по даній справі, а саме: усна консультація клієнта, узгодження правової позиції (1 година) - 501,75грн; збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) (2 години) - 1003,50грн; перевірка та підготовка документів (2 година) - 1003,50грн; складання позовної заяви (2 години) - 1003,50грн; складання та подання відповіді на відзив (2 години) - 1003,50грн; гонорар за складність справи (1% від ціни позову) - 6348,30грн.

Сторони погодили вартість послуг адвокатського об`єднання в сумі 10864,05грн.

Адвокатське об`єднання "ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА" виставило позивачу рахунок № 83 від 07.02.2020 на суму 10864,05грн за послуги відповідно до додаткової угоди № 71 від 16.12.2019.

Згідно платіжного доручення № від 04.02.2020 позивач перерахував на поточний рахунок Адвокатського об`єднання "ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА" грошові кошти в розмірі 10864,05грн за послуги за договором №180329/АЗСТ від 29.03.2018, відповідно до рахунку №83 від 07.02.2020.

Повноваження адвоката Костікової О.О. підтвердженні довіреністю №09-18/6942 від 27.12.2019 та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3495 від 14.07.2010, згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвоката Костікової О.О., форма адвокатської діяльності - Адвокатське об`єднання: "ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА".

Отже, заявником доведено факт виконання адвокатом послуг правничої допомоги, які були визначені додатковою угодою №71 від 16.12.2019 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018.

Таким чином, вищевказані документи, подані Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь", суд визнає належними та допустимими доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 10864,05грн та визнає таку суму співмірною, зокрема, позовним вимогам, строку розгляду справи, послугам, наданим позивачу, а тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Лиман про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 634829,20грн, задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Тверська, буд.5; ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, буд.22; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87501, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1; ) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 634829,20грн, судовий збір у розмірі 9522,44грн, витрат на правничу допомогу в сумі 10864,05грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.п.8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач (стягувач) - Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87501, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд.1; ).

Відповідач (боржник) - Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22; ).

Повний текст рішення складено та підписано 31.03.2020.

Суддя Г.Є. Курило