ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/244/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія»

про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства, скасування змін до установчих документів товариства, визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав, повернення позивача до складу учасників товариства,

за участю:

третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_1 (третя особа-1),

- ОСОБА_2 (третя особа-2),

- ОСОБА_3 (третя особа-3),

- Дочірнього підприємства «Дитячий оздоровчий центр «Орлятко» Приватного підприємства «Еліна» (третя особа-4),

- ОСОБА_4 (третя особа-5),

- Приватного підприємства «Еліна» (третя особа-6),

- ОСОБА_5 (третя особа-7),

секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників:

- позивача Тихоши Д.С.,

- відповідача не з`явився,

- третьої особи-1 не з`явився,

- третьої особи-2 не з`явився,

- третьої особи-3 не з`явився,

- третьої особи-4 не з`явився,

- третьої особи-5 не з`явився,

- третьої особи-6 не з`явився,

- третьої особи-7 не з`явився,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

02.04.2018 Компанія «Комбест Сервісіз ЛТД» звернулась до Господарського суду Херсонської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (т. 1, а.с. 97-100, т. 4, а.с. 121- 123) про:

- визнання недійсним рішення Товариства, оформленого протоколом № 9/29/11 від 29.11.2016,

- визнання недійсними та скасування змін до установчих документів Товариства на підставі протоколу № 9/29/11 від 29.11.2016, які були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 05.12.2016 (номер запису 8000296),

- визнання недійсною та скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 19.12.2016 (номер запису9000296), здійсненої на підставі рішення, оформленого протоколом від 15.12.2016,

- визнання недійсною та скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 03.04.2017 (номер запису0000296), здійсненої на підставі рішення, оформленого протоколом № 1/17 від 28.03.2017,

- визнання недійсним внесення змін до відомостей про юридичну особу від 03.04.2017 (номер запису 1000296), здійсненого на підставі рішення, оформленого протоколом № 1/17 від 28.03.2017,

- визнання недійсним рішення, оформленого протоколом № 1/12/2017 від 29.12.2017 щодо відчуження корпоративних прав,

- визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав від 29.12.2017, укладеного між Товариством та Приватним підприємством «Еліна»,

- визнання недійсним рішення, прийнятого Дочірнім підприємством «Дитячий оздоровчий центр «Орлятко» Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», та скасування змін до установчих документів від 04.01.2018 (номер реєстраційної дії 5000292),

- визнання недійсним рішення, на підставі якого здійснена державна реєстрація змін до установчих документів від 02.05.2018 (номер реєстраційної дії 3000296),

- визнання недійсним рішення, на підставі якого здійснена державна реєстрація змін до установчих документів від 02.05.2018 (номер реєстраційної дії 4000296),

- повернення Позивача до складу учасників Товариства з часткою у статутному капіталі 64,59%.

Ухвалою суду від 14.08.2018 (т. 5, а.с. 23-24) була прийнята до розгляду заява Позивача про збільшення позовних вимог.

У зв`язку з прийняттям цієї ухвали та фактичним прийняттям збільшених позовних вимог суд зазначає, що у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити розмір позовних вимог.

Отже, за вказаною нормою встановлена правова можливість збільшення позивачем розміру позовних вимог, яким є величина, обсяг чого-небудь в одному або в кількох вимірах.

Проте, Позивачем не збільшено розмір вимог, а доповнено позовні вимоги додатковими, що не є тотожним збільшенню розміру вимог у певному їх вимірі.

При цьому здійснене Позивачем доповнення позовних вимог не є зміною предмету позову, яка допускається за частиною 3 статті 46 ГПК України, оскільки відносно наявних первісних вимог ним не здійснювалася зміна.

За таких обставин, суд констатує, що Позивачем помилково доповнено первісні позовні вимоги іншими, але з урахуванням неможливості скасування попередньої ухвали, суд констатує, що предметом спору у справі є вимоги Позивача, які складаються як з первісних вимог, так і вимог за заявою про їх доповнення від 27.07.2018.

У якості обґрунтування власної позиції, Позивач вказав, що:

- за змістом Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» у редакції 2012 року Компанія «Комбест Сервісіз ЛТД» була одним із засновників Товариства з часткою 64,59 % статутного капіталу наряду з ОСОБА_3 , якому належала частка у розмірі 35,41 % статутного капіталу,

- 29.11.2016 проведені загальні збори учасників Товариства, рішення яких оформлені протоколом № 9/29/11 від 29.11.2016, на яких був присутній лише один учасник ОСОБА_3 , хоча згідно з пунктом 15.2 Статуту Товариства збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів, а тому Збори фактично проведені без участі Позивача,

- він не був повідомлений належним чином про проведення Зборів, а тому не зміг прийняти участі у них,

- за результатами проведених Зборів прийняте рішення про виключення його зі складу учасників Товариства з тих підстав, що він, як компанія, припинив свою діяльність та був виключений з відповідного реєстру компаній Британських Віргінських островів,

- у відповідності до Свідоцтва про реєстрацію юридичної особи від 11.02.2008 Компанія «Комбест Сервісіз ЛТД» зареєстрована на Британських Віргінських островах як комерційна компанія 11.02.2008 з реєстраційним номером 1464071, а тому згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 25 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом Позивача, як юридичної особи, вважається право держави місцезнаходження та реєстрації компанії, у зв`язку з чим у питанні визначення наявності юридичного статусу станом на час прийняття оспорюваного рішення Зборів є Закон Британських Віргінських Островів про комерційні компанії 2004 року, з подальшими змінами,

- 03.11.2015 він був виключений з Реєстру компаній Комісії із регулювання ринку фінансових послуг, Реєстру корпоративних прав Британських Віргінських Островів, але у подальшому відповідно до Свідоцтва про належний юридичний статус компанії 22.11.2017 внесений до Реєстру компаній,

- за змістом положень пункту 217 (1) названого Закону про комерційні компанії, якщо компанія виключена з Реєстру, але не розпущена, Реєстратор може після отримання заяви затвердженої форми та після сплати збору за відновлення, а також усіх невиплачених зборів і штрафів відновити компанію в Реєстрі та видати свідоцтво про відновлення у Реєстрі, а за змістом пункту 217 (6) якщо компанія відновлена в Реєстрі згідно з цим пунктом, вважається що компанія ніколи не була виключена з Реєстру,

- за таких обставин, він вважає, що станом на час проведення Зборів він мав статус юридичної особи та відповідну державну реєстрацію компанії у Британських Віргінських Островах,

- оспорюване рішення суперечить діючого законодавству, оскільки воно прийняте без його участі та за наявності лише одного учасника, який володів часткою у розмірі 35,41 %, а тому подальші наступні рішення Зборів та реєстраційні дії відносно таких рішень є також недійсними.

Дії та аргументи Відповідача

Відповідач заявлені до нього вимоги не визнав та зазначив, що:

- при проведені оспорюваних Зборів був наявним кворум, оскільки не враховувалися голоси Позивача, як компанії, яка ліквідована, підтвердженням чому був Звіт про пошук у Реєстрі компаній Комісії із регулювання ринку фінансових послуг, Реєстрі корпоративних прав Британських Віргінських Островів, за змістом якого 03.11.2015 Позивач був виключений з Реєстру, а тому фактично його діяльність як юридичної особи припинена,

- Позивач був повідомлений належним чином про проведення Зборів шляхом направлення на його адресу відповідного повідомлення,

- скликання Зборів було пов`язано із систематичною неявкою Позивача на чергові Збори 25.07.2016 та 05.09.2016,

- позовні вимоги щодо визнання недійсними рішень, які прийняті на зборах Дочірнього підприємства «Дитячий оздоровчий центр «Орлятко» Приватного підприємства «Еліна», взагалі не обґрунтовані Позивачем та ця особа не є відповідачем у справі.

Дії та аргументи Харкового Ю.О. (третьої особи-3)

ОСОБА_3 висловився щодо безпідставності заявлених вимог, оскільки:

- при проведені оспорюваних Зборів був наявним кворум, оскільки не враховувалися голоси Позивача, як компанії, яка ліквідована, підтвердженням чому був Звіт про пошук у Реєстрі компаній Комісії із регулювання ринку фінансових послуг, Реєстрі корпоративних прав Британських Віргінських Островів, за змістом якого 03.11.2015 Позивач був виключений з Реєстру, а тому фактично його діяльність як юридичної особи припинена,

- позовні вимоги щодо визнання недійсними рішень, які прийняті на зборах Дочірнього підприємства «Дитячий оздоровчий центр «Орлятко» Приватного підприємства «Еліна», не є обґрунтованими, оскільки ця особа є відповідачем у справі.

Дії та аргументи ОСОБА_4 (третьої особи-5)

ОСОБА_4 висловився щодо безпідставності заявлених вимог, та зазначив, що:

- поновлення корпоративних прав Позивача повинне відбуватися шляхом пред`явлення до нього позову про витребування частки статутного фонду у відповідному розмірі, а не заявлення вимог про визнання недійсними рішень Зборів, підтвердженням чому є відповідна судова практика,

- водночас він є добросовісним набувачем корпоративних прав за відповідним договором купівлі-продажу, укладеним 30.04.2018 зі ОСОБА_1 .

Процесуальні дії та рішення суду

Справа перебуває на розгляді у суді тривалий час. Зокрема, ухвалою від 04.04.2018 відкрите провадження у справі за правилами загального провадження. Цією ж ухвалою сторонам встановлені строки для подачі процесуальних заяв.

17.09.2018 за результатами розгляду даної справи судом ухвалене рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. У подальшому постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 рішення частково скасоване. Проте, за результатами касаційного перегляду постановою Верховного Суду від 18.04.2019 попередні судові рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд.

Так, Верховний Суд вказав про необхідність встановлення обставин правового статусу Позивача з урахуванням факту виключення його із Реєстру компаній за місцем реєстрації.

Відповідно до ухвали від 08.05.2019 розпочато новий розгляд справи та його проведено у судових засіданнях, які відбулися: 11.06.2019, 16.07.2019, 23.07.2019, 19.11.2019, 02.12.2019, 13.12.2019, 14.01.2020, 11.02.2020 та 10.03.2020. При цьому у період з 23.07.2019 по 04.11.2019 провадження у справі було зупинене з підстав, викладених в ухвалі від 23.07.2019.

У судовому засіданні 02.12.2019 Позивачем подана заява про збільшення позовних вимог (т. 11, а.с. 247-250), а саме вимогами про скасування змін до відомостей про юридичну особу № 9000296 від 17.10.2019 та змін до установчих документів № 0000296 від 21.10.2019. Ця заява відповідно до протоколу судового засідання від 02.12.2019 (т. 12, а.с. 9) протокольною ухвалою не прийнята до розгляду, у зв`язку з відсутністю у Позивача права на доповнення позовних вимог новими вимогами.

Поряд з цим, у судовому засіданні 10.03.2020 Позивачем подана заява про збільшення позовних вимог (т. 13, а.с. 189-190), а саме вимогою про витребування з володіння ОСОБА_5 частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» у розмірі 64,59 % статутного капіталу. Ця заява не прийнята до розгляду з підстав, викладених в ухвалі від 10.03.2020.

Під час розгляду справи судом ухвалою від 23.07.2019 провадження у справі було зупинене з метою направлення до Міністерства юстиції України судового доручення про надання правової допомоги з метою отримання від Центрального органу Британських Віргінських Островів Генерального прокурора: 1) офіційного тексту Закону Британських Віргінських Островів про комерційні компанії 2004 року (зі змінами від 2006, 2007 та 2009 років) та станом на 26.11.2016; 2) інформації стосовно змісту пунктів 215 (1) (а) та 217 (1) (6) Закону Британських Віргінських Островів про комерційні компанії, надавши відповідь на питання: а) чи має наслідком виключення Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» із Реєстру компаній позбавлення права на ведення діяльності у якості засновника іншої компанії, а саме прийнятті участі у зборах такої компанії (за пунктами 215 (1) (а) та 215 (1) (с))?; б) чи є відновлення Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» у Реєстрі наслідком вважати, що вона ніколи не позбавлялася права на ведення діяльності у якості засновника іншої компанії (за пунктом 217 (1) (6))?

Проте, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2019 вказана ухвала скасована через невизначення судом строку зупинення провадження, у зв`язку з чим ухвалою від 04.11.2029 провадження було поновлено.

Водночас, за результатами скасування ухвали про зупинення суд був позбавлений можливості здійснити власний аналіз положень Закону Британських Віргінських Островів про комерційні компанії через його відсутність у справі та неповноту наданого Висновку експерта у галузі права щодо його змісту, а тому вжив додаткові заходи щодо зобов`язання безпосередньо Позивача надати до суду текст цього Закону з відповідним перекладом.

Розгляд справи по суті проведений у судовому засіданні, яке відбулося 31.03.2020. При цьому справа розглянута без участі Відповідача та третіх осіб, оскільки вони не з`явилися.

Зокрема, безпосередньо Відповідач в жодне із судових засідань при новому розгляді справи свого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про судовий розгляд, а тому судом прийняте рішення про розгляд справи без його участі.

Разом з тим, залучені до участі у справі треті особи, а саме ОСОБА_1 , Дочірнє підприємство «Дитячий оздоровчий центр «Орлятко» Приватного підприємства «Еліна», ОСОБА_4 , Приватне підприємство «Еліна» та ОСОБА_5 також протягом нового розгляду справи неодноразово у судові засідання не з`являлися, а тому розгляд справи проводився без їх участі. При цьому суд зазначає, що відповідно до довідок підприємства поштового зв`язку копії ухвали від 10.03.2020 про призначення розгляду справи по суті повернулися без вручення цим особам через їх відсутність за відповідними адресами.

Водночас, представниками третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме адвокатами Долгополовим О.В. та Гонтар П.А., подані до суду клопотання про відкладення розгляду справи через наявність введеного в Україні карантину.

Під час судового розгляду ці клопотання відхилені з наступних підстав.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020 до 03.04.2020 на всій території України введено карантин. У подальшому постановою Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020 дію карантину продовжено до 24.04.2020.

Зокрема, за змістом статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Положеннями статті 32 цього ж Закону зазначено, що обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб. Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

На території України та безпосередньо у м. Херсоні введені заходи для протидії поширенню коронавірусу, а саме обмежно роботу установ, організацій та транспорту загального користування.

Отже, на даний час дійсно введені обмежувальні заходи, які впливають на здійснення роботи усіх установ та організацій.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а за частиною 1 статті 7 того ж Закону визначено завдання суду, серед яких є своєчасність розгляду і вирішення судових справ.

Таким чином, своєчасність вирішення справ та дотримання процесуальних строків є обов`язком суду, виконання якого забезпечує досягнення завдань господарського судочинства, встановлених частиною 3 статті 2 ГПК України.

Разом з тим, дотримання строків судочинства не є самоціллю судового розгляду, оскільки у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні, а тому у випадку мотивованої неможливості прийняття участі у судовому розгляді суд не зможе досягти вказаного завдання та забезпечити дотримання принципів судочинства.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

За частиною 1 статті 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я.

Отже, у випадку наявності введеного карантину обов`язком суду є здійснення судочинства, з урахуванням необхідності захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, їх представників, у тому числі на охорону здоров`я, яке досягається вжиттям безпосередньо судом відповідних дій та заходів щодо безпечного розгляду справи.

У даному випадку в Господарському суді Херсонської області вжиті відповідні санітарні заходи, які направлені на забезпечення роботи суду в умовах карантину, у тому числі проведення судових засідань з використанням працівниками суду та представниками сторін засобів індивідуального захисту, а тому неявка представників третіх осіб не є поважною, оскільки наявність введеного карантину не означає, що сам по собі цей факт є підставою для неприбуття у судове засідання, так як для такого неприбуття потребується надання доказів впливу карантинних заходів на безпосередню явку у судове засідання.

Поряд з цим, суд зазначає, що представники третіх осіб є адвокатами, які територіально здійснюють свою діяльність на території м. Херсона, їх місця роботи територіально наближені до будівлі Господарського суду Херсонської області, а тому вони мали можливість прибути у судове засідання для представлення інтересів своїх довірителів (клієнтів). Проте, доказів неможливості прибуття у судове засідання через введені карантинні заходи ними не надано.

У відповідності до Правил адвокатської етики у межах дотримання принципу законності адвокат зобов`язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнта, а отже пріоритетним є забезпечення адвокатом представництва у суді свого довірителя перед власними побоюваннями стосовно наявних карантинних заходів та обмежень, які по своїй суті впливають на роботу адвоката лише у випадку безпосередньої дії таких заходів або наслідків на адвоката.

Суд вважає за необхідне також зазначати, що безперервність судочинства у даній справі, яка за своїм предметом є значимою для її учасників, оскільки у ній оспорюється право на участь у складі засновників господарського товариства, а також через тривалість її розгляду (близько двох років), необхідна для дотримання балансу між правом сторін на справедливий суд та застосування принципу пропорційності судочинства.

Підсумовуючи наведене, суд виходить із наявності факту забезпечення судом (як установою) безпечного розгляду даної справи, у тому числі для представників сторін, а тому неявка представників третіх осіб (адвокатів) не є поважною, у зв`язку з чим розгляд справи проведений без їх участі.

Обставини, які установлені судом

Стосовно правового статусу Позивача

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію юридичної особи від 11.02.2008 (т. 1, а.с. 65-66) Компанія «Комбест Сервісіз ЛТД» зареєстрована на Британських Віргінських островах як комерційна компанія 11.02.2008 з реєстраційним номером 1464071.

Як слідує зі Звіту про пошук у Реєстрі Компаній Британських Віргінських островів Комісії із регулювання ринку фінансових послуг, Реєстру корпоративних прав Британських Віргінських островів (т. 1, а.с. 156-159) станом на 11.11.2016 Компанія «Комбест Сервісіз ЛТД» з 03.11.2015 була виключена з Реєстру у зв`язку з несплатою щорічного внеску, а її поточний статус зазначено припиненим.

Відповідно до Наукового висновку експерта у галузі права щодо застосування змісту норм іноземного права, складеного експертом з питань права, головою Науково-експертної ради при Асоціації адвокатів України, доцентом кафедри правосуддя юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка, кандидатом юридичних наук Костюченком О.Ю. без номеру і дати (т. 4, а.с. 96-104), яке надане за зверненням ОСОБА_3 щодо застосування законодавства Британських Віргінських островів з питань визначення правових наслідків, пов`язаних з припиненням та виключенням з Реєстру Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД», зроблений висновок, що:

- Реєстратор має повноваження на підставі статті 213 (1) Закону про комерційні компанії 2004 року Британських Віргінських Островів на виключення компанії з Реєстру Компаній за несплату компанією свого щорічного збору (внеску),

- виключення Реєстратором компанії з Реєстру Компаній призводить на підставі статті 215 (1) до юридично значимих наслідків неможливості цією компанією та її директорами, учасниками та будь-яким ліквідатором або конкурсним керуючим: розпочати судовий процес, вести будь-який бізнес або яким-небудь чином розпоряджатися активами компанії; представляти інтереси в будь-якому судовому процесі, висувати будь-які претензії або відстоювати будь-яке право за або від імені компанії; або діяти в будь-яким чином щодо справ компанії,

- якщо компанію, зареєстровану на території Британських Віргінських Островів припинено виключено з Реєстру Компаній за несплату щорічного внеску, то вона більше не правомочна брати участь у будь-яких зборах будь-якого характеру іншого господарського товариства в якості учасника (акціонера), а частка (голоси) компанії в статутному капіталі господарського товариства не враховуються при визначенні кворуму на його зборах; компанія більше не правомочна здійснювати будь-які комерційні операції від свого імені чи від імені господарського товариства.

Водночас, згідно зі Свідоцтвом про належний юридичний статус компанії від 22.11.2017 (т. 1, а.с. 57-59) Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД», виданим Реєстратором компаній Британських Віргінських островів, Компанія «Комбест Сервісіз ЛТД» не знаходиться у стані ліквідації та банкрутства, а також відносно неї не ведеться розгляд справи щодо виключення з Реєстру Компаній.

Стосовно статутних документів Відповідача та порядку скликання Загальних зборів учасників

За змістом пункту 2.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» у редакції 2012 року (т. 1, а.с. 34) Компанія «Комбест Сервісіз ЛТД» разом з ОСОБА_3 була учасником Товариства. Зокрема, відповідно до пункту 8.1. Статуту (т. 1, а.с. 38) Позивачу належало 64,59 % частки статутного капіталу, а ОСОБА_3 35,41 % частки статутного капіталу.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.07.2012 (т. 1, а.с. 22-24) відповідні відомості щодо учасників Товариства наявні в Реєстрі.

Основними положеннями Статуту у редакції 2012 року (т. 1, а.с. 33- 46), які впливають на вирішення спору є наступні:

- «Учасники Товариства мають право брати участь в управлінні справами Товариства в порядку, визначеному в установчих документах …» (пункт 3.1.),

- «Учасника Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, може бути виключено з Товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники. Що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів. При цьому цей учасник участі у голосуванні не бере» (пункт 12.1.),

- «Вищим органом Товариства є Загальні збори його учасників. Вони складаються з учасників Товариства або призначених ними представників… Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі…» (пункт 15.1.),

- «Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів» (пункт 15.2.),

- «Будь-хто з учасників Товариства вправі вимагати розгляду питання на Загальних зборах учасників за умови, що воно було поставлено не пізніше як за 20 днів до початку зборів» (пункт 15.4.),

- «Рішення Загальних зборів приймається простою більшістю від числа присутніх Учасників … Загальні збори учасників товариства скликаються не рідше двох разів на рік… (пункту 15.8.),

- «Про проведення Загальних зборів товариства учасники повідомляються не менше як за 30 днів до скликання Загальних зборів із зазначенням часу і місця проведення Загальних зборів та порядку денного ..» (пункт 15.9.).

Стосовно обставин проведення Загальних зборів 29.11.2016

Відповідно до повідомлення про проведення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» від 07.09.2016 (т. 4, а.с. 65), за підписом генерального директора Товариства Харкового Ю.О. та яке адресоване Позивачу, Відповідачем скликані Загальні збори учасників Товариства, визначена дата їх проведення 29.11.2016 о 14.00 год, адреса проведення АДРЕСА_1 , а також запропонований порядок денний про:

- розгляд питання щодо виключення зі складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД»,

- порядок передачі частки статутного капіталу учасника, якого виключено,

- затвердження Статуту у новій редакції,

- внесення відповідних змін до відомостей про юридичну особу.

За твердженнями Відповідача відправка повідомлення здійснена відповідно до квитанції № 72209459 від 07.09.2016 та опису вкладення (т. 4, а.с. 72).

Так, за змістом цієї квитанції, а також опису вкладення поштове відправлення отримане кур`єром без вказівки прізвища та назви відповідного суб`єкта господарювання, але із зображенням логотипу « ОСОБА_6 ».

Водночас, з листа-відповіді за вих. № 14/1001 від 23.10.2018 (т. 7, а.с. 9), наданого ТОВ «Типографією «Білий Тигр» квитанція зі штрих-кодом № 72209459 на замовлення ТОВ «Турман «Експрес» надрукована та поставлена замовнику 13.03.2017.

Водночас, за наданими Позивачем поясненнями ним вказане повідомлення не отримане.

Як слідує з протоколу № 9/29/11 від 29.11.2016 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (т. 1, а.с. 51-52) 29.11.2016 відбулися Загальні збори учасників Товариства, на яких був присутнім один учасник - ОСОБА_3 .

За змістом Протоколу порядком денним Загальних зборів встановлено вирішення питань про:

- виключення зі складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД»,

- порядок передачі частки статутного капіталу учасника, якого виключено,

- затвердження Статуту у новій редакції,

- внесення відповідних змін до відомостей про юридичну особу.

За результатами проведених Загальних зборів прийняті рішення про:

- виключення зі складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» у зв`язку з припинення та виключенням компанії з реєстру,

- передання частки учасника Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» у розмірі 64,59 % статутного капіталу, що у грошовому виразі складає 6 520 663 грн Товариству з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» та зобов`язання Товариства протягом одного року здійснити відчуження цієї частки, або зменшити статутний капітал на суму вартості частки,

- затвердження Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у новій редакції,

- внесення відповідних відомостей про юридичну особу.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 07.12.2016 (т. 1, а.с. 25-28) відомості щодо учасників Товариства, зокрема учасників ОСОБА_3 та ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» внесенні до Реєстру під номером державної реєстрації 8000296 від 05.12.2016.

Поряд з цим, згідно з пунктом 3.4. Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у редакції від 29.11.2016 (т. 3, а.с. 186-189) учасником Товариства зазначено ОСОБА_3 з часткою 35,41 %, а решта частки у розмірі 64,59 % належить Товариству.

Стосовно зміни складу учасників Товариства після проведених Зборів 29.11.2016

12.12.2016 між ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (т. 3, а.с. 161), за умовами якого продавець продав покупцю власну частку у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», яка складає 64,59 %. При цьому реалізація частки відбулася за ціною 15 000 грн.

Того ж дня між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (т. 3, а.с. 162), за умовами якого продавець продав покупцю власну частку у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», яка складає 10,41 %. При цьому реалізація частки відбулася за ціною 3 000 грн.

Як слідує з протоколу № 10/15/12 від 15.12.2016 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (т. 3, а.с. 159-160) 15.12.2016 відбулися Загальні збори учасників Товариства, на яких був присутнім один учасник - ОСОБА_3 з часткою 35,41 %.

За змістом Протоколу порядком денним Загальних зборів визначено вирішення питань про:

- прийняття до складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» ОСОБА_1 ,

- перерозподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» ,

- затвердження Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у новій редакції,

- внесення відповідних змін до відомостей про юридичну особу.

За результатами проведених Загальних зборів прийняті рішення про:

- прийняття до складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» ОСОБА_1 згідно до договорів купівлі-продажу корпоративних прав, укладених між Товариством ОСОБА_1 , яка придбала 64,59 % статутного капіталу Товариства та 10,41 % у ОСОБА_3 ,

- затвердження статутного капіталу Товариства, а саме частка ОСОБА_3 складає 2 523 915,75 грн, що становить 25 %, а частка ОСОБА_1 7 571 747,25 грн, що складає 75 %,

- затвердження Статуту Товариства у новій редакції,

- внесення змін до відомостей про юридичну особу.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.03.2018 (т. 1, а.с. 29-32) відповідні відомості щодо учасників Товариства, зокрема учасників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 внесенні до Реєстру під номером державної реєстрації 9000296 від 19.12.2016.

Водночас, згідно з пунктом 3.4. Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у редакції від 15.12.2016 (т. 3, а.с. 163-173) учасниками Товариства зазначено ОСОБА_3 з часткою 25 % та ОСОБА_1 з часткою 75%.

28.03.2017 між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем, укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (т. 3, а.с. 150), за умовами якого продавець продав покупцю власну частку у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», яка складає 25 %. При цьому реалізація частки відбулася за ціною 3 000 грн.

Як слідує з протоколу № 1/17 від 28.03.2017 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (т. 3, а.с. 132-133) 28.03.2017 відбулися Загальні збори учасників Товариства, на яких був присутніми учасники ОСОБА_1 з часткою 75 % та ОСОБА_3 з часткою 25 %.

За змістом Протоколу порядком денним Загальних зборів визначено вирішення питань серед іншого про:

- прийняття до складу та виходу зі складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія»,

- перерозподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія»,

- затвердження Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у новій редакції,

- внесення відповідних змін до відомостей про юридичну особу.

За результатами проведених Загальних зборів прийняті рішення про:

- прийняття до складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» ОСОБА_2 та виключення зі складу учасників ОСОБА_3 ,

- розподіл часток у статутному капіталі Товариства, а саме частка ОСОБА_2 складає 2 523 915,75 грн, що становить 25 %, а частка ОСОБА_1 7 571 747,25 грн, що складає 75 %,

- затвердження Статуту Товариства у новій редакції,

- внесення змін до відомостей про юридичну особу.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.05.2018 (т. 2, а.с. 99-101) відповідні відомості щодо учасників Товариства, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_1 внесенні до Реєстру під номером державної реєстрації 0000296 від 03.04.2017.

Водночас, згідно з пунктом 3.4. Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у редакції від 28.03.2017 (т. 3, а.с. 134-149) учасниками Товариства зазначено ОСОБА_2 з часткою 25 % та ОСОБА_1 з часткою 75%.

26.04.2018 між ОСОБА_2 , як продавцем, та ОСОБА_7 , як покупцем, укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (т. 3, а.с. 105), за умовами якого продавець продав покупцю власну частку у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», яка складає 25 %. При цьому реалізація частки відбулася за ціною 3 000 грн.

Як слідує з протоколу № 1/04/18 від 27.04.2018 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (т. 3, а.с. 106-107) 27.04.2018 відбулися Загальні збори учасників Товариства, на яких були присутніми учасники ОСОБА_1 з часткою 75 % та ОСОБА_2 з часткою 25 %.

За змістом Протоколу порядком денним Загальних зборів визначено вирішення питань серед іншого про:

- вихід зі складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія»,

- перерозподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія»,

- затвердження Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у новій редакції,

- внесення відповідних змін до відомостей про юридичну особу.

За результатами проведених Загальних зборів прийняті рішення про:

- виключення зі складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» ОСОБА_2 у зв`язку з відчуженням частки ОСОБА_1 ,

- розподіл часток у статутному капіталі Товариства, а саме частка ОСОБА_1 складає 10 095 663 грн, що становить 100 %,

- затвердження Статуту Товариства у новій редакції,

- внесення змін до відомостей про юридичну особу.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.05.2018 (т. 2, а.с. 99-101) відповідні відомості щодо учасників Товариства, зокрема ОСОБА_1 внесені до Реєстру під номером державної реєстрації 3000296 від 02.05.2018.

Водночас, згідно з пунктом 3.4. Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у редакції від 27.04.2018 (т. 3, а.с. 109-117) учасником Товариства зазначено ОСОБА_1 з часткою 100 %.

30.04.2018 між ОСОБА_1 , як продавцем, та ОСОБА_4 , як покупцем, укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (т. 3, а.с. 95-96), за умовами якого продавець продала покупцю власну частку у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», яка складає 100 %. При цьому реалізація частки відбулася за ціною 100 000 грн.

Як слідує з протоколу № 1/05/18 від 02.05.2018 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (т. 3, а.с. 85-86) 02.05.2018 відбулися Загальні збори учасників Товариства, на яких був присутнім один учасник ОСОБА_1 з часткою 100 %.

За змістом Протоколу порядком денним Загальних зборів визначено вирішення питань про:

- прийняття до складу та виходу зі складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія»,

- перерозподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» ,

- затвердження Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у новій редакції,

- зміну місцезнаходження юридичної особи,

- внесення відповідних змін до відомостей про юридичну особу.

За результатами проведених Загальних зборів прийняті рішення про:

- прийняття до складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» ОСОБА_4 та виключення зі складу учасників ОСОБА_1 ,

- встановлення частки ОСОБА_4 у статутному капіталі у розмірі 10 095 663 грн, що складає 100 %,

- затвердження Статуту Товариства у новій редакції,

- внесення змін до відомостей про юридичну особу.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.05.2018 (т. 2, а.с. 99-101) відповідні відомості щодо учасника Товариства, зокрема ОСОБА_4 внесенні до Реєстру під номером державної реєстрації 3000296 від 02.05.2018.

28.03.2017 між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем, укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (т. 3, а.с. 150), за умовами якого продавець продав покупцю власну частку у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», яка складає 25 %. При цьому реалізація частки відбулася за ціною 3 000 грн.

Як слідує з протоколу № 1/17 від 28.03.2017 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (т. 3, а.с. 132-133) 28.03.2017 відбулися Загальні збори учасників Товариства, на яких був присутніми учасники ОСОБА_1 з часткою 75 % та ОСОБА_3 з часткою 25 %.

За змістом Протоколу порядком денним Загальних зборів визначено вирішення питань серед іншого про:

- прийняття до складу учасників та виходу зі складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія»,

- перерозподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія»,

- затвердження Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у новій редакції,

- внесення відповідних змін до відомостей про юридичну особу.

За результатами проведених Загальних зборів прийняті рішення про:

- прийняття до складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» ОСОБА_2 та виключення зі складу учасників ОСОБА_3 ,

- розподіл часток у статутному капіталі Товариства, а саме частка ОСОБА_2 складає 2 523 915,75 грн, що становить 25 %, а частка ОСОБА_1 7 571 747,25 грн, що складає 75 %,

- затвердження Статуту Товариства у новій редакції,

- внесення змін до відомостей про юридичну особу.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.05.2018 (т. 2, а.с. 99-101) відповідні відомості щодо учасників Товариства, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_1 внесенні до Реєстру під номером державної реєстрації 4000296 від 02.05.2018.

Водночас, згідно з пунктом 3.4. Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» у редакції від 30.04.2018 (т. 3, а.с. 134-149) учасником Товариства зазначено ОСОБА_4 з часткою 100 %.

Разом з тим, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 06.11.2019 (т. 12, а.с. 198-205) єдиним учасником Товариства є ОСОБА_5 , який володіє часткою у розмірі 10 095 663 грн, що фактично складає 100 % статутного капіталу, та такі відомості внесенні за номером реєстраційної дії 000296 від 21.10.2019.

Стосовно договору купівлі-продажу корпоративних прав від 19.12.2017 та рішення Загальних зборів Дочірнього підприємства

29.12.2017 між ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», як продавцем, та Приватним підприємством «Еліна», як покупцем, укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав (т. 4, а.с. 178-179).

Основними його умовами, які впливають на вирішення спору є наступні:

- «Продавець зобов`язується передати майно у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти його та сплатити за нього визначену грошову суму» (пункт. 1.1.),

- «Майно, що відчужується … складається з частки у статутному капіталі Дочірнього підприємства «Дитячий оздоровчий центр» ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» … (пункт 1.2.),

- « … Статутний капітал 3 074 408 грн» (пункт 1.2.1.),

- «… Загальний розмір частки Продавця у статутному капіталі Дочірнього підприємства 100 %. Розмір частки, що відчужується складає 100 %» (пункт 1.2.2.),

- «Сторони домовилися, що вартість предмета договору відчужуваної частки в Товаристві становить 1 000 грн …» (пункт 2.1.).

Як слідує з протоколу № 1/12/17 від 30.12.2017 Загальних зборів засновників Дочірнього підприємства «Дитячий оздоровчий центр» ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» (т. 4, а.с. 180-182) 30.12.2017 відбулися Загальні збори засновників Дочірнього підприємства, на яких був присутнім учасник ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», з часткою 100 %.

За змістом Протоколу порядком денним Загальних зборів визначено вирішення питань серед іншого про:

- відчуження корпоративних прав та вихід зі складу засновників дочірнього підприємства,

- перерозподіл часток у статутному капіталі дочірнього підприємства,

- затвердження Статуту у новій редакції,

- внесення відповідних змін до відомостей про юридичну особу.

За результатами проведених Загальних зборів прийняті рішення про:

- прийняття до складу засновників Приватного підприємства «Еліна» та виключення зі складу засновників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія»,

- розподіл часток у статутному капіталі Дочірнього підприємства , а саме частка Приватного підприємства «Еліна» складає 3 074 408 грн, що становить 100 %,

- затвердження Статуту у новій редакції,

- внесення змін до відомостей про юридичну особу.

Оцінка суду установлених обставин та норм діючого законодавства

Стосовно правового статусу Позивача

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, регулюється положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право».

Так, за змістом частин 1 та 2 статті 25 названого Закону особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи, а таким місцезнаходженням є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Поряд з цим, за статтею 26 того ж Закону цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

Отже, у питанні визначення правового статусу Позивача станом на час прийняття оспорюваного рішення Зборів від 29.11.2016, правових наслідків виключення його з Реєстру компаній з подальшим відновленням у Реєстрі, особистим законом Позивача є Закон Британських Віргінських Островів про комерційні компанії 2004 року в редакції 2013 року (т. 13, а.с. 36-162).

Статтею 8 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що при застосуванні права іноземної держави суд встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі (частина 1).

Зокрема, підрозділом 3 «Виключення з реєстру та розпуск» розділу ХІІ «Ліквідація, виключення з реєстру та розпуск» Закону Британських Віргінських Островів про комерційні компанії 2004 року (з подальшими змінами) регулюється порядок виключення компаній з Реєстру компаній.

Так, відповідно до підпункту (с) підпункту (1) пункту 213 Закону реєстратор може вилучити з реєстру назву компанії, якщо компанія не сплачує свій щорічний внесок або будь-який штраф за несвоєчасну оплату у встановлений термін.

Пунктом 215 цього ж Закону встановлені наслідки виключення компанії з Реєстру компаній, а саме за змістом:

- підпункту (1), якщо компанія виключена з Реєстру, компанія та директори, учасники та будь-який її ліквідатор або конкурсний управляючий не можуть: розпочинати судові провадження, вести будь-яку діяльність або будь-яким чином розпоряджатися активами компанії (підпункт (а)); виступати стороною захисту в будь-яких судових справах, пред`являти будь-які претензії або вимагати користування будь-яким правом за або від імені компанії (підпункт (b)); або будь-яким чином вести справи компанії (підпункт (с));

- підпункту (2) незважаючи на підпункт (1), якщо компанія виключена з Реєстру, компанія, або її директор, учасник, ліквідатор або конкурсний управляючий, може: продовжувати виступати стороною захисту у справах, які порушені проти компанії до дати вилучення (підпункт (b)); продовжувати вести судові провадження, які були порушені від імені компанії до дати вилучення (підпункт (с));

- підпункту (3) факт виключення компанії з Реєстру не впливає на зобов`язання будь-якого з її учасників, директорів, посадових осіб або агентів.

Разом з тим, пунктом 217 Закону передбачена можливість та наслідки відновлення компанії в Реєстрі Реєстратором. Так, якщо компанія виключена з Реєстру, але не розпущена, Реєстратор може після отримання заяви, затвердженої форми, та після сплати збору за відновлення, а також усіх невиплачених зборів і штрафів відновити компанію в Реєстрі та видати свідоцтво про відновлення у Реєстрі (пункт (1)); якщо компанія відновлена в Реєстрі згідно з цим пунктом, вважається, що компанія ніколи не була вилучена з Реєстру (підпункт (6)).

У даному випадку, судом установлено, що Позивач станом на час проведення оскаржуваних Загальних зборів учасників (29.11.2016) з 03.11.2015 був виключений з Реєстру компаній у зв`язку з несплатою щорічного внеску, а її поточний статус був визначений припиненим.

Проте, таке вилучення Позивача з Реєстру Компаній не є фактичним припиненням її як юридичної особи, та воно не є тотожними припиненню юридичної особи за національним законодавством, оскільки у відповідності до пункту 216 названого Закону наслідком вилучення компанії із Реєстру є її розпуск лише після 7 послідовних років після початку вилучення. Зокрема, за змістом цього пункту, якщо компанія була вилучена з Реєстру за пунктом 213, залишається вилученою протягом 7 послідовних років, вона розпускається з настанням останнього дня цього періоду.

Отже, станом на 29.11.2016 Позивач, хоча і був вилучений з Реєстру Компаній, але згідно з підпунктом (3) пункту 215 Закону факт такого виключення не впливає на зобов`язання будь-якого з її агентів.

Зокрема, відповідним «зобов`язанням агента» є зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», які випливають із корпоративних правовідносин, щодо управління Товариством безпосередньо Позивачем, як його учасником, а тому суд приходить до висновку, що вилучення Позивача з Реєстру не стало наслідком позбавлення його корпоративних прав у Товаристві, у тому числі в управлінні.

Суд також зазначає, що встановлені Законом Британських Віргінських Островів про комерційні компанії обмеження у діях та діяльності Позивача, а саме неможливість «будь-яким чином вести справи компанії», яке встановлене підпунктом (с) підпункту (1) пункту 215 Закону, не може розповсюджуватися на дії, які вчиняються Компанією на території іншої держави, у тому числі України, оскільки такі обмеження не є наслідками розпуску (ліквідації) Позивача як юридичної особи, а норми Закону не розповсюджуються на територію України (крім порядку, встановленого Законом України «Про міжнародне приватне право», у тому числі відносно визначення правоздатності та дієздатності особи).

Разом з тим, з аналізу підпункту (6) пункту 217 Закону Британських Віргінських Островів про комерційні компанії слідує висновок, що за наслідками відновлення Позивача в Реєстрі він вважається таким, що ніколи не був вилучений з Реєстру, а тому суд вважає, що таке положення слід сприймати, з урахуванням положень частини 1 статті 7 Закону України «Про міжнародне приватне право» (за якими при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом), як наявність правоздатності та дієздатності у Позивача на час проведення оспорюваних Загальних зборів учасників (29.11.2016) у незалежності від його попереднього виключення з Реєстру.

Відносно наданого до справи Харковим Ю.О. Висновку експерта у галузі права щодо застосування змісту норм іноземного права суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до статті 109 ГПК України він не є доказом, а має допоміжний характер і не є обов`язковим для суду, а тому цей Висновок не сприймається судом як такий, що розкриває суть змісту норм іноземного права, оскільки він не є повним по відношенню до інших норм того ж Закону Британських Віргінських Островів про комерційні компанії, які проаналізовані судом самостійно, та які регулюють наслідки відновлення Компанії у Реєстрі компаній.

Стосовно наявності корпоративних прав у Позивача

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Безпосередньо зміст корпоративних відносин та корпоративних прав наданий у статті 167 Господарського кодексу України. Так, за частиною 1 статті 167 «корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами». У свою чергу, згідно з частиною 3 цієї ж статті «під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав».

Відповідно до положень статті 55 ГК України «господарські організації - це юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку».

Так, у відповідності до статті 1 Закону України «Про господарські товариства» у редакції станом на час проведення оспорюваних зборів господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Разом з тим, у відповідності до частини 1 статті 50 того ж Закону товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Отже, Позивач, як учасник ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», має корпоративні права щодо Відповідача, у зв`язку з чим спір між сторонами має характер корпоративного.

Стосовно порядку скликання та правомочності Загальних зборів учасників від 29.11.2016

Правила діяльності господарських товариства, а також права і обов`язки їх учасників та засновників станом на 29.11.2016 регулювалися положеннями Закону України «Про господарські товариства».

Так, за змістом статті 10 Закону учасники товариства мають право серед іншого брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом та вийти в установленому порядку з товариства.

Згідно зі статтею 58 Закону вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників; учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Статтею 59 Закону визначена компетенція загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, а саме до компетенції зборів серед іншого належить: вирішення питання про придбання товариством частки учасника та виключення учасника з товариства. При цьому при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Порядок прийняття рішень загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю визначений положеннями статті 60 Закону. Так, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів; установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

У даному випадку за пунктом 15.2. Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» для повноважності Загальних зборів учасників установлено наявність присутності учасників, які володіють 60 % голосів, а за пунктом 15.8 рішення приймається простою більшістю голосів від числа присутніх учасників.

Підсумовуючи наведені правові положення, суд приходить до висновку, що Загальні збори учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» повноважні, якщо в них приймають участь учасники, які володіють 60 % голосів, та вони вправі вирішувати питання про придбання товариством частки учасника та виключення учасника з товариства

Порядок скликання загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю визначений положеннями статті 61 Закону.

Зокрема, загальні збори учасників товариства скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами; позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу; учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства.

Цією ж статтею встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного; повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Як установлено судом пунктом 15.9. Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» визначено лише порядок скликання Загальних зборів, але не встановлено порядку повідомлення учасників про їх скликання, а саме способу відповідного повідомлення.

Таким чином, своєчасне та належне повідомлення учасника Товариства про скликання Загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень Зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговорення.

У даному контексті Позивач вказує, що він не був повідомлений про Загальні збори учасників, які проведені 29.11.2016, а тому, з урахуванням відсутності у Статуті Товариства визначеного способу повідомлення про скликання зборів, Відповідач у відповідності до частини 1 статті 74 ГПК України, повинен довести протилежне, тобто факт наявності у Позивача відомостей про скликання Загальних зборів.

Проте, Відповідачем не доведено, що ним вжиті належні заходи, із застосуванням всіх можливих способів, стосовно повідомлення Позивача про проведення Загальних зборів.

При цьому судом не приймаються до уваги посилання Відповідача на доведеність факту повідомлення про проведення Загальних зборів шляхом направлення на адресу Позивача кур`єрською доставкою відповідного повідомлення, оскільки доказів вручення такого відправлення ним не надано, а крім того сама квитанція про відправку поставлена Відповідачу 13.03.2017 (тобто після відправки).

Відповідно до пункту 2.14. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» «…рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними у судовому порядку у разі недотримання процедури їх скликання… Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо».

Отже, Позивач не був повідомлений про скликання Загальних зборів Товариства, а тому не приймав участі у них, що стало порушенням його корпоративних прав на управління діяльністю Товариством.

Водночас суд зазначає, що на Загальних зборах 29.11.2016 був присутній лише один учасник ( ОСОБА_3 ), який володів 35,41% статутного капіталу, а тому вони були неповноважними щодо прийнятих на них рішень через відсутність відповідного кворуму для їх проведення, а також кількості голосів, необхідних для прийняття рішень.

Зокрема, як установлено судом, відповідно до пункту 12.1 Статуту ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» учасника товариства може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 % загальної кількості голосів, а за рішення стосовно придбання товариством частки учасника необхідна проста більшість голосів від числа присутніх учасників.

Таким чином, рішення Загальних зборів учасників від 29.11.2016 прийняте за відсутності кворуму, а також відсутності необхідної кількості голосів для прийняття відповідних рішень, у зв`язку з чим воно прийняте всупереч вказаним правовим та статутним положенням, що є підставою для визнання його недійсним, з урахуванням приписів частини 2 статті 20 ГК України, за якою «кожний суб`єкт … має право на захист своїх прав і законних інтересів», яке захищається серед іншого шляхом «визнання … недійсними актів … суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта …».

Стосовно оспорюваних реєстраційних дій

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.05.2003 з наступними змінами і доповненнями.

Зокрема, основними правовими положеннями цього Закону, які впливають на вирішення даного спору, є наступні:

- державна реєстрація юридичних осіб це «…офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи …, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу ..., а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом» (пункт 4 частини 1 статті 1),

- державними реєстраторами є «… особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації», а також «…нотаріус» (пункт 5 частини 1 статті 1),

- «державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом» (частина 2 статті 6),

- «якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою» (частина 1 статті 10),

- «якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними» (частина 2 статті 10),

- «документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням» (частина 1 статті 14),

- «державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; … скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі…» (частина 1 статті 25),

- «у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав» (частина 2 статті 26).

Таким чином з наведених правових положень слідує, що:

- державний реєстратор є державним реєстратором відносно відомостей, що вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичну особу,

- лише державному реєстратору належить право внесення відомостей до відповідного Реєстру,

- законом встановлена спростовна презумпція відомостей, наявних у Реєстрі,

- особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеним через подання та внесення до Реєстру недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей Реєстру та відображення дійсних відомостей та дій у спосіб, що забезпечує ефективне відновлення та захист її порушених прав, у тому числі скасуванням у судовому порядку недостовірного запису,

- у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення та таке право може бути захищене судом у спосіб, що встановлений законом.

У даному спорі Позивач обрав спосіб захисту, який полягає у «визнанні недійсними та скасуванні державної реєстрації змін до установчих документів», а також «визнанні недійсними внесених змін до відомостей про юридичну особу».

Проте, належним способом захисту прав та інтересів Позивача у такому випадку є не «визнання недійсними та скасування державної реєстрації змін до установчих документів» та «визнання недійсними внесених змін до відомостей про юридичну особу», а «скасування запису про проведену державну реєстрацію».

Зроблений судом висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у пункті 5.17. постанови від 22.08.2018 у справі № 925/126/16.

Таким чином, з урахуванням положень статті 5 ГПК України, необхідним є застосування способу, який являється як законним, так і ефективним для відновлення порушених прав Позивача, тобто «скасування запису про проведену державну реєстрацію», а тому оскільки рішення Загальних зборів учасників від 29.11.2016 не відповідає вимогам закону, то і запис про його державну реєстрацію, а саме про державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» під номером 8000296 від 05.12.2016 підлягає скасуванню.

Стосовно інших оспорюваних рішень Загальних зборів та реєстраційних дій

Відносно заявлених Позивачем вимог про: 1) визнання недійсними рішень Загальних зборів ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», оформлених протоколами № 10/15/12 від 15.12.2016, № 1/17 від 28.03.2017, №1/12/2017 від 29.12.2017; 2) визнання недійсними та скасування державної реєстрації змін до установчих документів від 19.12.2016 (номер запису9000296), від 03.04.2017 (номер запису0000296), від 03.04.2017 (номер запису 1000296), здійснених на підставі цих рішень; 3) повернення Позивача до складу учасників Товариства з часткою у статутному капіталі 64,59%; суд зазначає, що визнання недійсними рішень та скасування записів про державну реєстрацію прав не породжує для Позивача відповідних наслідків щодо захисту його права власності на майнові права (частку у статутному капіталі) та відновлення у складі учасників Товариства, оскільки на час розгляду справи та прийняття даного рішення відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним учасником Товариства є ОСОБА_5 , котрий володіє часткою у розмірі 10 095 663 грн, що фактично складає 100 % статутного капіталу, та який набув її за відповідним правочином. Безпосередньо презумпція правомірності такого правочину встановлена положеннями статті 204 ЦК України.

Відомості стосовно державної реєстрації прав Вербовецького Є ОСОБА_8 А. наявні у Державному реєстрі, а тому вони вважаються достовірними, що відповідає положенням частини 1 статті 10 Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а тому вони можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі.

Так, за частиною 1 статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У свою чергу, підпунктом «д» пункту 3 частини 5 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю подається судове рішення, яке набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві.

Отже, належним та ефективним способом захисту порушених прав у випадку існування спору про право власності на частку у статутному капіталі є спосіб, що відповідає положенням частини 2 статті 20 ГК України, пункту 1 частини 2 статті 16 та статті 392 ЦК України, за якими власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Безпосередньо рішення суду про визнання права власності на частку у статутному капіталі є підставою для державної реєстрації відповідного права, а тому лише такий спосіб є ефективним та остаточним у спорі з особою яка не визнає такого права.

Під ефективним способом суд сприймає значення цього слова як такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, а остаточний спосіб це такий, який одержаний у кінцевому результаті і не потребує застосування будь-якого іншого проміжного.

У відповідності до положень статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав серед іншого є майнові права, а за статтею статті 190 того ж Кодексу майнові права визнаються майном.

У свою чергу, за змістом статті 12 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» розмір статутного капіталу товариства складається з номінальної вартості часток його учасників, виражених у національній валюті України.

Отже, частка у статутному капіталі товариства як об`єкт прав виникає у зв`язку з тим, що певна особа передає оборотоздатне майно як вклад у власність товариства і, відповідно, втрачає право власності на таке майно. Натомість така особа набуває право власності на певний оборотоздатний еквівалент частку у статутному капіталі товариства. Частка не є окремим майновим правом, сукупністю корпоративних прав, або корпоративних прав і обов`язків, вона є лише обо-

ротоздатним субстратом корпоративних прав sui generis. Корпоративні права слідують за часткою: той і тільки той, хто є власником частки той має корпоративні права, і, відповідно статус учасника товариства.

Резюмуючи наведені правові положення суд приходить до висновку, що частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю є формою фіксації корпоративних прав, сама визнається майном, а тому є об`єктом прав, зокрема права власності.

Тобто, обраний Позивачем спосіб захисту свого права шляхом визнання незаконними рішень Загальних зборів ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», оформлених протоколами № 10/15/12 від 15.12.2016, № 1/17 від 28.03.2017, №1/12/2017 від 29.12.2017, визнання недійсними та скасування державної реєстрації змін до установчих документів від 19.12.2016 (номер запису9000296), від 03.04.2017 (номер запису0000296), від 03.04.2017 (номер запису 1000296), здійснених на підставі цих рішень, а також повернення Позивача до складу учасників Товариства з часткою у статутному капіталі 64,59% не забезпечує реального захисту порушеного права, оскільки у будь-якому випадку не призведе до його поновлення через наявність зареєстрованого за ОСОБА_5 права на ту ж частку.

Зроблений судом висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (пункт 61).

Суд також доповнює висновок тим, що при застосуванні способу захисту визнання права власності на частку у статутному капіталі не потребується оспорювання будь-яких інших дій, актів та правочинів, оскільки вони не забезпечують ефективність та остаточність судового захисту порушених прав.

Водночас, при вирішенні спору про визнання права власності на частку у статутному капіталі відповідачем є не тільки господарське товариство, але й особа-учасник товариства, оскільки внаслідок можливого задоволення позову вона може бути позбавлена певної частки у статутному капіталі або її частини.

Зроблений судом висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (пункт 61).

У даному випадку ОСОБА_5 не є відповідачем у справі, а тому обраний Позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечить відновлення прав при заявлені вимог лише до Товариства.

Стосовно оспорюваного договору купівлі-продажу корпоративних прав від 29.12.22017, рішення зборів дочірнього підприємства та реєстраційних дій

Відносно заявлених Позивачем вимог про: 1) визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав від 29.12.2017, укладеного між Товариством та Приватним підприємством «Еліна»; 2) визнання недійсним рішення, прийнятого Дочірнім підприємством «Дитячий оздоровчий центр «Орлятко» Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», та скасування змін до установчих документів від 04.01.2018 (номер реєстраційної дії 5000292); суд зазначає наступне.

Так, при оспорювані правочину сторонами у справі є учасники такого правочину. Зокрема, при оспорювані правочину одним із учасників, належним відповідачем повинен бути інший учасник такого правочину, оскільки у випадку його скасування, можуть бути порушені його права та інтереси.

Проте, у даному випадку Позивачем позовні вимоги заявлені лише до Товариства, тобто одного з учасників правочину, без наведення мотивів таких дій, а більш того, ним взагалі не зазначено підстав недійсності такого правочину, тобто яким нормам діючого законодавства він не відповідає та за якими нормами підлягає визнанню недійсним.

Отже, суд констатує, що Позивачем не доведено підстав недійсності договору купівлі-продажу корпоративних прав від 29.12.2017, укладеного між Товариством та Приватним підприємством «Еліна».

Стосовно визнання недійсним рішення, прийнятого Дочірнім підприємством «Дитячий оздоровчий центр «Орлятко» Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», та скасування змін до установчих документів від 04.01.2018 (номер реєстраційної дії 5000292) суд зазначає, що ці позовні вимоги заявлені до Відповідача, який не відповідає за прийняте Дочірнім підприємством рішення, а тому не є належним відповідачем по відношенню до таких вимог.

У відповідності до статей 41 та 45 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, у тому числі відповідач, котрим є особа, до якої заявлено вимоги, та яка фактично відповідає за ними.

Таким чином, суд констатує, що Позивачем позовні вимоги заявлено до Відповідача, який не відповідає за прийняте Дочірнім підприємством рішення, а тому ці вимоги, а також похідні від них про скасування державної реєстрації права, є безпідставними.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, суд приходить до висновків, що:

- Позивач станом на час проведення оскаржуваних Загальних зборів учасників (29.11.2016) з 03.11.2015 був виключений з Реєстру компаній у зв`язку з несплатою щорічного внеску, а його поточний статус був визначений «припиненим», проте, таке вилучення не є фактичним припиненням як юридичної особи, та воно не є тотожними припиненню юридичної особи за національним законодавством, оскільки наслідком вилучення компанії із Реєстру є її розпуск лише після 7 послідовних років після початку вилучення,

- станом на 29.11.2016 Позивач, хоча і був вилучений з Реєстру Компаній, але факт такого виключення не впливає на зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», які випливають із корпоративних правовідносин, щодо управління Товариством безпосередньо Позивачем, як його учасником, а тому вилучення Позивача з Реєстру не стало наслідком позбавлення його корпоративних прав у Товаристві, у тому числі в управлінні,

- встановлені Законом Британських Віргінських Островів про комерційні компанії обмеження у діях та діяльності Позивача, а саме неможливість «будь-яким чином вести справи компанії», не може розповсюджуватися на дії, які вчиняються Компанією на території іншої держави, у тому числі України, оскільки такі обмеження не є наслідками розпуску (ліквідації) Позивача як юридичної особи, а норми Закону не розповсюджуються на територію України (крім порядку, встановленого Законом України «Про міжнародне приватне право»),

- з аналізу підпункту (6) пункту 217 Закону Британських Віргінських Островів про комерційні компанії за наслідками відновлення Позивача в Реєстрі він вважається таким, що ніколи не був вилучений з Реєстру, а тому таке положення слід сприймати, з урахуванням положень частини 1 статті 7 Закону України «Про міжнародне приватне право», як наявність правоздатності та дієздатності у Позивача на час проведення оспорюваних Загальних зборів учасників (29.11.2016) у незалежності від його попереднього виключення з Реєстру,

- Позивач, як учасник ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», має корпоративні права щодо Відповідача, у зв`язку з чим спір між сторонами має характер корпоративного,

- Загальні збори учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» повноважні, якщо в них приймають участь учасники, які володіють 60 % голосів, та вони вправі вирішувати питання про придбання товариством частки учасника та виключення учасника з товариства,

- Статутом ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» визначено лише порядок скликання Загальних зборів, але не встановлено порядку повідомлення учасників про їх скликання, а саме способу відповідного повідомлення,

- Позивач не був повідомлений про Загальні збори учасників, які проведені 29.11.2016, а безпосередньо Відповідачем не доведено, що ним вжиті належні заходи, із застосуванням всіх можливих способів, стосовно повідомлення Позивача про їх проведення, а тому не приймав участі у них, що стало порушенням його корпоративних прав на управління діяльністю Товариством,

- на Загальних зборах 29.11.2016 був присутній лише один учасник, який володів 35,41% статутного капіталу, а тому рішення Зборів прийняте за відсутності кворуму, а також відсутності необхідної кількості голосів, що є підставою для визнання його недійсним,

- у спорі Позивач обрав спосіб захисту, який полягає у «визнанні недійсними та скасуванні державної реєстрації змін до установчих документів», а також «визнанні недійсними внесених змін до відомостей про юридичну особу», проте, належним способом захисту прав та інтересів Позивача у такому випадку є «скасування запису про проведену державну реєстрацію», а тому оскільки рішення Загальних зборів учасників від 29.11.2016 не відповідає вимогам закону, то і запис про його державну реєстрацію, а саме про державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» під номером 8000296 від 05.12.2016 підлягає скасуванню,

- обраний Позивачем спосіб захисту свого права шляхом визнання незаконними рішень Загальних зборів ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», оформлених протоколами № 10/15/12 від 15.12.2016, № 1/17 від 28.03.2017, №1/12/2017 від 29.12.2017, визнання недійсними та скасування державної реєстрації змін до установчих документів від 19.12.2016 (номер запису9000296), від 03.04.2017 (номер запису0000296), від 03.04.2017 (номер запису 1000296), здійснених на підставі цих рішень, а також повернення Позивача до складу учасників Товариства з часткою у статутному капіталі 64,59% не забезпечує реального захисту порушеного права, оскільки у будь-якому випадку не призведе до його поновлення через наявність зареєстрованого за ОСОБА_5 права на ту ж частку,

- при застосуванні способу захисту визнання права власності на частку у статутному капіталі не потребується оспорювання будь-яких інших дій, актів та правочинів, оскільки вони не забезпечують ефективність та остаточність судового захисту порушених прав, а при вирішенні такого спору відповідачем є не тільки господарське товариство, але й особа-учасник товариства, оскільки внаслідок можливого задоволення позову вона може бути позбавлена певної частки у статутному капіталі або її частини,

- у даному випадку ОСОБА_5 не є відповідачем у справі, а тому обраний Позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечить відновлення прав при заявлені вимог лише до Товариства,

- Позивачем позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав від 29.12.2017, укладеного між Товариством та Приватним підприємством «Еліна», заявлені лише до Товариства, тобто одного з учасників правочину, без наведення мотивів таких дій та підстав недійсності правочину, а тому ним не доведено підстав недійсності договору купівлі-продажу корпоративних прав,

- Позивачем позовні вимоги стосовно визнання недійсним рішення, прийнятого Дочірнім підприємством «Дитячий оздоровчий центр «Орлятко» Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», та скасування змін до установчих документів від 04.01.2018 (номер реєстраційної дії 5000292) заявлені до Відповідача, який не відповідає за прийняте Дочірнім підприємством рішення, а тому не є належним відповідачем по відношенню до таких вимог.

За наведених обставин та висновків позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання недійсним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», оформленого протоколом № 9/29/11 від 29.11.2016, а також скасування у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (ідентифікаційний код 24106269) під номером 8000296 від 05.12.2016. Натомість позовні вимоги в іншій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є судовий збір, який підлягає сплаті при розгляді справи у місцевому, апеляційному та касаційному судах.

У даному випадку, судовий збір у відповідності до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» підлягав сплаті:

- при подачі позову до місцевого господарського суду у сумі 19 382 грн (станом на день подачі позову за 11 немайнових вимог), з розрахунку: 1 762 грн х 11 = 19 382 грн,

- при подачі апеляційної скарги до апеляційного суду 29 077,50 грн, з розрахунку: 19 385 грн х 150 % = 29 077,50 грн,

- при подачі касаційної скарги до касаційного суду 38 764 грн, з розрахунку: 19 382 х 200% = 38 764 грн.

Зокрема, Позивачем судовий збір сплачений у наступних розмірах:

- при подачі позову до місцевого господарського суду у сумі 19 392 грн відповідно до квитанцій № 5475030 від 02.04.2018 на суму 881 грн (т. 1, а.с. 12), № 5478281 від 03.04.2018 на суму 11 463 грн (т. 1, а.с. 83), № 5740082 на суму 7 048 грн (т. 5, а.с. 17),

- при подачі апеляційної скарги до апеляційного суду 18 501 грн відповідно до квитанції № 5852199 від 05.10.2018 (т. 6, а.с. 239),

- при подачі касаційної скарги до касаційного суду 14 096 грн відповідно до квитанції від 18.02.2019.

Таким чином, Позивач помилково при подачі позову до місцевого суду сплатив надлишково 10 грн, з розрахунку: 19 392 грн 19 382 грн = 10 грн, а тому ця сума підлягає поверненню йому у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Водночас, як видно із наведеного, при подачі апеляційної та касаційної скарг Позивачем судовий збір сплачений у меншому розмірі ніж необхідно, а тому судові витрати судом оцінюються лише в частині, яка ним була сплачена фактично.

Отже, враховуючи, що позовні вимоги у даній справі підлягають частковому задоволенню (лише в частині задоволення двох немайнових вимог), апеляційна скарга була задоволена частково (в частині 5 немайнових вимог), а касаційна скарга задоволена у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з Відповідача відповідно до положень статті 129 ГПК України пропорційно задоволеним вимогам у сумі 30 835 грн, що складає:

- суму судового збору за результатами розгляду справи в місцевому суді 3 524 грн (з розрахунку: 1 762 грн х 2 (кількість задоволених немайнових вимог) = 3 524 грн),

- суму судового збору за результатами розгляду справи в апеляційному суді 13 215 грн (з розрахунку: 1 762 грн х 5 (кількість задоволених немайнових вимог) х 150% = 13 215 грн),

- суму судового збору за результатами розгляду справи в касаційному суді 14 096 грн.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України ,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», оформлене протоколом № 9/29/11 від 29.11.2016.

3. Скасувати у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (ідентифікаційний код 24106269) під номером 8000296 від 05.12.2016.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія» (75581, Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, буд. 38; ідентифікаційний код 24106269) на користь Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» (Тридент Траст Кампані Лімітед, Тридент Чемберс, п/с 146, Роуд Таун Тортола, Британські Віргінські острови; код реєстрації 1464071) 3 524 грн компенсації по сплаті судового збору за подачу позову до місцевого суду, 13 215 грн компенсації по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги до апеляційного суду та 14 096 грн компенсації по сплаті судового збору за подачу касаційної скарги до касаційного суду.

5. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

6. Повернути Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» (Тридент Траст Кампані Лімітед, Тридент Чемберс, п/с 146, Роуд Таун Тортола, Британські Віргінські острови; код реєстрації 1464071) 10 грн надлишково сплаченої суми судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01.04.2020

Суддя М.К. Закурін