УХВАЛА

м. Київ

02.04.2020Справа № 910/6889/13

Суддя Сівакова В.В., розглянувши заяву Приватного підприємства «Виробничо-

дистрибьюторська компанія «Дім Вина «СКАЛА»

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі № 910/6889/13

від 27.03.2017

за позовом Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім Вина

«СКАЛА»

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

Державної казначейської служби України, м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про стягнення 513.338,58 грн упущеної вигоди

за участю прокуратури міста Києва

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «Скала» про стягнення з Головного управління Міндоходів у місті Києві 253.706,35 грн збитків, завданих протиправним анулюванням позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, та 154.512,00 грн моральної шкоди, спричиненої порушенням честі, гідності і ділової репутації позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6889/13 від 15.12.2014 замінено відповідача - Головне управління Міндоходів у місті Києві на правонаступника - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 (суддя Марченко О.В.) у задоволенні позову до Державної казначейської служби України відмовлено; позов до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задоволено частково та стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на користь Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «СКАЛА» 45.353,54 грн упущеної вигоди, 548,09 грн судового збору за подання позовної заяви, 373,40 грн витрат на проведення судової експертизи; 406,36 грн судового збору за подання апеляційної скарги, 443,30 грн за подання касаційної скарги.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.02.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі № 910/6889/13 залишено без змін.

27.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім Вина «СКАЛА» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 за нововиявленими обставинами, в якій просить змінити рішення суду та стягнути на користь ПП «ВДК «Дім Вина «СКАЛА» 226.767,71 грн не отриманого доходу (упущеної) вигоди, врахувати індекс інфляції, 3% річних і стягнути сплачений судовий збір, судові витрати за проведення судової експертизи.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 27.03.2020 за № 05-23/344 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи (у зв`язку з відпусткою судді Марченко О.В.), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу даної судової справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020 для розгляду заяви визначено суддю Сівакову В.В.

Заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до статті 323 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 322 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими чи виключними обставинами, про що постановляє відповідну ухвалу.

Частиною 1 ст. 322 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 322 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до заяви додаються документи, що підтверджують надіслання іншим учасникам справи копії заяви та доданих до неї документів.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, позивач в якості належних доказів надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів має подати розрахунковий документ (касовий чек, поштову квитанцію), який підтверджує факт прийняття для пересилання поштового відділенням зв`язку разом з описом вкладення кореспонденції у цінний лист, який підтверджує зміст поштового відправлення.

Позивачем до заяви додано фіскальні чеки № 0454, 0455, 0456, 0457 від 23.03.2020 та описи вкладення у цінний лист від 23.03.2020.

З наданих описів вкладення у цінний лист вбачається, що іншим учасникам справи надіслано «Заява ПП «ВДК «ТД «СКАЛА» від 20.03.2020 № 1288 про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 з додатками» без зазначення вичерпного переліку документів та їх реквізитів, які були направлені іншим учасникам справи позивачем, що позбавляє суд можливості перевірити факт дотримання заявником вимог ст. 322 ГПК України та достовірно встановити факт направлення саме доданих до заяви документів, а не іншої кореспонденції.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів надсилання копії заяви і доданих до неї документів іншим учасникам справи у відповідності із ст.ст. 164, 172, 322 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 322 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до заяви додається документ про сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З огляду на те, що при поданні позовної заяви у справі № 910/6889/13 судовий збір сплачено у розмірі 6.221,14 грн, позивач має сплатити судовий збір за розгляд заяви про перегляд рішення у вказаній справі за нововиявленими обставинами в розмірі 9.331,71 грн.

Проте, позивачем за подання заяви не надано доказів сплати судового збору у вказаному розмірі. Натомість, подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі. При цьому зазначає, що позивач знаходиться у вкрай скрутному матеріальному становищі. Поточні рахунки позивача виконавчою службою арештовані.

Дослідивши додані до заяви матеріали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Разом з тим, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, позивачем до заяви не додано документів в підтвердження його майнового стану, який суд має враховувати при вирішенні питання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору.

Крім того, до заяви не додано доказів щодо існування хоча б однієї із зазначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» умов.

Статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що свідчить про те, що позивачі під час подання позову є рівними та на них покладається обов`язок щодо сплати судового збору за розгляд у суді позовних заяв.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в ГПК України, обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом залишити заяву без руху.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами, у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору, в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «Скала» про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 Господарського процесуального кодексу України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими чи виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 322 цього Кодексу, застосовуються правила статті 174 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки подана заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 322, 323 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «Скала» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 за нововиявленими обставинами залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків заяви шляхом подання

- документів, що підтверджують надіслання іншим учасникам справи копії заяви та доданих до неї документів;

- документу про сплату судового збору в розмірі 9.331,71 грн.

Попередити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набрала чинності 02.04.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Сівакова