ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1691/19

Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Мостепаненко Ю.І., судді: Д`яченко Т.Г., Шаратов Ю.А.,

при секретарі судового засідання: Тіщенко Д.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Юраш В.В. (довіреність № 215/вих-мр, від 26.12.2019р.);

від відповідача - Кійко О.В. (ордер серії ВН № 1001560 від 23.09.2019р.);

від третіх осіб - не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/1691/19

за позовом Одеської міської ради (65004, м.Одеса, пл.Думська,1, )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Украгродім ХК" (01030, м.Київ, вул. Рейтарська,17, приміщення 14, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: дачно-будівельного кооперативу "Нова Аркадія" (65062, АДРЕСА_2, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про витребування майна з чужого володіння.

ВСТАНОВИВ:

18.06.2019р. Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Украгродім ХК", в якій просило суд:

- витребувати від ТОВ "УКРАГРОДІМ ХК" на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку площею 0,0577 га, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :52:020:0121, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- витребувати від ТОВ "УКРАГРОДІМ ХК" на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку площею 0,003 га, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :52:020:0120, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне.

Рішенням Одеської міської ради № 4250-IV від 15.07.2005р. задоволено протест прокурора Одеської області від 27.04.2005 року № 7/1-65 исх05 на рішення Одеської міської ради від 10.09.2000 року № 1936-ІІІ «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва» та скасовано рішення Одеської міської ради від 10.09.2000 року № 1936-ІІІ.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2011р. у справі №2-3801/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.06.2012р., позов прокуратури Приморського районного суду міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 , Одеського міського управління земельних ресурсів задоволено: визнано недійсними свідоцтво про право власності на 14/100 дачної будівлі від 20.07.2000 року № 477 та державний акт на право приватної власності на землю від 25.10.2000 року № 4451, видані на ім`я ОСОБА_2 . Зазначені документи посвідчували право власності на об`єкти нерухомого майна, в тому числі й земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2013р. по справі №2-3801/11, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.03.2014р., в задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання недійсним рішення Одеської міської ради від 15.07.2005 року № 4250-IV відмовлено.

Таким чином, позивач вказує, що земельна ділянка площею 0,0607 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, - належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

Разом з тим, як зазначає позивач, за інформацією, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 17.10.2016 року приватний нотаріус Київського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович - на підставі договору дарування земельної ділянки від 03.02.2005 року за № 86 та прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 20.10.2016 року № 31954454, - зареєстрував за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0607 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 призначення: для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :52:020:0119, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Проте, проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 у Державному реєстрі відбулось за відсутності інформації про наявність/відсутність державного акту на право власності на земельну ділянку, тобто, з порушенням приписів законодавства України та прав територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради.

Надалі, 18.11.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смекалін Сергій Олександрович на підставі посвідченого ним договору купівлі-продажу № 433 та прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32435461 зареєстрував за ОСОБА_1 право власності на вищевказану земельну ділянку.

23.12.2016р. ОСОБА_1 подав заяву до ДП «Центр обслуговування громадян» щодо закриття розділу Державного реєстру прав за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101, кадастровий номер земельної ділянки: :52:020:0119, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з поділом об`єкту нерухомого майна, індексний номер рішення: 33201365.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.06.2019 року № 168971793 та № 168971444 наявна наступна інформація.

22.12.2016р. державним реєстратором ДП «Центр обслуговування громадян» Патрашку Катериною Вікторівною проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0577 га, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :52:020:0121, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Підставою виникнення права власності послугували наступні документи: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданий Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі від 20.12.2016 року за № НВ-016, заява, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задніпряним О.М., від 22.11.2016 року № 701. Запис про право власності за № 18322690 внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 27.12.2016 року № 33196982.

23.12.2016р. державним реєстратором ДП «Центр обслуговування громадян» Патрашку Катериною Вікторівною проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,003 га, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :52:020:0120, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Підставою виникнення права власності послугували такі документи: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданий Управлінням Держгеокадастру у м. Одесі від 20.12.2016 року за № НВ-016, заява, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задніпряним О.М., від 22.11.2016 року № 701. Запис про право власності за № 18325694 внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 27.12.2016 року № 33200090.

Таким чином, земельна ділянка площею 0,0607 га, кадастровий номер: :52:020:0119, за адресою: АДРЕСА_2 , поділена на дві окремі земельні ділянки з кадастровими номерами: :020:0120 та :020:0121, відповідно, без згоди дійсного власника, територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради.

30.10.2018р. ОСОБА_1 , як засновник та кінцевий бенефіціарний власник ТОВ «УКРАГРОДІМ ХК», у якості внеску до статутного капіталу даного Товариства, вносить зазначені земельні ділянки. Так, державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Антоненко Оксаною Сергіївною - на підставі протоколу загальних зборів від 17.10.2018 року № 17/10, видавник: ТОВ «УКРАГРОДІМ ХК», акту приймання-передачі майна від 17.10.2018 року № 17/10-1, видавник: ТОВ «УКРАГРОДІМ ХК» та ОСОБА_1 , прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.10.2018 року № 43769563, згідно з яким за ТОВ «УКРАГРОДІМ ХК» зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0577 га, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :52:020:0121, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 28658558.

Того ж дня державним реєстратором КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Антоненко Оксаною Сергіївною - на підставі протоколу загальних зборів від 17.10.2018 року № 17/10, видавник: ТОВ «УКРАГРОДІМ ХК», акту приймання-передачі майна від 17.10.2018 року № 17/10, видавник: ТОВ «УКРАГРОДІМ ХК» та ОСОБА_1 , прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.10.2018 року № 43770476, згідно з яким за TOB «УКРАГРОДІМ XK» зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,003 га, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :52:020:0120, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 28659342.

В позовній заяві позивач посилається на ст. 330, 387, 388 ЦК України та на постанову ВСУ від 17.12.2014 року у справі № 6-140цс 14, якою передбачено, що власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Отже, враховуючи те, що Одеською міською радою рішення про передачу у власність або користування будь - яким юридичним або фізичним особам не приймалось, позивач вважає, що вказані земельні ділянки підлягають витребуванню на користь Одеської міської ради.

Разом з позовною заявою позивачем було надано до Господарського суду Одеської області:

- клопотання, в порядку ст.80 ГПК України (вх.№ 2-2880/19 від 18.06.2019р.), в якому останній просив суд:

1) витребувати у юридичного департаменту Одеської міської ради оригінали або належним чином завірені копії матеріалів реєстраційних справ, що зберігаються в паперовій та електронній формах, на земельні ділянки, а саме: площею 0,0577 га, кадастровий номер: :52:020:0121, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; площею 0,003 га, кадастровий номер: :52:020:0120, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; площею 0,0607 га, кадастровий номер: :52:020:0119, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

2) витребувати у Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації оригінали або належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи ТОВ "УКРАГРОДІМ ХК";

3) витребувати у ТОВ "УКРАГРОДІМ ХК" оригінали чи/або належним чином засвідчені копії наступних документів: протокол загальних зборів від 17.10.2018 року № 17/10, акт приймання-передачі майна від 17.10.2018 року № 17/10-1, акт приймання-передачі майна від 17.10.2018 року № 17/10.

- заяву про забезпечення позову (2-2877/19), в якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом: заборони органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень на земельну ділянку площею 0,0577 га, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер:110137500:52:020:0121, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; заборони органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень на земельну ділянку площею 0,003 га, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :52:020:0120, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0577 га, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :52:020:0121, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; накладення арешту на земельну ділянку площею 0,003 га, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :52:020:0120, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2019р. позовну заяву Одеської міської ради залишено без руху на підставі ст. 174 ГПК України, встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2019р. у задоволенні заяви Одеській міській раді про забезпечення позову відмовлено.

08.07.2019р. до Господарського суду Одеської області від Одеської міської ради надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, згідно якої позивач, на виконання вимог ухвали суду від 19.06.2019р., такі недоліки усунув.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.07.2019р. позовну заяву Одеської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1691/19 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 01.08.2019 р.

01.08.2019р. до Господарського суду Одеської області від ТОВ "Украгродім ХК" надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, згідно якого останній просив суд відкласти розгляд справи.

01.08.2019р. до Господарського суду Одеської області від дачно-будівельного кооперативу «Нова Аркадія» надійшла заява (вх.№ 2-3628/19), відповідно до якої останній просив суд залучити дачно-будівельний кооператив «Нова Аркадія» до участі у справі №916/1691/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. В обгрунтування заяви, заявник зазначив, що рішенням ОМР № 1536-ХХІІ від 10.08.2000р. було вилучено із землекористування ДБК «Нова Аркадія» земельну ділянку площею 0,0607 га, за адресою: АДРЕСА_2 , та передано у приватну власність ОСОБА_2 для дачного будівництва. З огляду на те, що зазначене рішення ОМР скасоване рішенням ОМР № 4250-IV від 15.07.2005р., заявник вважає, що право постійного користування ДБК «Нова Аркадія» на вказану земельну ділянку відновилось.

На час виникнення у ДБК „Нова Аркадія" права постійного користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2, - державна реєстрація такого права, відповідно до чинного на той час законодавства, не здійснювалась.

Крім того, заявником було вказано, що йому на праві приватної спільної часткової власності належить 14/100 об`єкту житлової нерухомості ДБК „Нова Аркадія", що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, ДБК „Нова Аркадія" вважає, що його право на землекористування земельною ділянкою площею 0,0607 га, за адресою: АДРЕСА_2 , (яка поділена в подальшому на 2 земельні ділянки), порушується ТОВ "Украгродім ХК" шляхом створення останнім перешкод ДБК „Нова Аркадія" у користуванні земельними ділянками.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.08.2019р. відкладено підготовче засідання у справі № 916/1691/19 на 05.09.2019р.

09.08.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого останній просить суд відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування своєї позиції відповідач, зокрема, зазначає таке.

Рішенням Одеської міської ради № 1536-ХХІІ від 10.08.2000 р. «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні гр.. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва» зазначена земельна ділянка була вилучена із землекористування ДБК «Нова Аркадія» (за його згодою) та передана у приватну власність ОСОБА_2 .

На підставі вищезазначеного рішення позивача ОСОБА_2 було видано Державний акт на право приватної власності на землю І-ОД № 012661 від 25.10.2000 року.

Таким чином, з огляду на наведені обставини та норми діючого на той час земельного законодавства України, ОСОБА_2 з 25.10.2000 року на законних підставах набув у приватну власність земельну ділянку площею 0.0607га за адресою: АДРЕСА_2 , із земель державної власності за наявності безпосередньої згоди (волі) її власника та розпорядника - Одеської міської ради, яка відобразилась у відповідному рішенні позивача № 1536-ХХІІІ від 10.08.2000 року.

В своєму позові позивач зазначає про обставину скасування вищенаведеного рішення, посилаючись, при цьому, на протест прокурора Одеської області від 27.04.2005 року № 7/1- 65исх-05, рішення Одеської міської ради від 15.07.2005 року №4250-ІV про задоволення вказаного протесту прокурора та додаткове рішення Приморського районного суду міста Одеса від 16.04.2013 року у справі № 2-3801/11.

Проте, такі твердження позивача, як вказує відповідач, є абсолютно безпідставними та повністю спростовуються наступним.

Відповідач зазначає, що як слідує зі змісту наявних в матеріалах даної справи рішення ОМР від 15.07.2005р. № 4250-IV «Про розгляд протесту прокурора Одеської області від 27.04.2005р. №7/1-65 исх-05»; протесту прокурора від 27.04.2005р. №7/1-65исх-05 на рішення сесії Одеської міської ради від 10.09.2000р. №1936-ХХІІІ та додатковим рішенням Приморського районного суду міста Одеса від 16.04.2013р. у справі №2-3801/11, 27.04.2015р. прокурор Одеської області вніс протест на рішення сесії Одеської міської ради від 10.09.2000р. №1936-ХХІІ про надання земельної ділянки площею 0,607 га за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва гр. ОСОБА_2 , який було задоволено, та рішенням Одеської міської ради від 15.07.2005 року №4250-IV було скасовано рішення сесії Одеської міської ради від 10.09.2000 р. № 1936-ІІІ «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва».

Таким чином, на думку відповідача, в матеріалах справи наявні докази, які свідчать про внесення прокурором протесту та скасування Одеської міською радою рішення сесії Одеської міської ради від 10.09.2000 року № 1936-ІІІ, жодних інших рішень Одеської міської ради про внесення змін до рішення від 15.07.2005 р. №4250-IV чи виправлення можливої описки або помилки матеріали справи не містять, а отже, рішення Одеської міської ради від 10.08.2000 р. №1536-ХХІІІ «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні гр.. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва» скасовано не було, та воно є чинним до теперішнього часу.

Відповідач зазначає, що вказані обставини повністю спростовують наведені позивачем у позовній заяві твердження про те, що ним не приймалося рішення про передачу у власність або користування будь-яким юридичним або фізичним особам земельної ділянки площею 0,0607 га за адресою: АДРЕСА_2 , а його рішення № 1536-ХХІІІ від 10.08.2000 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва», нібито, було скасовано.

Разом з тим, відповідач звертає увагу суду на той факт, що норми діючих станом на 03.02.2005 року Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, а також Тимчасового порядку державної реєстрації Іправочинів, затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 року № 671 (в редакції від 26.05.2004р.), та Інструкції про ведення Державного реєстру правочинів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.08.2004 року № 86/5 (в редакції від 25.01.І005р.), не встановлювали обов`язкової необхідності державної реєстрації такого правочину, як договір дарування нерухомого майна (зокрема, дарування земельної ділянки), з огляду на що ОСОБА_3 з 03.02.2005р. (дата нотаріального посвідчення договору) набув право власності на земельну ділянку площею 0,0607 га, за адресою:

АДРЕСА_2 районного суду міста Одеси від 01.07.11р. по справі №2-3801/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.06.2012р., було визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю №4451 від 25.10.2000р. за адресою: АДРЕСА_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , проте, відповідач зазначає, що на момент укладання договору дарування земельної ділянки від 03.02.2005р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 був законним власником спірної земельної ділянки та мав усі необхідні правомочності розпоряджатися нею на свій власний розсуд, адже, ніяких обмежень на її відчуження на той момент не існувало, а державний акт на право приватної власності ОСОБА_2 від 25.10.2000р. на спірну земельну ділянку було визнано недійсним лише 01.07.2011р.

07.10.2016 року Управлінням Держгеокадастру в місті Одесі у відповідності до норм Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051 (від 03.10.2015р.), на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) було проведено державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі належної ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0,0607 га за адресою: АДРЕСА_2 , із присвоєнням їй кадастрового номера: :52:020:0119.

Відповідач зазначає, що ні норми Закону України «Про державну реєстрацію речових трав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 19.10.2016 року), ні положення діючого на той час Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не вимагали подання для державної реєстрації права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правового договору (зокрема договору дарування) такого документу як державний акт на право приватної власності на землю з відміткою нотаріуса про перехід права власності.

Таким чином, проведення 20.10.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0607 га за кадастровим номером :52:020:019 за адресою: АДРЕСА_2 , було здійснено у повній відповідності із нормами діючого законодавства на момент здійснення відповідного правочину.

18.11.2016 року за Договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліним С.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 433, ОСОБА_3 продав земельну ділянку площею 0,0607 га з кадастровим № :52:020:019 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 .

В подальшому, ОСОБА_1 набуту ним у власність земельну ділянку площею 0,0607 га з кадастровим номером :52:020:019 за адресою: АДРЕСА_2 , було поділено на дві земельні ділянки - площею 0.0577 га (кадастровий номер :52:020:0121 та площею 0.003 га (кадастровий номер :52:020:0120).

Утворені в результаті поділу вищенаведені земельні ділянки, 20.12.2016 року Управлінням Держгеокадастру в місті Одесі були зареєстровані в Державному земельному кадастрі, а право власності на них за ОСОБА_1 було зареєстровано в Державному реєстрі прав 27.12.2016 року згідно рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексними номерами 33196982 та 33200090, прийнятими державним реєстратором ДП «Центр обслуговування громадян» Патрашку Катериною Вікторівною (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 101 та 101, номери записів про право власності 18322690 та 18325694).

Як підтверджується наявними у матеріалах даної справи доказами, а саме копіями протоколу загальних зборів учасників ТОВ „Украгродім ХК" № 17/10 від 17.10.2018 року, акту оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ „Украгродім ХК" № 17/10 від 17.10.2018 року, акту оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ „Украгродім ХК" № 17/10-1 від 17.10.2018 року, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за Індексними номерами 143332938 та 143351448 від 30.10.2018 року, право власності відповідача на спірні земельні ділянки правомірно набуто шляхом отримання відповідного майна в якості внеску до статутного капіталу товариства від ОСОБА_1 , як свого засновника.

Також, відповідач вказує на те, що договір дарування земельної ділянки від 03.02.2005р., договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18.11.2016р., правочин внесення спірного майна в статутний капітал ТОВ «Украгродім ХК» від 17.10.2018р. не були визнані недійсними чи скасовані, та вони є чинними до теперішнього часу.

З огляду на наведене, та відсутність в матеріалах даної справи жодних належних та допустимих доказів зворотного, відповідач зазначає, що він є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок.

Таким чином, відповідач вказує, що спірні земельні ділянки площею 0,0577 га з кадастровим номером :52:020:0121 та площею 0,003га з кадастровим номером :52:020:0120 за адресою: АДРЕСА_2, не можуть бути витребувані у нього відповідно до ст. 388 ЦК України, так як вони не були викрадені чи загублені, а вибули із володіння власника (позивача) за його згодою, яка відображена у відповідному рішенні ОМР від 10.08.2000 року № 1536-ХХІП «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . для дачного будівництва», що не було скасовано та є чинним до теперішнього часу.

27.08.2019 року до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 2-4011/19), згідно якого останній, зокрема, просив суд забезпечити його участь у судовому засіданні 05.09.2019р. о 10:30 в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Черкаської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.08.2019р. відмовлено ТОВ "Украгродім ХК" у задоволенні зазначеного клопотання, з огляду на те, що у Господарському суді Одеської області не має технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки на визначену дату вже призначено до слухання інші судові справи.

05.09.2019р. до Господарського суду Одеської області від ТОВ "УКРАГРОДІМ ХК" надійшла заява (вх.№ 2-4237/19), в якій останній просить суд залучити ОСОБА_1 до участі у справі №916/1691/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

05.09.2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшли письмові пояснення (заперечення) щодо залучення до справи третьої особи (вх.№ 17885/19, № 17889/19), відповідно до яких останній зазначає, що заява має бути залишена без задоволення з огляду на таке.

Згідно із приписами ст. 20 Земельного кодексу Української PCP від 08.07.1970 року № 2874а-07 (втратив чинність 15.03.1991р.) зазначено, що відповідно до Основ земельного законодавства Союзу PCP і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Відповідно до вимог ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року № 561-XII (втратив чинність 01.01.2002 року, підстава - Закон України № 2768-III) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

01.01.2002 року набрав чинності Земельний кодекс України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ, в якому ст. 126 передбачала посвідчення права постійного користування земельною ділянкою державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Постановою КМУ від 02.04.2002 року № 449 було затверджено форму державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Враховуючи викладене, а також те, що до вищезазначених нормативно-правових актів вносились періодично зміни, то до 01.01.2013 року право постійного користування земельною ділянкою могло посвідчуватись державними актами двох видів: на право постійного користування землею, на право постійного користування земельною ділянкою.

Зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів, беручи до уваги положення ст. 78 чинного Земельного кодексу України, у ДБК «НОВА АРКАДІЯ» відсутні належні документи, що посвідчують право постійного користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2, зокрема, за кадастровим номером: :52:020:0119.

Окрім того, відповідно до вимог чинного Земельного кодексу України, набуття громадянами, юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності у власність чи користування здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (зокрема, але не виключно ст.ст. 12, 116, 122, 123, 124, 125, 126 ЗК України), що виключає автоматичне відновлення постійного землекористування про яке зазначає представник ДБК «НОВА АР К А ДІЯ».

При цьому, ДБК «НОВА АРКАДІЯ» не зверталась до Одеської міської ради з приводу надання у користування земельної ділянки, зокрема за кадастровим номером: :52:020:0119, що свідчить про відсутність порушення його прав.

Реєстрація права власності за ДБК «НОВА АРКАДІЯ» на 14/100 частки садибного будинку з господарськими будівлями та спорудами 11.04.2019 року, номер запису про право власності: 31208448, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, а також матеріали технічної інвентаризації, лише підтверджують те, що вказана будівля розташована на іншій земельній ділянці, а не на тих, які є предметом спору.

Разом з тим, за приписами ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Проте, відповідних та належних документів, що підтверджують чи/або погоджують ДБК «НОВА АРКАДІЯ» діяти від іншого/их співвласника/ів 86/100 частки нерухомого майна, заявником до суду не надано.

Таким чином, позивач вважає, що підстави, зазначені ДБК «НОВА АРКАДІЯ» у заяві про вступ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача по справі № 916/1691/19, є недостатніми та необґрунтованими, та рішення у справі не впливатиме на його права або обов`язки.

В судовому засіданні 05.09.2019р. представник позивача, підтримавши клопотання про витребування доказів, уточнив його та просив суд задовольнити лише в частині витребування у юридичного департамента Одеської міської ради оригіналів або належним чином завірених копій матеріалів реєстраційних справ на земельні ділянки, що зберігаються в паперовій та електронній формах, в іншій частині просив суд клопотання не розглядати, також просив уповноважити на отримання доказів представника позивача Юраш В.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2019р. клопотання Одеської міської ради (вх. №2-2880/19 від 18.06.2019р.) про витребування доказів задоволено; витребувано у юридичного департаменту Одеської міської ради оригінали або належним чином завірені копії матеріалів реєстраційних справ, що зберігаються в паперовій та електронній формах, на земельні ділянки, а саме: площею 0,0577 га, кадастровий номер: :52:020:0121, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; площею 0,003 га, кадастровий номер: :52:020:0120, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; площею 0,0607 га, кадастровий номер: :52:020:0119, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; уповноважено на отримання витребуваних документів у юридичному департаменті Одеської міської ради - представника Одеської міської ради Юраш В.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2019р. клопотання ТОВ "Украгродім ХК" (вх.№2-4237/19) про залучення до участі у справі третьої особи - задоволено; залучено ОСОБА_1 до участі у справі №916/1691/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; строк підготовчого провадження у справі №916/1691/19 продовжено до 13 жовтня 2019р.; відкладено підготовче засідання на 23 вересня 2019 р.

16.09.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшли заперечення (вх.№ 18711/19), відповідно до яких останній просить суд в задоволенні заяви ДБК «Нова Аркадія» про вступ у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача відмовити, з огляду на те, що предметом розгляду даної справи є вимоги позивача про витребування з чужого незаконного володіння відповідача земельних ділянок площею 0,577 га з кадастровим номером :52:020:0121 та площею 0,003 га з кадастровим номером :52:020:0120, які розташовані за адресою : АДРЕСА_2, та ДБК «Нова Аркадія» ніколи не був власником цих земельних ділянок та останнім не доведено жодної обґрунтованої можливості впливу рішення у даній справі на права та обов`язки заявника щодо будь-якої із сторін цієї справи.

18.09.2019р. до Господарського суду Одеської області від відділу документального та інформативного забезпечення управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 05.09.2019р. по справі №916/1691/19 надійшли копії документів реєстраційних справ №101, №101 та №101 на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою : АДРЕСА_2 та скан-копії зазначених реєстраційних справ.

23.09.2019р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшла заява (вх.№ 2-4568/19), відповідно до якої останній просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності, що є додатковою підставою для відмови у позові Одеської міської ради про витребування майна з чужого володіння. В обґрунтування зазначеної заяви відповідач зазначає, що Одеська міська рада звернулась з позовом до суду про витребування майна з чужого незаконного володіння з шістнадцятирічним пропущенням строку позовної давності, оскільки, майно, яке витребовує позивач вибуло з його волі у 2000 р. на підставі рішення ОМР від 10.08.2000р. №1936-XXIII та, на думку відповідача, строк звернення з віндикаційним позовом до суду сплив у 2003р.

В судовому засіданні 23.09.2019р. судом оголошено протокольну ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви Дачно-будівельного кооперативу "Нова Аркадія" про вступ у справу, в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, з підстав недоведення, яким чином рішення у справі №916/1691/19 може вплинути на права або обов`язки заявника щодо позивача, та відкладено підготовче засідання на "10" жовтня 2019р., про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.09.2019р. повідомлено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про відкладення судового засідання у справі №916/1691/19 на "10" жовтня 2019 р., в порядку ст. 120 ГПК України.

Приймаючи до уваги категорію та складність справи, обсяг доказів та документів, які слід дослідити судом, ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2019р. справу №916/1691/19 призначено до колегіального розгляду.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 10.10.2019р., справу №916/1691/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Мостепаненко Ю.І., суддя Д`яченко Т.Г., суддя Желєзна С.П.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.10.2019р. зазначеною колегією суддів справу № 916/1691/19 прийнято до колегіального розгляду, розгляд справи почато спочатку та призначено підготовче засідання на "07" листопада 2019 р.

Судове засідання, призначене на "07" листопада 2019 р., не відбулось, у зв`язку з перебуванням члена колегії судді Желєзної С.П. з 29.10.2019р. на лікарняному, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Розпорядженням керівника апарату суду № 482 від 07.11.2019р., приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Желєзної С.П. з 29.10.2019р. на лікарняному, призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/1691/19 для внесення змін до складу колегії суддів.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.11.2019р., справу №916/1691/19 передано на розгляд наступному складу колегії судів: головуючий суддя Мостепаненко Ю.І., судді: Д`яченко Т.Г., Шаратов Ю.А.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.11.2019р. зазначеною колегією суддів справу № 916/1691/19 прийнято до колегіального розгляду, розгляд справи почато спочатку та призначено підготовче засідання на "05" грудня 2020 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2019 р. строк підготовчого провадження у справі №916/1691/19 продовжено до 09 лютого 2020р. та відкладено підготовче засідання у справі на "04" лютого 2020 р.

04.02.2020р. до Господарського суду Одеської області від дачно-будівельного кооперативу "Нова Аркадія" вдруге надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи (вх.№2862/20), відповідно до якої останній просить суд залучити дачно-будівельний кооператив "Нова Аркадія" до участі у справі №916/1691/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

В обґрунтування необхідності залучення до участі у справі дачно-будівельного кооперативу "Нова Аркадія", в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, заявник посилається на те, що рішенням Приморського районного суду від 01.07.2011 року по справі № 2-3801/11 було встановлено належність службового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, саме ДБК "Нова Аркадія", на даний час зазначене приміщення зареєстровано за заявником, посилаючись, при цьому, зокрема, на додану до заяви інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №177465176 від 14.08.2019р., з огляду на зазначене, заявник вважає, що рішення у даній справі може вплинути на права та інтереси Дачно-будівельного кооперативу "Нова Аркадія", як власника нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2020р. заяву дачно-будівельного кооперативу "Нова Аркадія" про вступ у справу третьої особи задоволено; залучено дачно-будівельний кооператив "Нова Аркадія" до участі у справі №916/1691/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; закрито підготовче провадження у справі № 916/1691/19 та призначено справу №916/1691/19 до розгляду по суті в засіданні суду на "10" лютого 2020 р.

07.02.2020р. до Господарського суду Одеської області від ДБК «Нова-Аркадія» надійшли письмові пояснення (вх.№ 3285/20), відповідно до яких останній зазначає, що позов Одеської міської ради про витребування майна підлягає задоволенню, оскільки позивачем належними доказами доведено, що право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку було скасовано на підставі рішення суду та рішення Одеської міської ради.

В обґрунтування своєї позиції ДБК «Нова-Аркадія» зазначає, що рішенням Одеської міської ради №1536-ХХПІ від 10.08.2000р. земельну ділянку площею 0,0607 га за адресою; АДРЕСА_2 , було вилучено із землекористування Дачно-Будівельного кооперативу „Нова Аркадія" за його згодою, та передано у приватну власність гр. ОСОБА_2 для дачного будівництва.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2011р. у цивільній справі №2-3801/11 визнано недійсним свідоцтво про право власності на дачні будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,0607 га від 20.10.2000р. за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Одеської міської ради №4250-ІV від 15.07.2005р. було задоволено протест прокурора Одеської області від 27.04.2005р. №7/1-65 вих.-05 на рішення Одеської міської ради №1936-ІІІ від 10.09.2000р. „Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га гр. ОСОБА_2 за адресою; АДРЕСА_2 для дачного будівництва" та було скасовано вказане рішення Одеської міської ради.

ДБК «Нова Аркадія» зазначає, що назва рішення стосується саме передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_2 , тому достеменно зрозуміло, що мається на увазі саме рішення Одеської міської ради №1536-ХХІІІ від 10.08.2000р. При цьому, протест прокурора Одеської області від 27.04.2005 р. № 7/1-65 исх-05 та рішення Одеської міської ради № 4250-IV від 15.07.2005 р., яким цей протест було задоволено, досліджувались в рамках справи №2-3801/11, і цими документами суд керувався при визнанні недійсним державного акту на право приватної власності на землю № 4451 від 25.10.2000 р. за адресою: АДРЕСА_2 , виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Також, третьою особою було зазначено, що 03 лютого 2005р. ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_5 , на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Косарєвою Т.В., подаровано земельну ділянку площею 0,0607 га для дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 - ОСОБА_6 Володимиру ОСОБА_7 .

Слідчим відділом Приморського ВП ГУНП України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008561 від 09.11.2016р. за фактом заволодіння шахрайським шляхом невстановленими особами земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом надання завідомо підроблених документів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Допитаний 17.11.2016р. ОСОБА_2 повідомив, що довіреності на ім`я ОСОБА_5 не підписував, та право розпоряджатись його майном, вказаного громадянина ніколи не наділяв. Допитана 20.04.2017р. у якості свідка приватний нотаріус Косарева Т.В. повідомила, що 03.02.2005р. договір дарування не посвідчувала.

Третя особа вважає, що позивачем належними доказами було доведено, що право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку було скасовано на підставі рішення суду та рішення Одеської міської ради, правовстановлюючі документи визнанні недійсними, тому подальші правочини щодо відчуження цього майна є недійсними, оскільки, в силу ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

10.02.2020р. до Господарського суду Одеської області до початку розгляду справи по суті від позивача надійшли письмові пояснення (заперечення) щодо застосування строків позовної давності (вх.№3327/20), відповідно до яких останній зазначає, що ним не пропущено строк позовної давності та просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що позивачу стало відомо про порушення свого права 17.10.2016 року - з дати, коли приватний нотаріус Київського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович на підставі договору дарування земельної ділянки від 03.02.2005 року за № 86 та прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 20.10,2016 року № 31954454 зареєстрував за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0607 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :52:020:0119, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 (за рахунок якої сформовані земельні ділянки, кадастровий номер: :52:020:0121 та :52:020:0120).

В судовому засіданні 10.02.2019р. оголошено протокольну перерву у розгляді справи по суті до "27" лютого 2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2020р. повідомлено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про перерву у розгляді справи №916/1691/19 по суті до "27" лютого 2020 р., в порядку ст. 120 ГПК України.

12.02.2020р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшла заява про залучення до матеріалів справи доказів (вх.№ 3613/20), а саме постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019р. по справі № 916/200/19.

27.02.2020р. до Господарського суду Одеської області від відповідача надійшла заява (вх.№5161/20), відповідно до якої останній просить суд залишити без розгляду пояснення щодо застосування строків позовної давності ОМР від 10.02.2020р., з огляду на те, що позивачем подано відповідні пояснення після закриття підготовчого засідання у справі.

В судовому засіданні 27.02.2020р. судом протокольно відмовлено в задоволенні заяви відповідача про залишення без розгляду пояснень позивача щодо застосування строків позовної давності, оскільки відповідні пояснення позивачем подані до початку розгляду справи по суті, та оголошено протокольну перерву у розгляді справи по суті до 11.03.2020р., про що зазначено у протоколі судового засідання.

10.03.2020р. до Господарського суду Одеської області від ДБК «Нова Аркадія» надійшло клопотання (вх.№ 6076/20), відповідно до якого останній просить суд розглянути справу за відсутності представника ДБК «Нова Аркадія».

В судовому засіданні 11.03.2020р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.03.2020р. проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов, зазначаючи додатково про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Представник третьої особи - ОСОБА_1 в судове засідання 11.03.2020р. не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 27.02.2020р.

Представник ДБК «Нова Аркадія» в судове засідання 11.03.2020р. не з`явився, проте надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника коооперативу.

В судовому засіданні від 11.03.2020р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням Одеської міської ради №1536-ХХІІІ від 10.08.2000р. «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,607 га, що знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва» вилучено із землекористування Дачно-Будівельного кооперативу «Нова Аркадія» (за згодою ДБК) земельну ділянку площею 0,607 га за адресою: АДРЕСА_2 , та передано у приватну власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,607 га за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва.

На підставі рішення Одеської міської ради №1536-ХХІІІ від 10.08.2000р. ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 012661 від 25.10.2000р.

03.02.2005р. між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований) було укладено договір дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Косаревою Т.В., зареєстрований в реєстрі за №86, відповідно до п.1 якого, дарувальник передав, а обдарований прийняв в дар земельну ділянку площею 0,0607 гектарів для дачного будівництва, яка розташована по АДРЕСА_2 ділянка), без змін її цільового призначення. Ця земельна ділянка належить дарувальнику на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД №012661, виданого Одеською міською радою. Цільове призначення земельної ділянки - для дачного будівництва.

27.04.2005р. прокурором Одеської області старшим радником юстиції Шаховим В.Ф. було винесено протест №7/1-65 исх-05 на рішення сесії Одеської міської ради від 10.09.2000р. №1936-ХХІІІ з вимогою скасувати, як незаконне рішення Одеської міської ради №1936-ХХІІІ від 10.09.2000р. «Про передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва.

Рішенням Одеської міської ради №4250-ІV від 15.07.2005р. «Про розгляд протесту прокурора Одеської області від 27.04.2005р. №7/1-65 исх-05» було задоволено зазначений протест прокурора Одеської області на рішення Одеської міської ради №1936-ІІІ від 10.09.2000р. „Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га гр. ОСОБА_2 за адресою; АДРЕСА_2 для дачного будівництва" та скасовано рішення Одеської міської ради №1936-ІІІ від 10.09.2000р. „Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га гр. ОСОБА_2 за адресою; АДРЕСА_2 , для дачного будівництва".

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2011р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.06.2012р. у цивільній справі №2-3801/11, визнано недійсним свідоцтво про право власності на дачні будівлі від 20.07.2000р. №477 на 14/100 дачної будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_2 та державний акт на право приватної власності на землю №4451 від 25.10.2000р., за адресою: АДРЕСА_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2013р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.03.2014р., в задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання недійсним рішення сесії Одеської міської ради №4250-IV від 15.07.2005р. відмовлено.

07.10.2016 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 15.09.2016р., Управлінням Держгеокадастру в місті Одесі Одеської області проведено державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, площею 0,0607 га за адресою: АДРЕСА_2 , із присвоєнням їй кадастрового номера: :52:020:0119.

З наявного в матеріалах справи витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 07.10.2016р. (том 5 а.с.23, 24) вбачається, що власником земельної ділянки, площею 0,0607 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :52:020:0119, є ОСОБА_2 , документ, що є підставою для виникнення права власності - рішення Одеської міської ради № 1536-ХХІІ від 10.08.2000р., документ, що посвідчує право - державний акт від 25.10.2000 І-ОД 012661.

17.10.2016р. приватний нотаріус Київського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович - на підставі договору дарування земельної ділянки від 03.02.2005 року за № 86 та прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 20.10.2016 року № 31954454, - зареєстрував за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0607 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :52:020:0119, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

18.11.2016р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліним С.О., та зареєстрованим в реєстрі за №433, ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0607 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 призначення земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва. Кадастровий номер земельної ділянки :52:020:0119.

На підставі нотаріальної заяви ОСОБА_1 від 22.11.2016р. земельну ділянку площею 0,0607 га, кадастровий номер :52:020:0119 за адресою: АДРЕСА_2 , було поділено на дві земельні ділянки, одна площею 0,0577 га - кадастровий номер :52:020:0121, друга - 0,003 га кадастровий номер :52:020:0120.

Утворені в результаті поділу вищенаведені земельні ділянки 20.12.2016 року Управлінням Держгеокадастру в місті Одесі були зареєстровані в Державному земельному кадастрі, а право власності на них за ОСОБА_1 було зареєстровано в Державному реєстрі прав 27.12.2016 року згідно рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятими державним реєстратором ДП «Центр обслуговування громадян» Патрашку Катериною Вікторівною (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 101 та 101).

Відповідно до Рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Украгродім ХК" від 17 жовтня 2018р., що оформлено Протоколом №17/10 від 17.10.2018р. ОСОБА_1 вніс в Статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю „Украгродім ХК" земельну ділянку кадастровий номер :52:020:0120, загальною площею 0,003 га та земельну ділянку кадастровий номер кадастровий номер :52:020:0121, загальною площею 0,0577 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, в матеріалах справи наявний Акт №17/10 оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю „Украгродім ХК", відповідно до якого гр. ОСОБА_1 вніс, а Товариства з обмеженою відповідальністю „Украгродім ХК" прийняло земельну ділянку кадастровий номер :52:020:0120, загальною площею 0,003 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та наявний Акт №17/10-1 оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю „Украгродім ХК", відповідно до якого гр. ОСОБА_9 вніс, а Товариства з обмеженою відповідальністю „Украгродім ХК" прийняло земельну ділянку кадастровий номер :52:020:0121, загальною площею 0,0577 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформативних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рнерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна № 168971444 від 03.06.2019р. та № 168971793 від 03.06.2019р. судом встановлено, що власником земельної ділянки кадастровий номер :52:020:0120, загальною площею 0,003 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельної ділянки кадастровий номер :52:020:0121, загальною площею 0,0577 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є Товариство з обмеженою відповідальністю „Украгродім ХК".

З огляду на все вищезазначене та враховуючи те, що рішенням Одеської міської ради № 4250-IV від 15.07.2005р. скасовано рішення Одеської міської ради від 10.09.2000 року № 1936-ІІІ «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва» та те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2011р. у справі №2-3801/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.06.2012р., зокрема, визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 25.10.2000 року № 4451, виданий на ім`я ОСОБА_2 , позивач зазначає, що земельна ділянка площею 0,0607 га, за адресою: АДРЕСА_2 (яка поділена в подальшому на 2 окремі земельні ділянки) належить до земель комунальної власності територіальної громади м.Одеси, при цьому, Одеською міською радою рішення про передачу у власність або користування будь - яким юридичним або фізичним особам не приймалось, отже, вважає, що вказані земельні ділянки підлягають витребуванню у відповідача на користь Одеської міської ради.

Із посиланням на те, що власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними, Одеська міська рада і звернулась до Господарського суду Одеської області з даним позовом, в якому просить витребувати від ТОВ "УКРАГРОДІМ ХК" на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_2 за кадастровими номерами: :52:020:0121, площею 0,0577 га та №:52:020:0120, площею 0,003 га.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів держави.

Встановивши наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до ч.4 ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як слідує зі змісту позовних вимог Одеської міської ради вбачається, що останньою пред`явлено позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, тобто віндикаційний позов.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених ЦК України.

Із правового аналізу статті 387 ЦК України вбачається, що у цій нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Віндикаційний позов захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушені права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Під незаконним володінням розуміється фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави (володіння вкраденою річчю) або правова підстава якого відпала (минув термін дії договору найму), або правова підстава якого недійсна (володіння, установлене в результаті недійсного правочину).

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а стаття 388 цього Кодексу встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідно до частин 1, 3 статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

У разі, якщо відчуження майна мало місце два і більше разів після укладення правочину, який в подальшому визнано недійсним, таке майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, як від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову на підставі частини 1 статті 388 ЦК України, при цьому, чинне законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами наявності у відчужувача за останнім договором у ряді цивільно-правових договорів, які укладалися щодо спірного майна, права на його відчуження.

Відтак, статтею 388 ЦК України встановлено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, коли майно вибуло із володіння власника або особи, якій він його передав, поза їх волею.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною першою ст. 10 цього Закону передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно із приписами ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Статтею 83 ЗК України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Судом встановлено, що рішенням Одеської міської ради №1536-ХХІІІ від 10.08.2000р. «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,607 га, що знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва» вилучено із землекористування Дачно-Будівельного кооперативу «Нова Аркадія» (за згодою ДБК) земельну ділянку площею 0,607 га за адресою: АДРЕСА_2 , та передано у приватну власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,607 га за адресою: АДРЕСА_2 ,для дачного будівництва.

На підставі рішення Одеської міської ради №1536-ХХІІІ від 10.08.2000р. ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 012661 від 25.10.2000р., зазначена інформація вказана у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 07.10.2016р., наданому Управлінням державної реєстрації Юридичного департаменту ОМР в межах реєстраційної справи № 101 (том 5 а.с.23, 24).

Згідно з рішенням Одеської міської ради від 15.07.2005 р. № 4250-ІУ „Про розгляд протесту прокурора Одеської області від 27.04.2005 р.№ 7/1-65 исх-05", протесту прокурора від 27,04.2005 р. № 7/1- 65исх-05, прокурор Одеської області вніс протест на рішення сесії Одеської міської ради від 10.09.2000 року № 1936-ХХІІІ про надання земельної ділянки площею 0,0607 га за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва гр. ОСОБА_2 , який було задоволено та рішенням Одеської міської ради від 15.07.2005р. № 4250-ІVскасовано рішення сесії Одеської міської ради від 10.09.2000 року №1936-ХХІІІ „Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва".

Судом встановлено, що 03.02.2005р. ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Косаревою Т.В. подарував земельну ділянку площею 0,0607 га для дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 . В зазначеному договорі дарування вказано, що земельна ділянка належить дарувальнику на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ОД №012661, виданого Одеською міською радою. Цільове призначення земельної ділянки - для дачного будівництва (т. 5 а.с. 19, 20).

07.10.2016 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 15.09.2016р., Управлінням Держгеокадастру в місті Одесі Одеської області проведено державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, площею 0,0607 га за адресою: АДРЕСА_2 , із присвоєнням їй кадастрового номера: :52:020:0119.

17.10.2016р. за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0607 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 : для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :52:020:0119

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2011р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.06.2012р. у цивільній справі №2-3801/11, визнано недійсним свідоцтво про право власності на дачні будівлі від 20.07.2000р. №477 на 14/100 дачної будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_2 та державний акт на право приватної власності на землю №4451 від 25.10.2000р., за адресою: АДРЕСА_2 , виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2013р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.03.2014р., в задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання недійсним рішення сесії Одеської міської ради №4250-IV від 15.07.2005р. відмовлено.

Надалі, 18 листопада 2016р. на підставі договору купівлі- продажу ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0607 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 подальшому на підставі нотаріальної заяви ОСОБА_1 від 22.11.2016р. було поділено земельну ділянку площею 0,0607 га, кадастровий номер :52:020:0119 за адресою: АДРЕСА_2 на дві земельні ділянки, одна площею 0,0577 га кадастровий номер :52:020:0121, друга - 0,003 га кадастровий номер :52:020:0120. та відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ „Украгродім ХК" від 17.10.2018р., що оформлено протоколом №17/10 від 17.10.2018р. ОСОБА_1 вніс в статутний капітал ТОВ „Украгродім ХК" земельну ділянку кадастровий номер :52:020:0120, загальною площею 0,003 га та земельну ділянку кадастровий номер кадастровий номер :52:020:0121, загальною площею 0,0577 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд зазначає, що вищевказані правочини наразі є правомірними, їх не було визнано у судовому порядку недійсними.

Дослідивши наявні в справі докази, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутнє рішення Одеської міської ради від 10.09.2000 №1936-ІІІ, а наявне рішення Одеської міської ради від 10.08.2000 №1536-ХХІІІ.

Рішенням Одеської міської ради №4250-IV від 15.07.2005р. було скасовано рішення сесії Одеської міської ради від 10.09.2000 року № 1936-ХХІІІ, проте, суд вважає за необхідне зазначити, що доказів внесення змін до рішення від 15.07.2005 р. № 4250-ІV, чи виправлення можливої описки або помилки у ньому щодо дати та номеру скасованого рішення, в матеріалах даної господарської справи немає. Жодних доказів зворотного позивачем не надано.

Разом з тим, як вбачається із тексту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2011р. та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 21.06.2012р. у цивільній справі №2-3801/11, судами досліджувалась обставина визнання недійсним рішення Одеської міської ради від 15.07.2005р. №4250-IV, яким було скасовано саме рішення Одеської міської ради від 10.09.2000р. №1936-ІІІ.

Доказів внесення виправлення можливої описки або помилки у рішеннях суду в межах справи № 2-3801/11, позивачем, також, не надано.

Таким чином, суд доходить висновку, що, як на момент укладення договору дарування від 03.02.2005р., так і на момент розгляду даної справи, рішення Одеської міської ради від 10.08.2000р. №1536-ХХІІІ, скасовано не було та є чинним.

З огляду на зазначене, судом не приймаються до уваги твердження позивача про те, що Одеською міською радою рішення про передачу у власність або користування спірної земельної ділянки будь - яким юридичним або фізичним особам не приймалось.

Також, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів виправлення можливої описки або помилки у рішенні Приморського районного суду від 01.07.2011р. у справі № 2-3801/11 щодо номеру державного акту на землю, яким визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю №4451 від 25.10.2000р., за адресою: АДРЕСА_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформативних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рнерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна № 168971444 від 03.06.2019р. та № 168971793 від 03.06.2019р. судом встановлено, що власником земельної ділянки кадастровий номер :52:020:0120, загальною площею 0,003 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельної ділянки кадастровий номер :52:020:0121, загальною площею 0,0577 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є Товариство з обмеженою відповідальністю „Украгродім ХК".

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що в 2019р. Господарським судом Одеської області розглядались позовні вимоги Дачно-Будівельного кооперативу „Нова Аркадія" до ТОВ „Украгродім ХК", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , Одеської міської ради та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради", ТОВ "Посмітний", ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зобов`язання ТОВ „Украгродім ХК" не чинити перешкоди Дачно-Будівельному кооперативу „Нова Аркадія" у користуванні земельною ділянкою площею 0,0577 га (кадастровий номер :52:020:0121), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язання ТОВ „Украгродім ХК" не чинити перешкоди Дачно-Будівельному кооперативу „Нова Аркадія" у користуванні земельною ділянкою площею 0,003 га (кадастровий номер :52:020:0120), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; скасування запису про право власності номер 28658558, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43769563 від 30.10.2018 року, прийнятого державним реєстратором Антоненко Оксаною Сергіївною КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0577 га кадастровий номер :52:020:0121, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ "Украгродім ХК"; скасування запису про право власності номер 28659342, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43770476 від 30.10.2018 року, прийнятого державним реєстратором Антоненко Оксаною Сергіївною КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,003 га кадастровий номер :52:020:0120, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ "Украгродім ХК"; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43769563 від 30.10.2018 року, прийняте державним реєстратором Антоненко Оксаною Сергіївною КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради"; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 43770476 від 30.10.2018 року, прийнятого державним реєстратором Антоненко Оксаною Сергіївною КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради"

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.09.2019р. у справі № 916/200/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019р., відмовлено у задоволенні позову повністю.

Рішення Господарського суду Одеської області від 16.09.2019р. по справі 916/200/19 набрало законної сили 18.12.2019р. та є чинним на час вирішення даного спору.

Господарськими судами в межах справи № 916/200/19 встановлено, що:

- рішення Одеської міської ради від 10.08.2000 року №1536-ХХІІІ "Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , для дачного будівництва" скасовано не було та воно є чинним до теперішнього часу;

- ДБК „Нова Аркадія" не було підтверджено жодними належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами обставини наявності у нього права постійного користування спірними земельними ділянками

- ТОВ "Украгродім ХК", користуючись земельними ділянками кадастровий номер :52:020:0120, загальною площею 0,003 га та кадастровий номер :52:020:0121, загальною площею 0,0577 га, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником яких він є, не порушує жодних прав чи охоронюваних законом інтересів ДБК „Нова Аркадія".

Також, в межах справи № 916/200/19 судами не прийняті до уваги твердження ДБК «Нова Аркадія» про нікчемність договору дарування від 03.02.2005р., за яким ОСОБА_2 ОСОБА_12 подарував земельну ділянку площею 0,0607 га для дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3, з посиланням на матеріали кримінального провадження № 0008561 від 09.11.2016р., зокрема, на протоколи допитів потерпілого від 17.11.2016 року та свідка від 20.04.2017р., - зазначивши, що, з урахуванням ч. 1 ст. 222 КПК України та частини 2 статті 77 ГПК України, ці докази є недопустимими та не приймаються судом, як належні.

Згідно із ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені господарськими судами в межах справи № 916/200/19 обставини, в силу приписів ч.4 ст.75 ГПК України - є преюдиційними для господарського суду під час розгляду даної справи, а тому не підлягають повторному доказуванню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 76 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального Кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що матеріалами справи не підтверджено та позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини незаконного вибуття земельних ділянок від колишнього їх власника до особи, яка без відповідної правової підстави ним заволоділа.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Одеської міської ради про витребування земельних ділянок за кадастровими номерами: :52:020:0121, площею 0,0577 га та №:52:020:0120, площею 0,003 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , у ТОВ „Украгродім ХК", з огляду на те, що спірні земельні ділянки вибули із володіння Одеської міської ради за його згодою, яка відображена у відповідному рішенні Одеської міської ради від 10.08.2000р. №1536-ХХІІІ «Про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0607 га, що знаходиться у користуванні гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , що не було скасовано та є чинним до теперішнього часу.

Що стосується заяви ТОВ "Украгродім ХК" про застосування до позовних вимог Одеської міської ради строку позовної давності, то суд зазначає наступне.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України частини 1 та 5 перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Одночасно суд відзначає, що за змістом статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права.

Відповідно до п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» (із змінами і доповненнями) за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Отже, враховуючи те, що судом встановлено необґрунтованість позовних вимог Одеської міської ради про витребування від ТОВ "УКРАГРОДІМ ХК" на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради земельних ділянок, відповідно, у даному випадку позовна давність не застосовується.

Також, суд зазначає, що за розгляд даного позову судом, позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 3 842 грн. із розрахунку вартості спірних земельних ділянок (вартість яких зазначено в актах оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Украгродім ХК» №17/10 та № 17/10-1 від 17.10.2018р. та складає 99 000 грн., з яких: вартість земельної ділянки за кадастровим номером :52:020:0121 становить 87 000 грн. та вартість земельної ділянки з кадастровим номером :52:020:0120 становить 12 000 грн.).

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2. Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Рішення Господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 березня 2020 р.

Головуючий - Ю.І. Мостепаненко

Суддя Т.Г. Д`яченко

Суддя Ю.А. Шаратов