ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" квітня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2886/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх. № ГСОО 2-525/20 від 25.03.2020р. на дію державного виконавця у справі №916/2886/19.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО"

до відповідачів: Фермерського господарства "БЕССАРАБІЯ" та ОСОБА_1

про стягнення 867 473,47грн.-

Особа, на бездіяльність якої подається скарга: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Мінітерства Юстиції (місто Одеса)

За участю представників сторін:

Від позивача (скаржника): не з`явився;

Від відповідачів: не з`явились;

Від відділу ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

27.09.2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 2950/19) до відповідачів - Фермерського господарства "БЕССАРАБІЯ" та ОСОБА_1 про стягнення 867 473,47грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02.12.2019р. справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" до відповідачів - Фермерського господарства "БЕССАРАБІЯ" та ОСОБА_1 про стягнення 867 473,47грн. було задоволено та солідарно стягнуто з Фермерського господарства "БЕССАРАБІЯ" (67741, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Підгірне, вул. Пушкіна, будинок 138; код 40032656) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 20; ) 639 000 /шістсот тридцять дев`ять тисяч / грн. 00 коп. - суму основного боргу, 45 526 /сорок п`ять тисяч п`ятсот двадцять шість/ грн. 89 коп. - суму відсотків за користування товарним кредитом, 26 785 /двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять/ грн. 48 коп. - суму пені, 28 361 / двадцять вісім тисяч триста шістдесят одна/ грн. 10 коп. - суму 36% річних, 127 800 /сто двадцять сім тисяч вісімсот/ грн. 00 коп. - суму штрафу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 012/ тринадцять тисяч дванадцять/ грн. 10 коп.

03.01.2020р. Господарським судом Одеської області на виконання рішення суду від 02.12.2019 року по справі №916/2886/19 було видано судовий наказ.

25.03.2020р. від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" надійшла скарга вх.№ГСОО 2-525/20 на дію державного виконавця у справі №916/2886/19.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.03.2020р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх.№ГСОО 2-525/20 передано на розгляд судді Гуту С.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.03.2020р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх.№ГСОО 2-525/20 прийнято до розгляду.

В обґрунтування скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" зазначає, що 20 березня 2020 року на адресу ТОВ «СПЕКТР-АГРО» надійшло Повідомлення Білгород- Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 лютого 2020 року відповідно до котрого повернуто наказ Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 Стягувачеві без прийняття його до виконання на підставі пункту п. З ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавчі документи не відповідають вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки відсутня дата народження боржника. ТОВ «СПЕКТР-АГРО», ознайомившись із змістом та обгрунтуванням даного Повідомлення вважає його протиправним та необ`єктивним.

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» зазначає, що висновки Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса), котрі викладені в Повідомлені від 25 лютого 2020 року, не відповідають не лише нормами чинного законодавства України, а й сталій судовій практиці у вирішенні аналогічного роду спорів.

Білгород-Дністровським МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) безпідставно здійснено відступлення від висновків та правових позицій Верховного Суду, про котрі зокрема було зазначено Скаржником, та не враховано відповідних доводів, котрі були винесені Верховним Судом за результатами розгляду аналогічного роду касаційних скарг із врахуванням Конвенцій та рішень Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19, зокрема, підлягає стягненню із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 20; ідентифікаційний код 36348550) 639 000 /шістсот тридцять дев`ять тисяч/ грн. 00 коп. - суми основного боргу, 45 526 /сорок п`ять тисяч п`ятсот двадцять шість/ грн. 89 коп. - суми відсотків за користування товарним кредитом, 26 785 /двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять/ грн. 48 коп. - суми пені, 28 361 /двадцять вісім тисяч триста шістдесят одна/ грн. 10 коп. - суми 36%-річних, 127 800 /сто двадцять сім тисяч вісімсот/ грн. 00 коп. - суми штрафу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 012 /тринадцять тисяч дванадцять/ грн. 10 коп. Всього - 880 485 (вісімсот вісімдесят тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 57 копійок.

За статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст.. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Окрім наведеного, відповідно до частин 4 статті 18 Закону У країни «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних І реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувана та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що визначає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крий рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання. Виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові №6-62цс14 від 25 червня 2014 року, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 26 цього Закону в разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 цього ж Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. З ч. Зет. 11 Закону №606-XIV надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому документі дати народження боржника не є підставою для відмови у відкритті державним виконавцем виконавчого провадження.

Враховуючи зазначену правову позицію, Скаржник зауважує, що Верховним Судом України було проаналізовано попередню редакцію Закону України «Про виконавче провадження» (від 21 квітня 1999 року). Однак, узгоджується така позиція В СУ і з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (у чинній редакції").

Так, положення статті 18 передбачають, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, відсутність у виконавчому листі (документі) відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання, а діючий Закон України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця вживати заходи для захисту інтересів стягувана, виконувати свою роботу своєчасно, неупереджено та ефективно, що надає йому право самостійно одержувати інформацію для проведення виконавчих дій.

Така позиція суду відповідає також правовому висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 27 грудня 2018 року в справі №469/1357/16-ц.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12,2012 № 18-рп/2012ї.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед Іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

TOB «СПЕК TP-А ГР О» зазначає, що законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст, 2 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

При цьому здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувана та боржника.

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як було наголошено вище, вказаною статтею також передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Отже, у разі необхідності отримання державним виконавцем відомостей про дату народження боржника, останній в силу наведених вище положень Закону України «Про виконавче провадження» не позбавлений можливості одержати вказану інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру, а відтак відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні даніне є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Правовий висновок про те, що відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання, оскільки відсутність у виконавчому документі будь-якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, не позбавляє виконавця скористатись своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Відповідна правова позиція відповідає також правовому висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 16 жовтня 2019 року в справі №219/7439/2014-ц.

Слід наголосити на тому, шо будь-які посилання органу ЛВС на те, що відсутністьу виконавчому документі дати народження боржника зумовлює неможливість відкриття виконавчого провадження,_з примусового виконання такого виконавчого документа в Автоматизованій системі виконавчого провадження, оскільки відкриття виконавчого провадженняу вищезазначеній комп ютерній програмі/системі АСВП без дати народження боржника не передбачено технічними можливостями системи, є неправомірними та протиправними, оскільки рішення про можливість відкриття виконавчого, провадження приймається безпосередньо державним виконавцем, а не наділеним штучним інтелектом вищезазначеної комп 'ютерної програми.

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» звертає увагу на те, шо державним виконавцем не надано доказів неможливості виконання вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а вимог закону« які б зобов`язували стягувача звертатись до суду із заявою про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог закону перед оскарженням дій державного виконавця немає.

Поряд Із вказаним, варто звернути увагу на те, що як зазначено в Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010 року «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними.

Отже, вищезазначене є підставою для скасування Повідомлення Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції їм. Одеса, від 25 лютого 2020 року про повернення наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/1 Стягувачеві без прийняття його до виконання на підставі пункту п. 3. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, у даному випадку, ТОВ «СПЕКТР-АГРО» просить покласти обоє язок па державного виконавця вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання без інформації про дату народження Боржника- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 : РНОКПП НОМЕР_1 ).

ТОВ «СПЕКТР-АГРО». в порядку, передбаченому ст. 42. 46Л23Л26.129.344 ГПК України, повідомляє про те. шо у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги') змушений бути понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної даної скарги ТОВ «СПЕКТР-АГРО» на дії державного виконавця Білгород-Лністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса') під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19. об`єм, розмір та обсяг котрих на сьогодні визначити неможливо, адже невідомо коли спір за даною скаргою остаточно буде вирішено та котрий розмір витрат змушений буде додатково понести Заявник - ТОВ «СПЕКТР- АГРО»

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» в порядку статті 124 ГПК України зазначає та просить врахувати те, що орієнтовний розмір понесених судових витрат у зв`язку із оскарженням дій державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м, Одеса) під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19, не буде перевищувати розумного, обгрунтованого та середнього ринкового розміру вартості правов_их послуг та робіт в регіонах України, в котрих відповідно знаходяться сторони даного спору». хак_І рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових, послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону. ТОВ «СПЕКТР-АГРО». зобов`язується із врахуванням пункту 8 статті 129 ГПК України, у випадку настання існування/понесення судових витрат у даній справі, повідомити про відповідне суд.

На підставі вищезазначено представник позивача (СКАРЖНИКА) просить суд, визнати дії державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19, котрі виразились у винесені Повідомлення Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 лютого 2020 року про повернення наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 Стягувачеві без прийняття його до виконання на підставі пункту п. 3,6 ч. 1 ст. 4 Закону України 'Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними. Визнати недійсним та скасувати Повідомлення Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 лютого 2020 року про повернення наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 Стягувачеві без прийняття його до виконання на підставі пункту п. З, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження". Зобов`язати державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання без інформації про дату народження Боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

У зв`язку із цим, Скаржник звертається до суду із скаргою на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Мінітерства Юстиції (місто Одеса) у справі №916/2886/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Представники заявника, відповідача та органу ДВС в судове засідання не з`явилися, міркувань від відповідача щодо скарги до суду не надходило.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки (телефонограми) секретаря судового засідання Борисової Н.В. від 31.03.2020р. для вжиття всіх необхідних заходів, щодо повідомлення сторін про розгляд скарги, суд здійснив 31.03.2020 року телефонограму за вказаним номером телефону, та було повідомлено Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Мінітерства Юстиції (місто Одеса) про дату, місце та час проведення розгляду скарги.

За таких обставин, скарга розглядається за наявними матеріалами, відповідно до ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали скарги, керуючись чинним законодавством України, суд дійшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав:

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів скарги вбачається, що на виконання рішення господарського суду Одеської області від 02.12.2019р. по справі № 916/2886/19 видано наказ від 03.01.2020р. про стягнення солідарно з Фермерського господарства "БЕССАРАБІЯ" (67741, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Підгірне, вул. Пушкіна, будинок 138; код 40032656) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 20; ) 639 000 /шістсот тридцять дев`ять тисяч / грн. 00 коп. - суму основного боргу, 45 526 /сорок п`ять тисяч п`ятсот двадцять шість/ грн. 89 коп. - суму відсотків за користування товарним кредитом, 26 785 /двадцять шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять/ грн. 48 коп. - суму пені, 28 361 / двадцять вісім тисяч триста шістдесят одна/ грн. 10 коп. - суму 36% річних, 127 800 /сто двадцять сім тисяч вісімсот/ грн. 00 коп. - суму штрафу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 012/ тринадцять тисяч дванадцять/ грн. 10 коп.

20 березня 2020 року на адресу ТОВ «СПЕКТР-АГРО» надійшло Повідомлення Білгород- Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 лютого 2020 року відповідно до котрого повернуто наказ Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 Стягувачеві без прийняття його до виконання на підставі пункту п. З ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавчі документи не відповідають вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки відсутня дата народження боржника.

Зазначене і зумовило звернення позивача до суду з відповідною скаргою.

За статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Відповідно до ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", передбачається, що у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Враховуючи зміст вказаної вище норми Закону України "Про виконавче провадження" належить прийти до висновку, що дата народження боржника, це є додаткова інформація, яка допомагає ідентифікувати боржника у разі відсутності інших ідентифікуючих його даних і унеможливлює провести стягнення з іншої особи.

Також належить відмітити, що така вимога закону у зазначеній частині носить диспозитивний, а не імперативних характер, і відповідно є правом, а не обов`язком органу, яким видається виконавчий документ.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Таким чином, не зазначення у наказі господарського суду дати народження боржника, не може бути підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Окрім наведеного, відповідно до частин 4 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами с - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад мас наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження, в тому числі стягувача.

Згідно з ст. 339 Господарського процесуального кодексу сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З наведеного вбачається, що наказ про стягнення з відповідачів на користь позивача грошових коштів повністю відповідає резолютивній частині судового рішення. Даний наказ було видано на виконання чинного судового рішення, що виключає помилковість його видачі. За даним наказом існує обов`язок боржника по вчиненню вказаних у судовому рішення та наказі дій.

При цьому, суд не вбачає порушень ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" через те, що в наказі господарського суду не зазначено дати народження боржника.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 року суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Невиконання державою винесеного на користь підприємства-заявника рішення становить порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі "Силенок і Техносервіс-плюс проти України" від 09.12.2010 року).

Отже, виходячи із наведеного вище, й про що вказано у зазначених нормах, які спрямовані на врегулювання питання щодо вимог до оформлення наказу, винесення та виконання виконавчого документа, суд констатує, що резолютивна частини наказу (виконавчого документу) має відтворювати резолютивну частину рішення, на виконання якого цей наказ було видано та містити ідентифікуючі дані учасників процесу, що сприяє швидкому та безпосередньому виконанню наказу саме по відношенню до боржника та стягувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.03.2018 року у справі № 915/127/17.

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі №487/3774/16-ц, зробив висновок, що "відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника та реестраційного номеру облікової картки платника податків-фізичної особи не є підставою для повернення державним виконацем виконавчих документів без прийняття до виконання, оскільки відповідно до п. 3 частини третьої статті 18 закону України "Про виконавче провадження" виконавець може одержувати таку інформацію у відповідних органах".

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колігії суддів Першої судової палати Касаціного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №219/7439/14-ц.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження", єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи.

Таким чином, закон розділяє поняття "фізичної особи" та "особи, відомості про яку внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

З огляду на вищевикладене, в даному випадку вбачається незаконність дій державного виконавця Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Мінітерства Юстиції (місто Одеса) щодо відмови у відкритті виконавчого провадження та поверненні виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання відповідно до повідомлення від 25 лютого 2020 року.

Підсумовуючи зазначене вище, господарський суд вважає, що державний виконавець Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Мінітерства Юстиції (місто Одеса) неправомірно повернув наказ господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 р. по справі №916/2886/19 з зазначених у повідомленні підстав.

Керуючись ст.ст.234,342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх. № ГСОО 2-525/20 від 25.03.2020р. на дію державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Мінітерства Юстиції (місто Одеса) у справі №916/2886/19 - задовольнити.

2.Визнати незаконними дії державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19, котрі виразились у винесені Повідомлення Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 лютого 2020 року про повернення наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 Стягувачеві без прийняття його до виконання на підставі пункту п. 3,6 ч. 1 ст. 4 Закону України 'Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними.

3.Визнати недійсним та скасувати Повідомлення Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 лютого 2020 року про повернення наказу Господарського суду Одеської області від 03 лютого 2020 року по справі №916/2886/19 Стягувачеві без прийняття його до виконання на підставі пункту п. З, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

4.Зобов`язати державного виконавця Білгород-Дністровського МРВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання без інформації про дату народження Боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст складено 07 квітня 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут