ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/1101/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГНУ ЕКСПОРТ", м. Берегове Закарпатської області,

до Фізичної особи-підприємця Чорної Наталії Володимирівни, с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області,

про стягнення 557 000,00 грн.

за участі: секретаря судового засідання Лупи Т.С.

та представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ГНУ ЕКСПОРТ" (позивач) до Фізичної особи-підприємця Чорної Наталії Володимирівни (відповідач) про стягнення 557 000грн вказано ст.ст.11, 16, 526, 530, 610, 1212 Цивільного та ст.193 Господарського кодексів України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про перерахування позивачем відповідачеві при укладенні між ними агентського договору, який так і не був укладений між ними, грошових коштів в загальній сумі 557000грн для закупівлі відповідачем товару, а також про неповернення відповідачем цих коштів позивачеві в добровільному порядку, після отримання претензії позивача.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позов, у позовній заяві зазначено та подано разом з нею: копії платіжних доручень № 412 від 18.02.2016, № 434 від 19.02.2016р., № 445 від 23.02.2016, № 446 від 25.02.2016 та адресованої відповідачеві претензії від 04.11.2019 позивача, з доказами її направлення (а.с.8-12).

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 17.12.2019 позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою суду від 03.01.2020 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 04.02.2020 о 11-00 год., встановлено відповідачу строк не пізніше 24.01.2020 для надання відзиву на позов, а позивачу - не пізніше 03.02.2020 для надання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 04.02.2020 підготовче засідання відкладено на 25.02.2020 о 11-00 год.

Ухвалою суду від 25.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні 19.03.2020 о 10-00 год.

Відповідач належним чином повідомлений судом про заявлений позов та його судовий розгляд: листи з ухвалами суду від 03.01.2020, 04.02.2020, 25.02.2020, які було надіслано за вказаною у позовній заяві адресою місця проживання відповідача, що співпадає з зареєстрованою адресою місця проживання відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно вчиненого судом витягу з цього реєстру (а.с.26-27), повернуто до суду без вручення відповідачеві, з довідками підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", з зазначенням причин повернення листів "не проживає". Таким чином, судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про заявлений до нього позов та судовий розгляд цього позову.

Безпосередньо, підготовче провадження у справі проведене 25.02.2020, а розгляд справи по суті - 19.03.2020.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду. За таких обставин розгляд справи у відповідності до ч.9 ст.165 цього ж Кодексу здійснений за наявними матеріалами справи.

Позовна заява містить у собі клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника. Від сторін не надходили будь-які інші заяви та клопотання по справі з процесуальних питань.

Обставини, які встановлено судом

05.02.2016 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведена реєстрація Чорної Наталії Володимирівні , як суб`єкта підприємницької діяльності.

Після чого, в межах часового періоду з 18.02.2016 по 25.02.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "ГНУ ЕКСПОРТ" (надалі - позивач) було перераховано Фізичній особі-підприємцю Чорній Наталії Володимирівни (надалі - відповідач) грошові кошти у загальній сумі 557 000 грн, платіжними дорученнями № 412 від 18.02.2016 на суму 150000грн, № 434 від 19.02.2016 на суму 247 000грн, № 445 від 23.02.2016 на суму 80000грн, №446 від 25.02.2016 на суму 80000грн, з вказаним у всіх цих дорученнях призначенням платежу "оплата на закупівлю меду згідно договору б/н від 10.02.2016, згідно підтв. замов.№1 від 11.02.2016 без ПДВ".

20.11.2019 позивач надіслав на адресу відповідача претензію б/н від 04.11.2019 з вимогою про повернення позивачу, протягом десяти днів по отриманні відповідачем цієї претензії, грошових коштів у загальній сумі 557000грн, що були перераховані позивачем відповідачеві за вказаними чотирма платіжними дорученнями, мотивовану твердженнями про те, що відповідачем не було підписано агентський договір, для виконання якого відповідачеві було перераховано вказані грошові кошти, та що відповідач не здійснив жодних дій, спрямованих на виконання такого договору. Згідно з поштовим повідомленням листа з зазначеною претензією позивача було отримано відповідачем 20.11.2019, проте а ні у встановлений у претензії строк, а ні до теперішнього часу відповідач не повернув позивачеві 557000грн, що були перераховані позивачем відповідачеві за вказаними чотирма платіжними дорученнями.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ст.180 Господарського кодексу України:

- зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (за частиною 1 цієї статті);

- господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх істотних його умов (істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (за частиною 2 цієї статті);

- при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (за частиною 3 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст.128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи.

Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.202, ст.205 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ст.1212 глави 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" Цивільного кодексу України:

- особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно, при цьому, особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (за частиною 1 цієї статті);

.- положення даної глави Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (за частиною 2 цієї статті).

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

Матеріалами справи підтверджений факт перерахування позивачем відповідачеві, саме як суб`єктові підприємницької діяльності, грошових коштів у загальній сумі 557000грн з метою виконання відповідачем зобов`язань за агентським договором, наміри щодо укладання якого з відповідачем мав позивач.

Проте, у справі відсутні будь-які докази укладання агентського договору між сторонами даної справи (або ж будь-якого іншого договору між ними): відсутні докази укладання таких договорів як у формі єдиного письмового документу за підписами та з печатками сторін, так і у спрощений спосіб.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено наявності достатніх встановлених законом або правочином (зокрема, договором) підстав для набуття відповідачем за рахунок позивача вказаних грошових коштів у загальній сумі 557 000грн.

У справі, також, відсутні будь-які докази повернення відповідачем позивачеві вказаних грошових коштів у загальній сумі 557 000грн, в добровільному порядку з власної ініціативи або ж на виконання вимог за претензією б/н від 04.11.2019 позивача, а також докази передачі відповідачем позивачеві товару (товарів) відповідної вартості.

Об`єктом зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави можуть бути, зокрема, грошові кошти, у тому числі безготівкові.

Додатково суд констатує про 1) встановлення за ст.257 Цивільного кодексу України строку загальної позовної давності тривалістю у три роки від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, 2) відсутність у справі належних доказів того, що строк позовної давності щодо заявлених вимог має обраховуватися, саме, від встановленого відповідачеві строку повернення безпідставно отриманих грошових коштів згідно з претензією б/н від 04.11.2019 позивача, 3) відсутність у справі доказів того, що необізнаність позивача про порушення його прав, внаслідок безпідставного отримання відповідачем за рахунок позивача грошових коштів у загальній сумі 557000грн, тривала з об`єктивних обставин протягом значного більшого часового періоду, ніж встановлений за ч.4 ст.181 Господарського кодексу України для сторони договору, яка не згодна з наданим для укладання проектом договору (у даному випадку відповідачем), строку для надання протоколу розбіжностей до договору іншій його стороні, 4) відсутність у справі належних доказів переривання перебігу позовної давності, проте (поряд з цим) про 5) відсутність у даній справі заяв про застосування позовної давності.

Висновки суду

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки грошові кошти у загальній сумі 557 000грн відповідач набув за рахунок позивача без достатньої правової підстави.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви за платіжним дорученням від 10.04.2020 № 129 у сумі 8355грн, які відповідно до положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог" підлягають стягненню з відповідача, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чорної Наталії Володимирівни (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГНУ ЕКСПОРТ" (місцезнаходження: 90202, Закарпатська обл., м. Берегове, вул. Б. Хмельницького, 112а; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 39796630) 557000грн безпідставно набутих коштів та 8355грн компенсації витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.03.2020

Суддя К.В. Соловйов