РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2020Справа № 910/14739/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Яцко Віталія Володимировича ( АДРЕСА_1 )

до Державного підприємства "Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" (02160, м. Київ, вул. Туманяна, 15)

про стягнення 7 471,25 грн.

за участю представників

від позивача: Яцко В.В.

від відповідача: не з`явились

У судовому засіданні 18.03.2020, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Яцко Віталій Володимирович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" про стягнення 7 471,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015, що стало наслідком виникнення у останнього заборгованості у розмірі 124 800,00 грн., на яку позивачем було нараховано 3% у розмірі 3 579,80 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 891,45 грн. Таким чином, за прострочення відповідачем грошового зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача 7 471,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/14739/18 та вирішив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.11.2018 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшов відзив відповідача, у якому останній заперечував щодо позовних вимог ФОП Яцко Віталія Володимировича з тих підстав, що між сторонами існує не вирішений спір щодо суми основного боргу за договором від 14.05.2015, який розглядається Господарським судом м. Києва у справі №910/13091/18, а наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат є необґрунтованим.

Цією ж датою до господарського суду надійшло клопотання відповідача про об`єднання справ в одне провадження, а саме об`єднати в одне провадження справу №910/13091/18 за позовом Фізичної особи-підприємця Яцка Віталія Володимировича до Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" про стягнення заборгованості зі справою № 910/14739/18 за участю тих же сторін про стягнення 7 471,25 грн.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що предметом спору у справі №910/14739/18 є стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015, який є похідними вимогами від стягнення основної суми заборгованості, що є предметом спору у справі № 910/13091/18, а тому, на думку відповідача, вказані справи необхідно об`єднати в одне провадження.

29.11.2018 до господарського суду від Державного підприємства "Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" надійшли також заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У наданих запереченнях відповідач зазначає про необхідність розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, оскільки наявність спору про стягнення заборгованості у справі № 910/13091/18 ускладнює розгляд даної справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.12.2018 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" про об`єднання справ в одне провадження, заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання призначено на 19.12.2018.

10.12.2018 до Господарського суду м. Києва надійшла інформація позивача про врахування актуальної назви відповідача Державне підприємство "Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм".

10.12.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, позивач зазначає, що відповідач безпідставно посилається на те, що згідно Акту звіряння розрахунків від 15.12.2017 заборгованість становила 99 840,00 грн., а станом на 26.02.2018 становила вже 124 800,00 грн. та не надання позивачем жодного підтвердження для збільшення суми заборгованості. Крім того, позивач вважає, що жодною нормою законодавства не передбачено, що стягнення 3 процентів річних та інфляційного збільшення суми боргу перешкоджає наявність спору відносно основної суми боргу. Також, позивач зазначає, що відповідач безпідставно посилається на положення ст. ст. 611, 549 ЦК України та ст. ст. 230, 232 ГК України, бо позивач звернувся до суду на підставі ст. 625 ЦК У країни.

17.12.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшло заперечення відповідача, з яких вбачається, що позивач зазначає про місячну вартість юридичних послуг, яка становить 6 240 грн., а тому відповідач вважає, що позивач надає суду невірні дані щодо розміру заборгованості, у зв`язку з чим і розрахунок стягнення 3% річних та інфляційних втрат є такими, що не відповідають дійсності.

Крім того, 17.12.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення пов`язаної справи № 910/13091/18, оскільки існує спір між сторонами щодо основної суми боргу у справі № 910/13091/18, а тому розгляд справи №910/13091/18 сприятиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво облегшить вирішення наявного спору у дані справі.

19.12.2018 у судовому засіданні, судом заслухано представника відповідача, який підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, та заперечення позивача щодо вказаного клопотання, та ухвалено відкласти розгляд клопотання про зупинення провадження у справі до наступного судового засідання, зобов`язано позивача надати оригінали для огляду у судовому засіданні всіх документів по справі, які додані до позовної заяви, відкласти розгляд справи на 17.01.2019.

16.01.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких останній вказує, що відповідачем не спростовано вірність наданих позивачем розрахунків, в тому числі шляхом надання суду власних контррозрахунків. Також, відповідачем було проігноровано, що шляхом підписання акту звіряння розрахунків від 15.12.2017 ним фактично було підтверджено безспірність суми заборгованості в розмірі 99840 грн., фактична заборгованість станом на 15.12.2017 із розрахунку 6240,00 грн становить 106 080,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2019 зупинено провадження у справі № 910/14739/18 до вирішення пов`язаної справи №910/13091/18 за позовом Фізичної особи-підприємця Яцко Віталія Володимировича до Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" про стягнення коштів.

За результатами відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 у справі № 910/13091/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019, позов ФОП Яцка В.В. задоволено частково; стягнуто з ДП "Укртелефільм" на користь ФОП Яцка В.В. заборгованість за договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 17.01.2014 у розмірі 481 531,58 грн; заборгованість за договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015 у розмірі 101 200,00 грн; пеню у розмірі 35 633,91 грн; судовий збір у розмірі 9 275,48 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 910/13091/18 постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 (в частині відмови у задоволенні позовних вимог) у справі № 910/13091/18 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2020 суд поновив провадження у справі №910/14739/18, продовжив її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 18.03.2020.

У судовому засіданні 18.03.2020 суд заслухав представника позивача, який підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляв, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №001.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

14 травня 2015 року між Фізичною особою-підприємцем Яцко Віталієм Володимировичем (надалі-виконавець, позивач) та Українською студією телевізійних фільмів "Укртелефільм" (надалі - замовник, відповідач) був укладений договір про надання юридичних послуг та правової допомоги (надалі - договір), за умовами якого виконавець надає замовнику юридичні послуги та/або правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього, в тому числі в судах України всіх рівнів та спеціалізації, в органах державної виконавчої служби, перед будь-якими підприємствами, установами та організаціями, в органах влади, місцевого та громадського самоврядування, юстиції, в управліннях юстиції будь-якого рівня, в органах Державної реєстраційної служби, в правоохоронних органах, органах прокуратури, в житлово-комунальних органах, на пошті, перед бан ківськими, кредитними та страховими установами, органами державного казначейства, а також у відносинах з будь-якими іншими юридич ними або фізичними особами (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору юридичні послуги та/або правова допомога, зазначені в п.1.1. договору, надаються виконавцем замовнику з метою предста влення та/або захисту прав (інтересів) замовника в кримінальних провадженнях, в тому числі які стосуються об`єктів (квартири, нежитлові приміщення тощо) в адміністративно-житловому будинку за адресою: вуя. Ованеса Туманяна, 15-а у Дніпровському районі м. Києва: надалі - Об`єкт, або учасником яких є Замовник та/або його посадові особи.

Згідно з п. 4.1. договору в редакції договору про внесення змін від 04.04.2016 вартість юридичних послуг та/або правової допомоги, що надаються виконавцем згідно цього договору та стосуються досудових розслідувань за кримінальними провадженнями (в кількості до трьох проваджень включно) згідно п. 1.2. цього договору, становить 6 240 (шість тисяч двісті сорок) гривен за кожний повний календарний місяць надання юридичних послуг та/або правової допомоги (надалі також що місячна винагорода). Розмір щомісячної винагороди збільшується на 2 496 (дві тисячі чотириста дев`яносто шість) гривен за кожне додаткове досудове розслідування за кримінальним провадженням, щодо якого налаються юридичні послуги та/або правова допомога. Сторони домовились, що розмір щомісяч ної винагороди за квітень 2016 року становити 6 240 (шість тисяч двісті сорок) гривен. Вартість інших юридичних послуг та/або правової допомого, що назветеся виконавцем згідно цього договору, встановлюється в додатках до цього дого вору щодо конкретної справи, провадження, питання, замовлення тощо.

Якщо юридичні послуги та/або правова допомога надавались виконавцем неповний календарний місяць, то оплата щомісяч ної винагороди здійснюється пропорційно до кількості днів, протягом яких надавались юридичні послуги та/або правова допомога (п. 4.2. договору).

Пунктом 4.5. договору передбачено, що за бажанням будь-якої сторони на кожну надану окрему юридичну послугу/комплекс послуг сторони складають акт нада них послу із зазначенням обсягу та/або вартості окремої юридичної послуги/комплексу послуг. Акт наданих послуг направляє замовнику виконавець, замовник підписує його протягом трьох робочих днів з моменту отримання або направляє виконавцю вмотивовані зауваження до нього.

Відповідно до п. 4.6. договору, з урахуванням договору про внесення змін від 04.04.2016, сторони зобов`язуються шляхом підписання договору про внесення змін до цього договору з 2 по 15 число першого місяця кожного кварталу змінювати вартість юридичних послуг та/або правової допомоги (винагороди), визначеної згідно п, 2 цього договору, пропорційно до збільшення (з допустимим відхиленням +/- десять процентів від такого збільшення) офіційного курсу долара США, встановле ною НБУ га 1 число першого місяця кожного кварталу. Цей пункт застосовується Сторонами, починаючи з 30 червня 2015 року, для чого визначення зміни вартості юридичних послуг та/або правової допомога (винагороди), визначеної згідно п. 4.1 цього договору, здійснюється пропорційно до збільшення офіційного курсу долара США, встановленого НБУ на 1 число першого місяця другого кварталу, (1 квітня 2015 року) за першого місяця третього кварталу (1 липня 2015 року). Якщо офіційний курс долара США, встановленого НБУ на і число першого місяця наступного кварталу, збільшився не більше, ніж на десять процентів відносно офіційного курсу долара США, встановленого НБУ на 1 число першого місяця попереднього кварталу, то за бажанням виконавця підписання договору про внесення змін до цього договору згі дно умов даного пункту може відбуватися при настанні наступного строку такого підписання з врахуванням збільшення офіційного курсу долара США, встановленого НБУ, за всі розрахункові періоди. Якщо замовник не підпише наданий виконавцем та підписаний з його боку договір про внесення змін до цього додатку згідно умов даного пункту, то він буде вважатися таким, що набув чинності з 16 числа першого місяця відповідного кварталу.

Згідно з п. 3.4. договору замовник зобов`язаний відшкодувати всі втрати виконавця, понесені ним при виконанні цього договору. Вказані витрати мають бути підтверджені відповідними документами.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом п`яти років з моменту його підписання Сторона ми. Цей договір вважаться продовженим на один рік, якщо будь-яка із Сторін протягом одного місяця після закінчення строку його дії не повідомить замовника про припинення виконання цього договору. Кількість таких пролонгація необмежена (п. 6.1. договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору ним у повному обсязі та належним чином були виконані зобов`язання щодо надання юридичних послуг, про що свідчать акти наданих послуг:

- від 29.10.2015 на загальну суму 18 600,00 грн;

- від 29.10.2015 на загальну суму 5 000,00 грн;

- від 14.07.2016 на загальну суму 48 720,00 грн;

- від 18.08.2016 на загальну суму 6 240,00 грн;

- від 15.12.2017 на загальну суму 99 840,00 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує на те, що всупереч виставленому відповідачу рахунку на оплату №3 від 26.02.2018, який був отриманий 26.02.2018, останній не здійснив оплату наданих юридичних послуг на загальну суму 124 800,00 грн, у строк встановлений договором, що стало наслідком нарахування відповідачу 3% у розмірі 3 579,80 грн та інфляційні втрати у розмірі 3 891,45 грн за період прострочення з 06.03.2018 по 02.11.2018.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обсягу та вартості наданих у період з 29.10.2015 по 15.12.2017 юридичних послуг позивачем було долучено акти наданих послуг на загальну суму 178 400,00 грн.

Водночас, під час розгляду даної справи судом було встановлено, що у проваджені Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/13091/18 за позовом Фізичної особи-підприємця Яцка Віталія Володимировича до Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" про стягнення заборгованості, зокрема, основного боргу за Договором надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015 у розмірі 124 800,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2019 провадження у справі № 910/14739/18 було зупинено до вирішення пов`язаної справи № 910/13091/18.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 у справі № 910/13091/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019, позов ФОП Яцка В.В. задоволено частково; стягнуто з ДП "Укртелефільм" на користь ФОП Яцка В.В. заборгованість за договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 17.01.2014 у розмірі 481 531, 58 грн; заборгованість за договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015 у розмірі 101 200,00 грн; пеню у розмірі 35 633,91 грн; судовий збір у розмірі 9 275,48 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Так, у вищевказаному рішенні судом було встановлено, що з наявних актів наданих послуг за договором від 14.05.2015 на загальну суму 178 400,00 грн, акти від 29.10.2015 на суму 18 600,00 грн та від 29.10.2015 на суму 5000,00 грн є неналежними та недопустимими в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами надання послуг за Договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015 на загальну суму 23600,00 грн. Зокрема, останні підписані від імені замовника Біймою О.І., посадове становище якого вказано як т.в.о. генерального директора.

Разом з тим, доказів того, що станом на 29.10.2015 Бійма О. І. був призначений тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" та був уповноваженим на підписання від імені відповідача актів наданих послуг в рамках Договору від 14.05.2015 матеріали справи не містять. Наявний у справі Наказ в.о. генерального директора Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" №9 від 16.09.2015 таким доказом не є, оскільки у наказі мова йде про покладення виконання обов`язків генерального директора на Бійму О.І., першого заступника генерального директора, у період з 16.09.2015 по 11.10.2015.

Таким чином, судом у справі № 910/13091/18 було встановлено, що заборгованість Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" за договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015 становить 101 200,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 910/13091/18 постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 (в частині відмови у задоволенні позовних вимог) у справі № 910/13091/18 залишено без змін.

Відповідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини, від 25.07.2002, «Справа «Совтрансавто-Холдинг» проти України» п. 72 «В. Оцінка Суду»).

Отже, рішення у справі №910/13091/18 має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.

При цьому, суд зазначає, що акти звірки взаємних розрахунків від 15.12.2017 та 26.02.2018, на які позивач посилається як на підтвердження та визнання відповідачем заборгованості за договором, не є доказом виникнення прав і обов`язків та оцінюється судом виключно у випадку сумнівів щодо існування правовідносин та виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що всупереч положенням ст. 530 Цивільного кодексу України, умовам договору та отриманого відповідачем 26.02.2018 рахунок на оплату №3 від 26.02.2018, відповідач свої грошові зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг не виконав, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, враховуючи факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих послуг за договором від 14.05.2015 у розмірі 101 200,00 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат.

Здійснивши в період прострочення з 06.03.2018 по 02.11.2018 розрахунок 3 % річних на суму заборгованості у розмірі 101 200,00 грн, суд встановив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 2 012,91 грн, що свідчить про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.

Що стосується інфляційних втрат за вищевказаний період прострочення, то за розрахунком суду їх сума становить більше, ніж заявлено позивачем, однак, приймаючи до уваги, що суду не надано право виходити за межі позовних вимог, то до стягнення підлягають інфляційні втрати у розмірі 3 891,45 грн.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Яцко Віталія Володимировича, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" (02160, м. Київ, вул. Туманяна, 15, ідентифікаційний код 02841347) на користь Фізичної особи-підприємця Яцко Віталія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3% річних у розмірі 2 012 (дві тисячі дванадцять) грн 91 коп.; інфляційні втрати у розмірі 3 891 (три тисячі вісімсот дев`яносто одна) грн 45 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 392 (одна тисяча триста дев`яносто дві) грн 49 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.03.2020

Суддя Л. Г. Пукшин