Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/139/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді О.Андрійчук, за участю секретаря судового засідання Б. Рижого, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця Васильчика Михайла Михайловича

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Свиспан Лімітед"

про стягнення 377 289,85 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Фізична особа - підприємець Васильчик Михайло Михайлович звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свиспан Лімітед" про стягнення 369 949,80 грн основного боргу та 7 340,05 грн 3% річних за неналежне виконання грошового зобов`язання за договором поставки № ВММ /ТР-19 від 28.01.2019 року.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Як вбачається з позовної заяви, 28.01.2019 року між Фізичною особою - підприємцем Васильчик Михайлом Михайловичем (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Свиспан Лімітед" (відповідач, покупець) укладено договір № ВММ /ТР-19 (договір), за умовами якого позивач зобов`язався постачати, а покупець приймати та опачувати товар.

На виконання умов зазначеного договору позивачем поставлено відповідачу товар на суму 1 248 949, 80 грн, що стверджується видатковими та товарно - транспортними накладними, у свою чергу, відповідачем отриманий товар оплачено частково, на суму 879 000,00 грн, відтак заборгованість останнього перед позивачем становить 369 949, 80 грн.

За несвоєчасне проведення розрахунків за поставлений товар позивачем нараховано 7 340,05 грн 3% річних.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 655, 712 ЦК України та ст.ст. 193,265 ГК України.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ГПК України та ухвалою суду від 18.02.2020 року, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 18.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 11.03.2020 року.

Ухвалою суду від 11.03.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву на 25.03.2020 року.

Заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

28.01.2019 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір № ВММ /ТР-19 (договір), за п. 1.1. якого постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати і оплачувати на умовах цього договору наступний товар: тріску технологічну.

Відповідно до п. 8.1. договору цей договір набирає чинності після підписання його сторонами і діє до 31.12.2019 року, а в частині розрахунків - до їх повного завершення.

У п. 2.1. договору зазначена ціна товару - 470,00 грн за 1 м. куб.

Загальна кількість товару, що постачається за договором, орієнтовно становить 2000 м.куб. на місяць та може коригуватися покупцем самостійно без погодження із постачальником, залежно від виробництва протягом всього строку дії цього договору. Фактична кількість поставленого товару визначається у товарно - транспортній накладній (п. 3.2. договору).

У розділі 4 договору сторонами узгоджено умови поставки товару. Поставка товару здійснюється партіями у період з 28.01.2019 року по 31.12.2019 року на умовах Інкотермс 2000 року. Товар супроводжується товарно - транспортною накладною, у якій повинно бути зазначено: номер, дата виписки, назва постачальника, товар, розмір завантаження (для визначення об`єму геометричним методом), об`єм, підпис уповноваженої особи, печатка постачальника. Перехід права власності та всіх ризиків на товар від постачальника покупцю здійснюється у момент підписання уповноваженим представником покупця товарно - транспортної накладної та засвідчення цих документів печаткою покупця.

Згідно з п. 5.1. договору товар вважається зданим постачальником і прийнятим покупцем за якістю відповідно до п. 3.1. договору та до нормативно - технічної документації, зазначеній в п. 3.1. цього договору, за кількістю - відповідно до товарно - транспортної накладної.

Здача - приймання товару здійснюється на складі покупця з обов`язковим складанням акту, якщо виявлено недостачу товару або неякісний товар (п. 5.2. договору).

Судом установлено, що позивач здійснив поставку товару на загальну суму 1 248 949,80 грн, про що свідчать видаткові накладні № 1 від 27.04.2019 року на суму 532 289,10 грн, № 2 від 22.05.2019 року на суму 659 466,40 грн, № 3 від 01.10.2019 року на суму 57 194,30 грн та товарно - транспортні накладні, зокрема на суму боргу, заявленого до стягнення: № 57 від 04.05.2019 року, № 59 від 06.05.2019 року, № 61 від 06.05.2019 року, № 62 від 06.05.2019 року, № 63 від 07.05.2019 року, № 64 від 06.05.2019 року, № 65 від 07.05.2019 року, № 66 від 07.05.2019 року, № 67 від 07.05.2019 року, № 68 від 07.05.2019 року, № 69 від 07.05.2019 року, № 70 від 07.05.2019 року, № 71 від 08.05.2019 року, № 72 від 08.05.2019 року, № 73 від 08.05.2019 року, № 51 від 09.05.2019 року, № 76 від 09.05.2019 року, № 77 від 20.05.2019 року, № 78 від 20.05.2019 року, № 79 від 21.05.2019 року, № 81 від 01.10.2019 року, № 82 від 01.10.2019 року, № 83 від 01.10.2019 року, № 85 від 01.10.2019 року.

Відповідно до п. 1.2. договору оплата товару здійснюється протягом 10 банківських днів з дати проставляння покупцем штампу (позначення) про одержання товару без розбіжностей на товарно - транспортній накладній або з дня складання акту приймання товару, якщо товар надійшов без товаросупровідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, отримавши товар, розрахувався за нього частково, сплативши 879 000,00 грн (шляхом перерахування грошових коштів), що стверджується банківською випискою за період з 01.01.2019 року по 10.02.2020 року та актом звірки за 2019 рік, підписаним обома сторонами.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем складає 369 949,80 грн (1 248 949,80 грн - 879 000,00 грн).

Окрім того, згідно з п. 6.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань позивачем нараховано та заявлено до стягнення 7 340,05 грн 3% річних.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із поставкою товару, а також із відповідальністю за неналежне виконання зобов`язань із його оплати, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як установлено судом, відповідач, отримавши від позивача товар на загальну суму 1 248 949,80 грн, що підтверджується накладними, товарно-транспортними накладними, розрахувався частково, на суму 879 000,00 грн, відтак позовна вимога про стягнення 369 949,80 грн основного боргу підлягає задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, за прострочення грошового зобов`язання здійснив нарахування 7 340,05 грн 3 % річних.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведеної норми матеріального права, яка регулює відповідальність за неналежне виконання грошового зобов`язання, вбачається право кредитора здійснити нарахування 3% річних.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних (з урахуванням святкових і неробочих днів та п. 1.2. договору), установив, що їхній розмір становить 7 282,21 грн (при заявленому - 7 340,05 грн), отже 3% річних підлягають частковому задоволенню.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а отже про наявність підстав для часткового задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 369 949,80 грн основного боргу, 7 282,21 грн 3 % річних.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 5 959,36 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж це передбачено Законом України "Про судовий збір".

Так, за подання позовної заяви позивач повинен був сплатити 5 659,35 грн судового збору, тоді як згідно з квитанцією № 47790668 від 13.02.2020 року позивачем сплачено 5 959,36 грн судового збору, що на 300,01 грн більше від встановленого Законом України "Про судовий збір" розміру.

Зважаючи, що позов задоволено частково, відтак судовий збір в розмірі 5 658,22 грн покладається на відповідача, а решта - на позивача.

Частинами 1, 2, 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. Судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця Васильчика Михайла Михайловича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свиспан Лімітед" про стягнення 377 289,85 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Свиспан Лімітед" (35000, Рівненська область, м. Костопіль, вул. Степанська, 9, ідентифікаційний код 32358806) на користь Фізичної особи - підприємця Васильчика Михайла Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 369 949,80 грн основного боргу та 7 282,21 грн 3 % річних.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 57,84 грн 3 % річних відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Свиспан Лімітед" (35000, Рівненська область, м. Костопіль, вул. Степанська, 9, ідентифікаційний код 32358806) на користь Фізичної особи - підприємця Васильчика Михайла Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 5 658,22 грн судового збору.

Позивач: Фізична особа - підприємець Васильчик Михайло Михайлович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Свиспан Лімітед" (35000, Рівненська область, м. Костопіль, вул. Степанська, 9, ідентифікаційний код 32358806).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 25.03.2020 року.

Суддя О.Андрійчук