РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.04.2020Справа № 910/200/20
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Петрук Майї Миколаївни ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Полісся - 2002» (04073, м.Київ, ВУЛИЦЯ РИЛЄЄВА, будинок 12 А, ідентифікаційний код юридичної особи 32041844) стягнення 135 805,64 грн.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фізична особа-підприємець Петрук Майя Миколаївна (далі-Позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002» (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 135805,64 грн., з яких 112 139,00 грн. боргу, 1894,00 грн. 3%: річних, 20648,80 грн. пені, 1123,84 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за Договором № 070917-1 від 07.09.2017 про надання транспортно-експедиторських послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2020 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Петрук Майї Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002» про стягнення заборгованості у розмірі 135805,64 грн. залишено без руху; надано Позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду відповідних доказів.

20.01.2020 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.01.2020 направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 31.01.2020 та 03.02.2020 уповноваженим особам Сторін ухвали суду.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

07.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЛІССЯ-2002» (Замовник) та Фізичною особою - підприємцем Петрук Майєю Миколаївною (Експедитор) укладено Договір про надання транспортно - експедиторських послуг №070917-1, предметом якого є взаємовідносини сторін, які виникають при перевезенні та транспортно-експедиційному обслуговуванні вантажів, що надаються Замовником для перевезення автомобільним транспортом Експедитора (або залучених ним третіх осіб) у міжміському та/або міжнародному сполученні. (а.с.6-10)

Відповідно до п. 2.1. Договору Експедитор надає одну чи декілька з наступних послуг:

- здійснює перевезення вантажів автомобільним транспортом;

- оформляє товарно-транспортну документацію;

- за згодою сторін виконує інші доручення Замовника.

Згідно з п. 2.2. Договору конкретні умови по кожному окремому перевезенню обумовлюються в Замовленні на перевезення (Заявці), яка є невід`ємною частиною цього договору. Допускається одержання Заявки засобами факсимільного чи електронного зв`язку (Е-mail).

У п. 4.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг узгоджується Сторонами в Замовленнях на перевезення, вказується у рахунках-фактурах Експедитора і затверджується Сторонами у Акті виконаних робіт.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що порядок і строки оплати обумовлюються в разовому Замовленні на перевезення, що направляється Експедитору перед конкретним перевезенням (групою однотипних перевезень).

За умовами 4.3. Договору оплата послуг Експедитора здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Експедитора на підставі належним чином оформлених оригіналу товарно-транспортних документів з відповідними відмітками про одержання вантажу і оригіналів рахунку, податкової накладної, Акту виконаних робіт протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, якщо в Заявці не обумовлено інше.

Відповідно до п. 5.2.4. Договору у випадку затримки оплати вартості послуг на умовах, вказаних у Договорі або Замовленні на перевезення, Замовник виплачує Експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 р. Договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо будь-яка із Сторін не висловить намір припинити дію Договору. (п. 8.1. Договору)

Сторони узгодили здійснення перевезення за маршрутом Малин Україна - Румунія Заявками №7 від 22.03.2019, вартість перевезення 27284,00 грн.; № 25 від 03.06.2019, вартість перевезення 28267,00 грн; № 29 від 13.06.2019, вартість перевезення 28237,00 грн.; № 30 від 13.06.2019, вартість перевезення 29826,00 грн.; № 31 від 26.06.2019, вартість перевезення 25300,00 грн.; безготівковий розрахунок протягом 7 календарних днів по факту доставки вантажу. (а.с.11-15)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання транспортно - експедиторських послуг №070917-1 Позивач надав транспортно - експедиторські послуги, що підтверджується міжнародними товарно - транспортними накладними №№ 253086, 126238, 731734, 000919, 253057 (а.с.26-30), а Відповідач в свою чергу прийняв надані послуги на загальну суму 138923,00 грн., що підтверджується Актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 1-00000098 від 05.04.2019 на суму 27284,00 грн., № 1-00000198 від 18.06.2019 на суму 28276,00грн., № 1-00000216 від 24.06.2019 на суму 28237,00грн., № 1-000000217 від 26.06.2019 на суму 29826,00 грн., № 1-00000218 від 01.07.2019 на суму 25300,00 грн. (а.с.) та здійснив часткову оплату за надані послуги у загальному розмірі 26784,00 грн., що підтверджується виписками по банківському рахунку Позивача. (а.с.16-20)

Крім того, на виконання умов п. 4.3. Договору про надання транспортно - експедиторських послуг №070917-1 Позивачем виставлені Відповідачу для оплати рахунки - фактури № 1-00000098 від 05.04.2019 на суму 27284,00 грн., № 1-00000198 від 18.06.2019 на суму 28276,00грн., № 1-00000216 від 24.06.2019 на суму 28237,00грн., № 1-000000217 від 26.06.2019 на суму 29826,00 грн., № 1-00000218 від 01.07.2019 на суму 25300,00 грн. (а.с. 21-25)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість перед Фізичною особою - підприємцем Петрук Майєю Миколаївною в розмірі 112139,00грн.. Крім того, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІССЯ-2002» 3% річних у розмірі 1894,00 грн., інфляційні втрати у розмірі1123,84 грн.. та пеню у розмірі 20648,80 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Петрук Майї Миколаївни підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання транспортно - експедиторських послуг №070917-1 від 07.09.2019 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання транспортно - експедиторських послуг №070917-1 Позивач надав транспортно - експедиторські послуги, що підтверджується міжнародними товарно - транспортними накладними №№ 253086, 126238, 731734, 000919, 253057 (а.с.26-30), а Відповідач в свою чергу прийняв надані послуги на загальну суму 138923,00 грн., що підтверджується Актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 1-00000098 від 05.04.2019 на суму 27284,00 грн., № 1-00000198 від 18.06.2019 на суму 28276,00грн., № 1-00000216 від 24.06.2019 на суму 28237,00грн., № 1-000000217 від 26.06.2019 на суму 29826,00 грн., № 1-00000218 від 01.07.2019 на суму 25300,00 грн. (а.с.) та здійснив часткову оплату за надані послуги у загальному розмірі 26784,00 грн., що підтверджується виписками по банківському рахунку Позивача. (а.с.16-20)

За умовами 4.3. Договору оплата послуг Експедитора здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Експедитора на підставі належним чином оформлених оригіналу товарно-транспортних документів з відповідними відмітками про одержання вантажу і оригіналів рахунку, податкової накладної, Акту виконаних робіт протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, якщо в Заявці не обумовлено інше.

Суд зазначає, що Заявками на перевезення сторонами погоджено умови оплати - протягом 7 календарних днів по факту доставки вантажу. (а.с. 11-15)

Крім того, на виконання умов п. 4.3. Договору про надання транспортно - експедиторських послуг №070917-1 Позивачем виставлені Відповідачу для оплати рахунки - фактури № 1-00000098 від 05.04.2019 на суму 27284,00 грн., № 1-00000198 від 18.06.2019 на суму 28276,00грн., № 1-00000216 від 24.06.2019 на суму 28237,00грн., № 1-000000217 від 26.06.2019 на суму 29826,00 грн., № 1-00000218 від 01.07.2019 на суму 25300,00 грн. . (а.с. 21-25)

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІССЯ-2002» перед Фізичною особою - підприємцем Петрук Майєю Миколаївною за Договором про надання транспортно - експедиторських послуг №070917-1 становить 112139,00грн

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Фізичній особі - підприємцю Петрук Майє Миколаївні в розмірі 112139,00грн.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих й прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 112139,00грн. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 20.04.2019 по 26.12.2019 у розмірі 1894,00 грн та інфляційні втрати у розмірі 1123,84 грн.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані послуги за Договором про надання транспортно - експедиторських послуг №070917-1 за загальний період прострочки з 20.04.2019 по 26.12.2019. у розмірі 1894,00 грн. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню в заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 20.04.2019 по 26.12.2019 у розмірі 1123,84 грн.. вважає, що згідно з вірним арифметичним розрахунком з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню інфляційні втрати у розмірі 592,48 грн.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 20.04.2019 по 26.12.2019 у розмірі 20648,80 грн.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Відповідно до п. 5.2.4. Договору у випадку затримки оплати вартості послуг на умовах, вказаних у Договорі або Замовленні на перевезення, Замовник виплачує Експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання з 20.04.2019 по 26.12.2019 у розмірі 20648,80 грн. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню в заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог, проте Суд зазначає, що розрахунок пені за актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 1-00000098 від 05.04.2019 здійснено позивачем без врахування положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІССЯ-2002» на користь Фізичної особи - підприємця Петрук Майї Миколаївни підлягає стягненню заборгованість у розмірі 112139,00грн, 3% річних у розмірі 1894,00 грн., інфляційні у розмірі 592,48 грн. та пеня у розмірі 20648,80 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця Петрук Майї Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІССЯ-2002» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся - 2002» (04073, м.Київ, ВУЛИЦЯ РИЛЄЄВА, будинок 12 А, ідентифікаційний код юридичної особи 32041844) на користь Фізичної особи-підприємця Петрук Майї Миколаївни ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 112139,00 грн. (сто дванадцять тисяч сто тридцять дев`ять грн. 00 коп.) 3% річних у розмірі 1894,00 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто чотири грн. 00коп.), інфляційні втрати у розмірі 592,48 грн. (п`ятсот дев`яносто дві грн. 48 коп.), пеню у розмірі 20648,80 грн. (двадцять тисяч шістсот сорок вісім грн. 80 коп.), судовий збір у розмірі 1 913,51 грн. (одна тисяча дев`ятсот тринадцять грн. 51 коп.)

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 07 квітня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин