ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 Справа № 917/283/20

м. Полтава

Суддя Паламарчук В.В., при секретарі судового засідання Рожко О.П., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", 02152, м. Київ, вул. Павла Тичини, 1-В

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл - 4", 36020, Полтавська область, м. Полтава, вул. Котляревського, будинок 22 Б

про стягнення 151764,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл - 4" про стягнення 151764,11 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу №00014581 від 06.09.2017р. із розрахунку: 45126,57 грн. - лізингові платежі за Договором; 576,54 грн. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання по сплаті лізингових платежів; 349,88 грн. - втрати від інфляції за час прострочення грошового зобов`язання по сплаті лізингових платежів, 17 923,30 грн. - плата за фактичне користування Об`єктом лізингу; 123,59 грн - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання по оплаті за фактичне користування Об`єктом лізингу; 87 664,23 грн. - компенсація понесених витрат ТОВ «Порше Лізинг Україна».

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином обов`язок по сплаті лізингових платежів за Договором фінансового лізингу №00014581 від 06.09.2017р за фактичне користування об`єктом лізингу, а тому, позивачем застосовано штрафні санкції у вигляді інфляційних втрат, 3% річних. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені збитки.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.02.2020р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, призначити справу для розгляду по суті у судовому та встановив сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену позивачем у позові та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат вибув».

При цьому, за висновками суду, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом, виходячи з наступного.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

06.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальність «Порше Лізинг Україна» (надалі - «Позивач», «Лізингодаведь») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеграл-4» (надалі - «Відповідач», «Лізингоодержувач») укладено Договір про фінансовий лізинг №00014581 (надалі - «Договір лізингу») та Додатки до Договору лізингу, а саме: Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) (надалі - «Графік платежів») та Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі - «Загальні умови»).

В Розділі 1 Загальних умов зазначається, що ці Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі разом із Договором про фінансовий лізинг спільно іменуються як «Контракт»), а також Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), як додаток до Договору, що є невід`ємною його частиною, та інші додатки, що є невід`ємними його частинами, являють собою угоду між Сторонами щодо придбання ТОВ «Порше Лізинг Україна», а також передачі Об`єкту лізингу Лізингоодержувачу (у відповідності до визначених у цьому Контракті значень вищезгаданих термінів) згідно з положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг» № 723/97-ВР від 16 грудня 1997 року, а також іншими чинними положеннями українського законодавства.

Об`єктом (предметом) лізингу, згідно з п.3.1. Загальних умов, є транспортний засіб, зазначений у Контракті. Детальна характеристика (індивідуалізація) Об`єкту лізингу визначена Сторонами в Договорі лізингу, відповідно до якої ним є транспортний засіб - автомобіль марки VW LNF New Amarok DoubbleCab RODEO 2/0 TDI 140PS, 2017 року виробництва, Шасі НОМЕР_1 , Двигун № НОМЕР_2 .

У відповідності з п.п.3.2. та 3.1. Загальних умов, Лізингодавець прийняв на себе зобов`язання придбати у власність Об`єкт лізингу, який був обраний відповідно до специфікації Лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам Лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір Дилера-продавця, у якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало Об`єкт лізингу.

В розділі «Умови лізингу» Договору лізингу зазначається:

Вартість об`єкту лізингу: 828221,00 грн.

Авансовий платіж: 289877,35 грн.

Обсяг фінансування: 538343,65 грн.

Кількість лізингових платежів: 60.

Строк лізингу (місяців): 60.

Лізинговий платіж: 17 663,34 грн.

Окрім цього, в розділі Договору «Умови лізингу» зазначається, що усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях відповідно до пунктів 6.3 та 6.4.1 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу.

Крім того, в розділі Договору «Придбання об`єкта лізингу» зазначається, що своїм підписом на цьому документі Лізингоодержувач підтверджує, що він ознайомився та зрозумів усі умови цього Договору про фінансовий лізинг, Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, рахунків для лізингових платежів/Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), а також погоджується, що всі вищезазначені документи є невід`ємними частинами цього Договору про фінансовий лізинг та мають обов`язкову силу по відношенню до Лізингоодержувача.

Позивач вказує, що на виконання умов Договору лізингу Позивачем придбано Об`єкт лізингу (отримано право власності на Об`єкт лізингу), як це передбачено п.3.2. Загальних умов.

В п. 5.1. Загальних умов Сторони погодили, що Об`єкт лізингу буде доставлений та переданий ТОВ «Порше Лізинг Україна» або належним чином уповноваженою особою (Дилером-продавцем) безпосередньо Лізингоодержувачу відповідно до умов Договору.

Лізингоодержувач забезпечує оформлення доставки Об`єкту лізингу шляхом підписання Лізингоодержувачем та Лізингодавцем акту прийому - передачі (надалі - Акт прийому-передачі).

Будь-які дефекти Об`єкта лізингу фіксуються в Акті прийому-передачі. Якщо з боку Лізингоодержувача немає заперечень в Акті прийому-передачі, Об`єкт лізингу вважається таким, що був прийнятий Лізингоодержувачем в ідеальному стані та у відповідності до вимог останнього (п.5.4. Загальних умов).

За твердженням позивача, згідно з Актом прийому-передачі від 15.09.2017 року він передав, а Відповідач отримав у користування під виплату лізингових, платежів Об`єкт лізингу, яким є транспортний засіб - автомобіль марки VW LNF New Amarok DoubbleCab RODEO 2/0 TDI 140PS, 2017 року виробництва, Шасі НОМЕР_1 , Двигун № НОМЕР_2 , д.р.з. НОМЕР_3 .

В п.6.1. Загальних умов зазначено, що для експлуатації Об`єкта лізингу Лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь TОB «Порше Лізинг Україна» платежі відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), що являє собою невід`ємну частину цього Договору. Лізингоодержувач здійснює Лізингові платежі відповідно до термінів, визначених у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) (п.6.10. Загальних умов), що не ставиться у залежність від отримання рахунків на оплату.

Відповідно до зазначеного Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), перший лізинговий платіж підлягав сплаті 06.09.2017 року, а останній - 15.08.2022 роки. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місяця, що погоджена Сторонами у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування).

Згідно з п. 6.5. Загальних умов, Лізингові платежі перераховуються Лізингоодержувачем на рахунок зазначений ТОВ «Порше Лізинг Україна» у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування).

Відповідно до Плану відшкодування лізингоодержувач має здійснювати лізингові платежі до 15 числа кожного місяця.

Пунктом 8.3.2 Загальних умов визначено, що якщо лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг»), Порше Лізинг Україна має право розірвати Контракт/відмовитися від Контракту і витребувати об`єкт лізингу від лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса (п. 8.3.2.).

Відповідно до п. 12.1.Загальних умов, строк лізингу за цим Контрактом визначається у Договорі про фінансовий лізинг та Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування).

У пункті 12.3. Загальних умов сторони погодили, що Контракт набирає чинності з моменту його підписання сторонами, а у випадку нотаріального посвідчення - з моменту такого посвідчення, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно п. 12.6.1 Загальних умов, Порше Лізинг Україна має право в односторонньому порядку припинити цей Контракт/відмовитися від контракту, та, також серед іншого, право на повернення об`єкту лізингу, зокрема, якщо лізингоодержувач не сплатив один наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов`язання зі сплати перевищує 30 календарних днів.

Відповідно до п. 12.9 Загальних умов, у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до пункту 12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об`єкт лізингу, як передбачено пунктом 4.2, а також якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення об`єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, Лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження Порше Лізинг Україна, якщо інша адреса не вказана Порше Лізинг Україна, впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк лізингоодержувач сплачує Порше Лізинг будь-яку різницю між вартістю об`єкту лізингу та лізинговими платежами, що залишились несплаченими відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також іншими платежами, що залишились несплаченими відповідно лізингоодержувачем відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою Порше Лізинг та має бути відшкодована лізингодавцю лізингоодержувачем відповідно до умов контракту та чинного законодавства. Зобов`язання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту виконання лізингоодержвачем, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання контракту.

Пунктом 12.13 Загальних умов, сторони погодили, що у випадках, передбачених пунктами 12.6 та 12.12 Контракт вважається припиненим на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони.

Згідно п. 13.1. Загальних умов, лізингоодержувач зобов`язаний у строки, встановлені Порше Лізинг Україна, повернути об`єкт лізингу Порше Лізинг Україна у всіх випадках дострокового закінчення строку лізингу, припинення Контракту, крім випадку, коли лізингоодержувач набуває право власності на об`єкт лізингу відповідно до умов Контракту.

Як зазначає позивач, він відповідно до умов укладеного Договору лізингу, виставив Відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) Лізингових платежів, що охоплюють лізингові періоди, які, в порушення положень чинного законодавства та положень укладеного Договору, залишилися несплаченими Відповідачем. Окрім того, Відповідач всупереч п. 6.5. «Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу» почав порушувати графік покриття витрат та виплати лізингових платежів.

Невиконання Відповідачем зобов`язань з оплати лізингових платежів у період часу з серпня 2019 року по жовтень 2019 рокy призвело до виникнення заборгованості та стало підставою для відмови Позивачем від договору. У зв`язку з чим, 18.10.2019 року, Відповідачу було направлено вимогу №00014581 від 16.10.2019 р. та повідомлення про відмову від договору.

В наведеній Вимозі Позивач , серед іншого, повідомив Відповідача про необхідність сплати заборгованості, повернення Об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від Договору про фінансовий лізинг та вимагав від останнього повернути Об`єкт лізингу, на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» за наступною адресою: місто Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В, офіс «В», впродовж 10 (десяти) робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу місця знаходження Відповідача.

Однак, вимога Позивача щодо повернення Об`єкту лізингу була проігнорована Відповідачем. Враховуючи зазначене, Позивач вимушений був керуватися відповідними положеннями розділу 13 Загальних умов, якими передбачено вилучення Об`єкта лізингу.

В абзаці другому п. 13.1. Загальних умов Сторони погодили, що якщо Лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення Об`єкта лізингу, ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право вилучити (повернути) Об`єкт лізингу без попередньої згоди Лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку, у тому числі в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса (п. 13.6. Загальних умов).

21.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою H. С. було вчинено виконавчий напис стосовно повернення Лізингоодержувачем - Відповідачем на користь Лізингодавця - ТОВ «Порше Лізинг Україна» Об`єкта фінансового лізингу - транспортний засіб - VW LNF New Amarok DoubbleCab RODEO 2/0 TDI 140PS, 2017 року виробництва, Шасі НОМЕР_1 , Двигун № НОМЕР_2 , д.р.з. НОМЕР_3 .

25.11.2019 на підставі зазначеного виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києві Мойсеєнко Д.П. було відкрито виконавче провадження № 60716653.

В результаті примусового виконання виконавчого напису, приватним виконавцем було повернуто - VW LNF New Amarok DoubbleCab RODEO 2/0 TDI 140PS, 2017 року виробництва, Шасі НОМЕР_1 , Двигун № НОМЕР_2 , д.р.з. НОМЕР_3 стягувачу, а саме ТОВ «Порше Лізинг Україна» про що складено відповідний акт.

Зважаючи на те, що Вимога про сплату заборгованості за договором, повернення Об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору за №00014581 від 16.10.2019, яка була проігнорована Відповідачем, у зв`язку з цим на підставі п. 12.6 Загальних умов Позивач відмовився від Договору про фінансовий лізинг № 00014581 від 06.09.2017 р. та зважаючи на положення п. 12.13. Договору Відповідачу почала нараховуватись плата за користування Об`єктом лізингу.

Згідно п. 6.18 Договору сторони погодили, що у випадку розірвання Договору /відмови від Договору за ініціативою Порше Лізинг Україна відповідно до п. 12 Договору, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування Об`єктом лізингу.

У зв`язку із невиконанням Відповідачем умов Договору та фактичним користуванням Об`єктом лізингу до листопада 2019 р. Позивачем нараховано плату за фактичне користування Об`єктом лізингу у розмірі 17 923,30 грн.

Позивач, з посиланнями на приписи ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача заборгованість:

1. за несплаченим рахунком N 00461878 від 01.08.2019 р. (лізинговий платіж) сума боргу: 9279,97 грн. (сума боргу) + 242,50 грн (інфляційне збільшення) +193,83 грн (3% річних) = 9716,30 грн.

2. за несплаченим рахунком № 00465359 від 02.09.2019 р. (лізинговий платіж) сума боргу: 17923,30 грн. (сума боргу) + 107,38 грн (інфляційне збільшення) +213,45 грн (3% річних) = 18244,13 грн.

3. за несплаченим рахунком № 00468955 від 01.10.2019 р. (лізинговий платіж) сума боргу: 17923,30 грн. (сума боргу) +0 (інфляційне збільшення) + 169,26 грн. (3% річних) =18 092,56 грн.

4. за несплаченим рахунком № 00472661 від 01.11.2019 р. (плата за фактичне користування об`єктом лізингу): 17923,30 грн. (сума боргу) +0 (інфляційне збільшення) + 123,59 грн. (3% річних) =18 046,89 грн.

Крім того, позивач зазначив, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором він змушений був звернутись до спеціалізованих організацій, а саме: ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі», ТОВ «КРЕДИТЕКСПРЕС ЮКРЕЙН ЕЛ.ЕЛ.СІ.», ТОВ «АВТОСОЮЗ» для отримання послуг із зберігання та юридичного супроводу досудового врегулювання спорів із боржниками, у зв`язку із чим поніс додаткові витрати у сумі 87664,23., що підтверджується договорами про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 року, договором відповідального зберігання від 01.09.2014 року.

Відповідно до п. 8.2.3 та 13.5. Загальних умов, у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача застосовуються санкції, зокрема, компенсація будь-яких витрат, понесених Порше Лізинг Україна та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/понесені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем відповідно до Контракту. Порше Лізинг Україна надає лізингоодержувачу відповідну документацію, що підтверджує понесені витрати, проте ненадання такої документації не звільняє лізингоодержувача від компенсації та не вважається підставою для відстрочення виплати компенсації. Вищезазначені санкції підлягають сплаті лізингоодержувачем упродовж 10 (десяти) робочих днів після надіслання відповідної вимоги Порше Лізинг Україна, не зважаючи на можливе припинення Контракту Порше Лізинг Україна.; лізингоодержувач відшкодовує всі та будь-які витрати, понесені Порше Лізинг Україна у зв`язку із вилученням (поверненням) об`єкта лізингу, у тому числі витрати, пов`язані із залученням будь-яких третіх осіб, що надають послуги пов`язані з вилученням об`єкта лізингу.

Враховуючи вказані пункти Загальних умов, з метою відшкодування збитків у розмірі 87664,23 грн., пов`язаних з вилученням об`єкта лізингу та витрат на юридичний супровід такого вилучення, позивачем відповідачу виставлено Рахунок-фактура 00474841 від 27.11.2019 на суму 1429,92 грн. (з ПДВ); Рахунок-фактура 00474842 від 27.11.2019 на суму 77934,31 грн. (з ПДВ); Рахунок-фактура 00474987 від 29.11.2019 на суму 7500,00 грн. (з ПДВ); Рахунок-фактура 00478079 від 19.12.2019 на суму 400,00 грн. (з ПДВ); Рахунок-фактура 00482078 від 21.01.2020 р. на суму 400,00 грн. (з ПДВ).

Таким чином, предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 151764,11 грн., із розрахунку:45126,57 грн. - лізингові платежі за Договором; 576,54 грн. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання по сплаті лізингових платежів; 349,88 грн. - втрати від інфляції за час прострочення грошового зобов`язання по сплаті лізингових платежів, 17 923 грн. 30 коп. - плата за фактичне користування Об`єктом лізингу; 123,59 грн. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання по оплаті за фактичне користування Об`єктом лізингу; 87 664,23. - компенсація понесених витрат ТОВ «Порше Лізинг Україна».

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором лізингу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», за договором фінансового лізингу, лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати суму, яка відшкодовує вартість предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом, інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. ст.11, 629 Цивільного кодексу України, договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення містяться у ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг».

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 627 Цивільного кодексу відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 6.18. Загальних умов, у випадку розірвання контракту/відмови від контракту за ініціативою Порше Лізинг України відповідно до пункту 12 Загальних умов, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об`єктом лізингу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, враховуючи умови договору, які погоджені сторонами, відповідно до п. 6.18 Контракту лізинговий платіж вважається платою за користування об`єктом лізингу.

Сторони при укладені Договору фінансового лізингу встановили обов`язок відповідача провести оплату за час користування майном до моменту його повернення, саме оплату за користування майном, визначивши лише її розмір у прив`язці до розміру лізингового платежу, що було встановлено на відповідний період.

Як встановлено судом, відповідач в порушення умов Договору про фінансовий лізинг не здійснив лізингових платежів за період з серпня 2019 року по жовтень 2019 року на загальну суму 45126,57 грн., вимоги позивача про сплату платежів за час фактичного користування об`єктом лізингу проігнорував, у зв`язку з чим, позивач скористався своїм правом, передбаченим пунктами 8.3.1., 8.3.2., 12.6.1, 13.30. Контракту та розірвав договір в односторонньому порядку.

Оскільки, користування майном на умовах оренди є оплатним, таке користування здійснювалося відповідачем і після розірвання Договору. Як вбачається з матеріалів справи, об`єкт лізингу було повернуто 26.11.2019 року.

З огляду на положення статті 653 Цивільного кодексу України, в якій встановлено правові наслідки розірвання договору, та статей 785, 795 Цивільного кодексу України, у разі якщо умови укладеного між сторонами у справі договору про фінансовий лізинг передбачають можливість нарахування лізингодавцем плати за користування об`єктом лізингу після закінчення або дострокового розірвання договору лізингу, то нарахування плати за фактичне користування об`єктом лізингу припиняється з моменту повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу лізингодавцю, та, відповідно, нарахування плати за фактичне користування об`єктом лізингу за відповідний період є правомірним.

Таким чином, укладений між сторонами у справі договір про фінансовий лізинг хоча і був дострокового розірваний позивачем в односторонньому порядку, однак, в частині умов, які передбачали право позивача нарахувати та обов`язок відповідача сплатити плату за користування об`єктом лізингу після розірвання договору, залишався чинним до моменту повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу лізингодавцю та припинився саме з 26.11.2019 року - з моменту повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу лізингодавцю. Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що у лізингоодержувача (відповідача) виникло зобов`язання щодо проведення оплати за фактичне користування майном - об`єктом лізингу відповідно до пунктів 12.9. та 6.18. Контракту.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.04.2018 року у справі №911/3483/16.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, а відповідачем не доведено протилежного, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором про фінансовий лізинг, зокрема, 45126,57 грн. лізингових платежів за Договором, а також Заборгованість із сплати за фактичне користування Об`єктом лізингу згідно п. 6.18 Договору у розмірі 17923,30., яка є платою за користування у листопаді 2019 року та відображена у рахунку №00472661 від 01.11.2019 р., є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахуннки 3% річних та інфляційних судом встановлено, що такі розрахунки є арифметично вірними, загальні розміри 3% річних та інфляційних, нараховані на заборгованість відповідача за кожним рахунком, є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 87664,23 грн. компенсації, які останній поніс внаслідок залучення юристів для надання юридичної допомоги для вчинення виконавчого напису нотаріусом, підготовки процесуальних документів для відкриття виконавчого провадження та супроводження повернення об`єкту лізингу.

Відповідно до п.п. 8.2., 8.2.3. Загальних умов, у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодеружувача застосовуються наступні санкції: компенсація будь-яких витрат, понесених Порше Лізинг Україна та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодуванням сум, не виплачених лізингоодержувачем у відповідності до контракту.

Пунктом 8.6. Загальних умов передбачено, що будь-які збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням стороною своїх обов`язків за контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі додатково до штрафних санкцій.

Суд, враховуючи те, що цивільне законодавство презюмує свободу договору та обов`язковість виконання, зміст якого в силу статті 628 Цивільного кодексу України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, приходить до висновку, що зазначені санкції відносяться, до витрат, врегульованих п. 8.2.3 загальних умов, компенсація яких підлягає відшкодуванню відповідачем в разі підтвердження понесення їх позивачем.

Так, позивач посилається на те, що що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором він змушений був звернутись до спеціалізованих організацій, а саме: ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі», ТОВ «КРЕДИТЕКСПРЕС ЮКРЕЙН ЕЛ.ЕЛ.СІ.», ТОВ «АВТОСОЮЗ» для отримання послуг із зберігання та юридичного супроводу досудового врегулювання спорів із боржниками, у зв`язку із чим поніс додаткові витрати у сумі 87664,23., що підтверджується договорами про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 року, договором відповідального зберігання від 01.09.2014 року.

В обґрунтування заявленої суми позивач надає Акт наданих послуг №72 від 26.11.2019 р. №69 від 21.11.2019 р., №73 від 26.11.2019 р. укладених між ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі», №168 від 16.01.2020р., №1540 від 30.11.2019р., укладених між ТОВ «АВТОСОЮЗ».

Судом встановлено, що у вказаних Актах, як і в позовній заяві, йде посилання на Договори про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 р. Однак, самих договорів, позивач до позовної заяви не додає. До матеріалів справи не надано жодного доказу, які б свідчили про надання послуг ТОВ «КРЕДИТЕКСПРЕС ЮКРЕЙН ЕЛ.ЕЛ.СІ. (зокрема договору від 21.06.2012 р. на який посилається позивач.

Так само, позивачем не додано до позовної заяви копії договору відповідального зберігання від 01.09.2014 р., укладеного між позивачем та ТОВ "Автосоюз".

Також, позивачем не надано доказів сплати вищезазначених послугу. Комп`ютерні розпечатки платіжних доручень, не є належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що у суду відсутня можливість дослідити умови вищезазначених договорів та встановити відповідність наданих послуг, на які посилається позивач, умовам договорів, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 87664,23 грн. компенсації понесених витрат.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 126,129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл - 4" (36020, Полтавська область, м. Полтава, вул. Котляревського, будинок 22 Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, 1-В, ) 45126,57 грн. - лізингових платежів за Договором, 576,54 грн. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання по сплаті лізингових платежів, 349,88 грн. - втрат від інфляції за час прострочення грошового зобов`язання по сплаті лізингових платежів, 123,59 грн. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання по оплаті за фактичне користування об`єктом лізингу, 17923,30 грн. плати за фактичне користування Об`єктом лізингу, 961,50 грн. - витрат по сплаті судового збору за подання позову.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Паламарчук