РІШЕННЯ

23 березня 2020 року Справа № 913/31/20

Провадження №5/913/31/20

За позовом Фізичної особи-підприємця Іванова Павла Сергійовича ( АДРЕСА_1 )

до Марківської селищної ради Марківського району Луганської області (вул.Центральна, буд.18, смт Марківка Луганської області, 92400)

про стягнення 218 258 грн 99 коп.

Суддя Вінніков С.В.

Секретар судового засідання Славич В.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Іванов Павло Сергійович (далі - ФОП Іванов П.С.) звернулася до Господарського суду Луганської області з позовом до Марківської селищної ради Марківського району Луганської області (далі - Марківська селищна рада) про стягнення заборгованості за договором від 18.12.2018 №118 про закупівлю послуг з інвентаризації та паспортизації зелених насаджень у сумі 100 000 грн 00 коп., інфляційних втрат за період з січня 2019 року по листопад 2019 року в сумі 4 300 грн 00 коп., 3% річних за період з 29.01.2019 по 27.12.2019 у сумі 2 736 грн 99 коп., пені за період з 29.01.2019 по 27.12.2019 у сумі 111 222 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що між сторонами 18.12.2018 укладений договір №118 про закупівлю послуг з інвентаризації та паспортизації зелених насаджень.

На виконання умов договору позивач надав відповідачеві послуги з інвентаризації та паспортизації зелених насаджень, які відповідач не оплатив, у зв`язку з чим ФОП Івановим П.С. відповідно до умов п.7.3 договору нарахована пеня та згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України нараховані інфляційні втрати та 3% річних.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2020 справа передана на розгляд судді Віннікову С.В.

Ухвалою господарського суду від 10.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 03.02.2020.

Відповідач відзивом від 27.01.2020 №154 вимоги позову відхилив, посилаючись на наступне.

Відповідно до п.5.1 договору строк надання послуг до 31.12.2018 з правом дострокового виконання.

В ході виконання робіт позивач надіслав на адресу Марківської селищної ради в електронному вигляді скановані листи «Паспорта сквер площа Соборна в смт Марківка Луганської області» за своїм підписом та в графі «Паспорт складено» проставлена дата 20.12.2018. У паспорті №1 була вказана загальна кількість дерев 147 балансовою вартістю 203,6 тис. грн. Зазначив, що позивачем вказана недостовірна інформація: наявність в сквері площа Соборна в смт Марківка Луганської області дерев загальною кількістю 147, хоча реальна їх кількість 145; наявність в сквері дерев: 2 вільха сіра, 1 іва, 5 кипарисів, 7 слив домашніх, 43 іва біла, 6 груш звичайних, 3 берези бородавчаті - а фактично такі дерева в сквері не знаходяться. Крім того, кипарис росте в тропічному та субтропічному поясах північної півкулі земної кулі та на території Марківського району рости не можуть. На території скверу ростуть 9 дерев туї, а їх взагалі немає в паспорті №1. Про вказані недоліки було повідомлено позивача в телефонному режимі та викладені в доповідній записці спеціалістом з питань благоустрою Марківської селищної ради.

У той же час у строк, визначений договором, тобто станом на 28.12.2018 послуги позивачем надані не були. Необхідні документи, передбачені договором, у паперовому вигляді позивач не надав, а скановані в електронному вигляді документи мали суттєві недоліки та не підлягали підписанню. У зв`язку з чим тендерним комітетом Марківської селищної ради було прийнято рішення від 28.12.2018 про розірвання договору від 18.12.2018 №118 та розміщено в електронній системі ProZorro інформацію про розірвання договору.

Зазначив, що позивачем допущено невідповідність даних в паспорті №1 дійсним, реальним даним щодо кількості, виду дерев, тим самим порушив вимоги Інструкції з інвентаризації зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.12.2001 №226, з огляду на що відповідачем і не підписані акти прийому-передачі робіт.

05.01.2019 на адресу відповідача в паперовому вигляді надійшов оригінал «Паспорту сквер площа Соборна в смт Марківка Луганської області» разом з диском.

У паспорті №2 в графі «Паспорт складено» проставлена дата 26.12.2018 та поставлений підпис. При цьому позивачем були порушені строки виконання робіт відповідно до пп.5 «строк поставки товарів (надання послуг, виконання робіт) п.2 умов закупівлі, які були виставлені Марківською селищною радою в системі ProZorro, передбачено, що строк надання послуг - «протягом 4 робочих днів з моменту укладання договору», та на момент отримання документів (05.01.2019) сплинув термін дії договору від 18.12.2018.

У паспорті №2 позивач вказує, що загальна кількість дерев, яка знаходиться в сквері площа Соборна в смт Марківка Луганської області - 133, хоча в наявності в сквері знаходиться - 145 дерев.

У паспорті №2 позивач вказує, що у сквері знаходиться 5 дерев кипарису (під номерами 65, 72, 80, 81, 97) хоча таких дерев в сквері площа Соборна в смт Марківка Луганської області в наявності взагалі не має, а знаходиться 9 дерев туї, які взагалі в паспорті №2 не обліковуються. Також була виявлена невідповідність балансової вартості дерев в розділі 1 «Загальні відомості» Паспорта №2, де вказана сума 207 500 грн 00 коп., а в розділі 2 «Розподіл насаджень за породами в розрізі груп діаметрів груп віку та якісного стану» паспорта №2 при складанні всіх сум балансова вартість становить 214 473 грн 25 коп.

Виявлена невідповідність загальної кількості дерев в розділі 1 «Загальні відомості» паспорта №2 вказана кількість 133, а в розділі 2 «Розподіл насаджень за породами в розрізі груп діаметрів груп віку та якісного стану» паспорта №2 при складанні всієї кількості дерев сума складає 136 дерев. В робочому щоденнику обліку зелених насаджень до паспорта №2 також при складанні всієї кількості дерев сума складає 133 дерев. При цьому в розділі 2 «Розподіл насаджень за породами в розрізі груп діаметрів груп віку та якісного стану» паспорта №2 при складанні виходить 99 дерев клена, а в робочому щоденнику обліку зелених насаджень до паспорта №2, також при складанні виходить 97 дерев клена. В розділі 2 «Розподіл насаджень за породами в розрізі груп діаметрів груп віку та якісного стану» паспорта №2 при складанні виходить 19 дерев клена, а в робочому щоденнику обліку зелених насаджень до паспорта №2, також при складанні, виходить 18 дерев клена.

В інвентаризаційному плані об`єкту благоустрою зеленого господарства «Сквер» нумерація дерев повторюється неодноразово, та є дерево позначене номером 193, що означає, що в сквері повинно знаходитись 193 дерева, хоча в сквері площа Соборна в смт Марківка Луганської області всього знаходиться 145 дерев.

Крім того, на аркуші «Перелік документів, що додаються до паспорту» паспорта №2 в графі «строк складання» п.1 «Інвентаризаційний план об`єкту благоустрою зеленого господарства» значиться «жовтень - грудень 2018». В робочому щоденнику паспорта №2 в графі «Початок робіт» значиться «жовтень 2018 року» в графі «Закінчення робіт» значиться «листопад 2018 року». Хоча договір про надання послуг №118 між відповідачем та позивачем був укладений 18.12.2018, тому ніяким чином позивач не міг розпочати роботи в жовтні 2018 року до укладення договору, тим більше в жовтні 2018 року відповідач ще навіть не розпочинав тендерну процедуру.

Зазначив, що якщо порівняти та проаналізувати надіслані позивачем на адресу відповідача всю технічну документацію паспорт №1 та паспорт №2, можна дійти висновку, що позивач змінюючи дані про кількість дерев, які знаходяться у сквері площа Соборна в смт Марківка Луганської області, їх види та балансову вартість, допустив невідповідність даних в паспорті №1 та паспорті №2 дійсним, реальним даним щодо кількості, виду дерев, які знаходяться в сквері площа Соборна в смт Марківка Луганської області.

Листом від 08.01.2019 №6 відповідач повідомив позивача про вказані недоліки.

03.02.2020 від представника позивача надійшла заява від 31.01.2020, у якій він повідомив про укладення з позивачем договору про надання правової допомоги та здійснення передплати у розмірі 7 000 грн 00 коп. Також навів орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу. Зазначив, що докази щодо реального розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Ухвалою господарського суду від 03.02.2020 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 24.02.2020.

Позивач у відповіді на відзив від 05.02.2020 зазначив, що лист відповідача від 08.01.2019 №6 не може вважатися відмовою від підписання акта приймання-передачі послуг, оскільки він фактично є повідомленням про дострокове припинення договору, яке до того ж не містить переліку відповідних зауважень до наданих послуг (виконаних робіт).

Крім того, відповідачем взагалі не наведено зауважень щодо якості наданих послуг до предмету договору - парку.

Зауважив, що не отримував листа відповідача від 08.01.2019 №6, а дізнався про нього лише 31.01.2020, ознайомившись з матеріалами справи №913/31/20.

Відносно строків виконання робіт зазначив, що документація відповідача на проведення допорогової закупівлі (умови закупівлі) є прикріпленим документом, а оскільки інформація, викладена в оголошенні не відповідає інформації, викладеній в зазначеній вище документації в частині строків надання послуг (виконання робіт), то в силу приписів п.6.3 Порядку здійснення допорогових закупівель, затвердженого наказом Державного підприємства «Зовнішторгвидав України» від 13.04.2016 №35, пріоритет необхідно віддавати інформації, що викладена в оголошенні закупівлі, розміщеної в системі ProZorro.

В п.5.1 договору сторони визначили строк надання послуг до 31.12.2018, який позивачем був дотриманий, оскільки 30.12.2018 відповідачу були направлені виконані роботи.

Вказав, що відповідачем не дотримано приписи Господарського кодексу України щодо розірвання договору, а дії відповідача з одностороннього розірвання договору, якщо такі взагалі мали місце, є передчасними, до того ж фактично послуги за договором були надані позивачем 26.12.2018, а її результати були передані Марківській селищній раді 30.12.2018.

18.02.2020 від відповідача надійшли заперечення від 14.02.2020 №271 на відповідь на відзив, у яких Марківська селищна рада зазначила, що 18.12.2018 між сторонами було укладено договір №118. В ході виконання робіт позивач надіслав на адресу відповідача в електронному вигляді скановані листи «Паспорт парк вулиця Паркова в смт Марківка Луганської області» за своїм підписом та в графі «Паспорт складено» проставлена дата 20.12.2018 (далі - Паспорт №1), що свідчить про те, що паспорт був виготовлений до підписання договору на виконання робіт з відповідачем.

В паспорті №1 викладено недостовірну інформацію, а саме: в розділі 1 «Загальні відомості» вказана загальна кількість дерев, яка знаходиться в парку по вул.Паркова в смт Марківка - 203, балансовою вартістю 286 800 грн 00 коп., хоча в розділі 2 «Розподіл насаджень за породами в розрізі груп діаметрів, груп віку та якісного стану» при підрахунку шляхом додавання сума всіх дерев складає - 441 дерево, при підрахунку шляхом додавання балансова вартість становить - 660 558 грн 10 коп.; наявність у парку по вул.Паркова таких дерев: 2 сосни, 2 кипариса, 4 граба звичайних, 1 ель, 1 модрина, хоча вказаних дерев у парку в наявності немає.

Виявлені недоліки в паспорті №1 спеціалістом 2 категорії з питань благоустрою Марківської селищної ради Семенченко В.О. були викладені в доповідній записці та в телефонному режимі доведені позивачу.

05.01.2019 на адресу Марківської селищної ради від позивача через послугу «Укрпошта експрес» в паперовому вигляді надійшов оригінал «Паспорт парк вулиця Паркова в смт Марківка Луганської області» (далі - Паспорт №2) разом з СD диском. При цьому в паспорті №2 в графі «Паспорт складено» проставлена дата 26.12.2018 та поставлений підпис. Хоча відповідно інформації листа-повідомлення «Укрпошта Експрес» дата оформлення відправлення позивачем є 30.12.2018.

Під час перевірки наданої документації спеціалістом 2-ої категорії з питань благоустрою Марківської селищної ради Семенченко В.О. виявлені суттєві невідповідності в паспорті №2: позивач в розділі 2 «Розподіл насаджень за породами в розрізі груп діаметрів, груп віку та якісного стану» вказує, що в парку знаходяться 1 модрина, хоча такого дерева в парку по вул.Паркова в смт Марківка взагалі немає.

В інвентаризаційному плані об`єкту благоустрою зеленого господарства нумерація дерев повторюється неодноразово, та є дерево позначене номером 480, що означає, що в парку повинно знаходитись 480 дерев, хоча в розділі 1 «Загальні відомості» паспорту та в розділі 2 «Розподіл насаджень за породами в розрізі груп діаметрів, груп віку та якісного стану» загальна кількість дерев вказана - 197. Кардинально змінилась і балансова вартість, вид та кількість дерев в паспорті №1 та паспорті №2. Крім того наведена порівняльна таблиця.

Також зазначив про порушення позивачем умов договору в частині строків надання послуг.

Ухвалою господарського суду від 24.02.2020 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.03.2020.

У запереченнях від 24.02.2020 позивач зазначив, що в силу приписів ст.255 Цивільного кодексу України передання відповідачеві наданих послуг (виконаних робіт) відбулось 30.12.2018 шляхом направлення поштовим відправленням з оголошеною цінністю, що підтверджується матеріалами справи.

Зазначив, що паспорт не містить посилання на такий вид дерева як кедр, про який вказує відповідач у доповідних записках.

Номери, зазначені в інвентаризаційному плані об`єкту благоустрою зеленого господарства не є порядковими номерами, а є звичайними номерами дерев, а зазначення в паспорті парк вулиця Паркова в смт Марківка Луганської області такого дерева як модрина не є випадковим, оскільки це дерево завдяки селекції може рости будь-де на території України.

Відповідачем не наведено жодної норми законодавства, яка б була порушена позивачем під час виконання робіт або передавання їх результатів відповідачу.

Позивач на свій ризик провів польові роботи зі збору матеріалів для проведення камеральних робіт в межах строку, передбаченого п.1.4 Інструкції з інвентаризації зелених насаджень у населених пунктах України, зібравши відповідні матеріали до жовтня 2018 року включно, про що свідчить зміст робочого щоденника обліку зелених насаджень.

Доповідні записки відповідача, на думку позивача, є сфальсифікованими та складеними вже після звернення позивача з позовом до суду.

Зазначив, що відповідач не скористався приписами п.3.4 Інструкції з інвентаризації зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.12.2001 за №226, у відповідності до якого проведення робіт з інвентаризації об`єктів зеленого господарства перевіряється в натурі, а також під час виконання камеральних робіт представниками замовника і виконавця робіт з інвентаризації зелених насаджень. У разі виявлення в процесі перевірки значних дефектів або недоробок складається акт, який зберігається у справі.

У судовому засіданні 10.03.2020 оголошено перерву на 23.03.2020, про що постановлена відповідна ухвала.

У судове засідання 23.03.2020 сторони не прибули, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

18.12.2018 між ФОП Івановим П.С. як виконавцем та Марківською селищною радою як замовником укладений договір №118 про закупівлю послуг з інвентаризації та паспортизації зелених насаджень, за умовами якого виконавець зобов`язується надати послуги, зазначені в п.1.2 даного договору, а замовник прийняти і оплатити надані послуги (п.1.1 договору).

Найменування послуг: ДК 021:2015:71350000-6 - Науково-технічні послуги в галузі інженерії (Послуги з інвентаризації та паспортизації зелених насаджень) (п.1.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору його ціна становить 100 000 грн 00 коп. без ПДВ.

Згідно з п.4.2 договору оплата наданих послуг здійснюється за фактом їх надання після підписання сторонами акту на протязі 10 банківських днів.

Після завершення надання послуги виконавець складає та направляє замовнику два примірника акта з супровідним листом. Протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту замовник зобов`язується розглянути, підписати, скріпити печаткою примірники акту та направити один примірник виконавцю або направити мотивовану відмову від підписання з переліком зауважень. У разі ненадання у вказаний строк замовником підписаного акту або мотивованої відмови, послуги вважаються наданими у повному обсязі та прийнятими (п.4.3 договору).

В п.5.1 договору сторони визначили строк надання послуг: до 31.12.2018 з правом дострокового виконання, а в п.5.3 договору визначили місце надання послуг: смт Марківка Луганська область, Україна, 92400.

Згідно з п.6.1 договору замовник зобов`язаний: надати вихідні дані, необхідні для виконання цього договору згідно Технічного завдання протягом 3 робочих днів з моменту підписання договору (пп.6.1.1 п.6.1 договору); своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги (пп.6.1.2 п.6.1 договору); приймати надані послуги згідно з актом наданих послуг (пп.6.1.3 п.6.1 договору).

У відповідності до п.7.3 договору за порушення строку сплати послуг, визначеного п.4.2 договору замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 2% від облікової ставки НБУ від суми неоплачених послуг, передбачених умовами цього договору, за кожний день прострочення.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків та фінансових зобов`язань до повного його виконання (п.10.1 договору).

На виконання умов договору позивач 30.12.2020 направив на адресу відповідача, зокрема, лист щодо направлення результатів наданих послуг від 26.12.2018 №12/26, паспорт об`єкта благоустрою зеленого господарства «Парк по вул.Паркова в смт Марківка Луганської області», акт приймання-передачі виконаних робіт у 2-х екземплярах.

Відповідач після отримання вказаних документів акт приймання-передачі виконаних робіт не підписав та не направив мотивовану відмову від підписання.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.837 ЦК України за договором підряду, до яких відноситься і договір від 18.12.2018 №118, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У матеріалах справи містяться два паспорта по об`єкту «Парк по вул.Паркова в смт Марківка Луганської області», які підписані ФОП Івановим П.С. від 20.12.2018 та від 26.12.2018.

Суд зауважує, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

У даному випадку позивач підставою позову визначив паспорт об`єкта благоустрою зеленого господарства «Парк по вул.Паркова в смт Марківка Луганської області», підписаний ФОП Івановим П.С. 26.12.2018.

Крім того, як зазначив відповідач, і це не оспорюється позивачем, паспорт, який підписаний ФОП Івановим П.С. 20.12.2018, був направлений на адресу електронної пошти відповідача, але доказів того, коли саме вказаний паспорт був направлений позивачем відповідачу сторонами суду не надано.

У той же час супровідним листом від 26.12.2018 №12/26 (а.с.204) позивачем направлені на адресу відповідача, зокрема, паспорт об`єкта благоустрою зеленого господарства «Парк по вул.Паркова в смт Марківка Луганської області» у 2-х екземплярах, підписаний ФОП Івановим П.С. 26.12.2018, та акт приймання-передачі виконаних послуг за договором №118. Вказаний лист направлений відповідачеві засобами поштового зв`язку 30.12.2019, про що свідчить фіскальний чек та опис вкладення (а.с.18).

Суд бере до уваги, договір №118 укладений між сторонами 18.12.018.

Відповідно до умов п.4.3 договору після завершення надання послуги виконавець складає та направляє замовнику два примірними акту з супровідним листом.

Відповідачем не оспорюється, що паспорт по об`єкту «Парк по вул.Паркова в смт Марківка Луганської області», який підписаний ФОП Івановим П.С. 26.12.2018, був отриманий ним 05.01.2019.

Таким чином, судом як доказ виконання робіт за договором №118 приймається до уваги паспорт по об`єкту «Парк по вул.Паркова в смт Марківка Луганської області», який підписаний ФОП Івановим П.С. 26.12.2018.

Відносно доводів відповідача про те, що позивачем були порушені строки виконання робіт за договором суд зазначає наступне.

Згідно з п.5.1 строк надання послуг: до 31.12.2018 з правом дострокового виконання.

Як вже зазначалось судом, супровідний лист від 26.12.2018 №12/26 з паспортом об`єкта благоустрою та актом приймання-передачі виконаних робіт направлений відповідачеві 30.12.2019 (а.с.18) засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

З огляду на те що супровідний лист від 26.12.2018 №12/26 був зданий позивачем до установи зв`язку 30.12.2018, тобто до закінчення строку, встановленого п.5.1 договору, доводи відповідача в цій частині судом відхиляються.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Приписами ст.530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Після завершення надання послуги виконавець складає та направляє замовнику два примірника акта з супровідним листом. Протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту замовник зобов`язується розглянути, підписати, скріпити печаткою примірники акту та направити один примірник виконавцю або направити мотивовану відмову від підписання з переліком зауважень. У разі ненадання у вказаний строк замовником підписаного акту або мотивованої відмови, послуги вважаються наданими у повному обсязі та прийнятими (п.4.3 договору).

Відповідач, отримавши 05.01.2019 від позивача паспорт об`єкта благоустрою зеленого господарства «Парк по вул.Паркова в смт Марківка Луганської області» у 2-х екземплярах та акт приймання-передачі виконаних послуг за договором №118, повинен був підписати їх протягом 5 робочих днів, тобто по 14.01.2019 включно або надати мотивовану відмову від підписання акта.

Відносно посилань Марківської селищної ради на лист від 08.01.2019 №6 суд зазначає наступне.

По-перше, у вказаному листі відповідачем конкретно з посиланням на умови договору та норми діючого законодавства не зазначено, які саме недоліки має паспорт об`єкта благоустрою зеленого господарства «Парк по вул.Паркова в смт Марківка Луганської області», та взагалі не містить відмови від підписання акта приймання-передачі виконаних послуг за договором №118.

По-друге, відповідачем не надано суду належних доказів направлення вказаного листа від 08.01.2019 позивачу.

Відносно посилань Марківської селищної ради як на доказ направлення листа від 08.01.2019 №6 позивачу на копію витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції суд зазначає наступне.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Правилами надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 передбачено, що ці Правила визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.

Відповідно до п.2 Правил приймання поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає в оформленні поштового відправлення, поштового переказу, що подаються для пересилання.

Також у вказаному пункті дається визначення розрахунковий документ - це документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Таким чином, копія витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції в розумінні приписів Правил не є доказом надання послуг поштового зв`язку, не підтверджує факту направлення вказаного листа позивачеві, з огляду на що зазначені доводи відповідача судом відхиляються.

Згідно з п.4.2 договору оплата наданих послуг здійснюється за фактом їх надання після підписання сторонами акту на протязі 10 банківських днів.

Ураховуючи те, що відповідачем не надано мотивованої відмови від підписання акту приймання-передачі наданих послуг за договором від 18.12.2018 №118, він повинен був оплатити надані послуг у строк до 28.01.2019 (включно).

Також суд зауважує, що ч.1 ст.853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що послуги були надані позивачем з недоліками, а вказані у паспорті дані є недостовірними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт виконання позивачем робіт за договором від 18.12.2018 №118 підтверджується матеріалами справи, зокрема, паспортом об`єкта благоустрою зеленого господарства «Парк по вул.Паркова в смт Марківка Луганської області», підписаним ФОП Івановим П.С 26.12.2018 та актом приймання-передачі виконаних послуг за договором №118 (а.с.205).

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 100 000 грн 00 коп. за договором від 18.12.2018 №118 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 29.01.2019 по 27.12.2019 у сумі 111 222 грн 00 коп. суд зазначає наступне.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п.7.3 договору за порушення строку сплати послуг, визначеного п.4.2 договору замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 2% від облікової ставки НБУ від суми неоплачених послуг, передбачених умовами цього договору, за кожний день прострочення.

Частиною 6 ст.232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши, наданий позивачем розрахунок пені (а.с.23), суд встановив, що в порушення ч.6 ст.232 ГК України ФОП Івановим П.С. здійснено нарахування пені понад шість місяців та не враховано умов договору щодо розміру пені - 2% від облікової ставки НБУ.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що правильним періодом нарахування пені є - з 29.01.2019 по 29.07.2019. Розмір пені за вказаний період, зроблений судом за допомогою програми «Законодавство» складає 176 грн 60 коп.

Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня за період з 29.01.2019 по 29.07.2019 у сумі 176 грн 60 коп.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Судом було перевірено наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 29.01.2019 по 27.12.2019 (а.с.23) та встановлено, що він є арифметично правильним, зроблений у відповідності до даних первинних документів, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за період з 29.01.2019 по 27.12.2019 у сумі 2 736 грн 99 коп.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з січня 2019 року по листопад 2019 року в сумі 4 300 грн 00 коп. суд зазначає наступне.

Підпунктом 3.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» передбачено, що згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур`єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат (а.с.23) за період з січня 2019 року по листопад 2019 року, господарський суд вважає його невірним, оскільки позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за місяць, у якому зобов`язання мало бути виконане (за січень 2019 року), а не з наступного як передбачено діючим законодавством.

Суд наводить власний розрахунок інфляційних втрат за період з лютого 2019 року по листопад 2019 року, зроблений за допомогою програми «Законодавство»:

Сума заборгованості, в грн.Строк оплатиПеріод нарахування Індекс інфляції за весь період простроченняСума інфляції, грн
100 000До 28.01.2019 (включно)лютий 2019-листопад 20191,3 229,95

Враховуючи викладене стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати за період з лютого 2019 року по листопад 2019 року в сумі 3 229 грн 95 коп.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір у сумі 3 273 грн 88 коп. покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно зі ст.129 ГПК України.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч.2 ст.161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У відповідності до ч.3 ст.124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

03.02.2020 після подання позовної заяви позивачем подана заява від 31.01.2020, у якій він зазначив про те, що докази щодо реального розміру понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу разом з відповідною заявою про вирішення питання про судові витрати будуть надані протягом п?яти днів після ухвалення рішення у справі.

В обґрунтування заяви позивач послався на те, що після подання заяви до суду він звернувся до адвоката за професійною правовою допомогою та 30.01.2020 підписаний відповідний договір.

У заяві наведено орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн 00 коп.

З огляду на викладене, питання про розподіл судових витрат позивача на надання професійної правничої допомоги буде вирішено судом за наслідками надання позивачем доказів їх понесення.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 238, 240 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Іванова Павла Сергійовича до Марківської селищної ради Марківського району Луганської області задовольнити частково.

2. Стягнути з Марківської селищної ради Марківського району Луганської області, вул.Центральна, буд.18, смт Марківка Луганської області, 92400, ідентифікаційний код 37596090, на користь Фізичної особи-підприємця Іванова Павла Сергійовича, АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , заборгованість у сумі 100 000 грн 00 коп., пеню в сумі 176 грн 60 коп., 3% річних у сумі 2 736 грн 99 коп., інфляційні втрати в сумі 3 229 грн 95 коп., судовий збір у сумі 1 592 грн 15 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 30.03.2020.

Суддя С.В Вінніков