ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про перехід до розгляду справи

за правилами загального позовного провадження

23.03.2020 м. ДніпроСправа № 904/174/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Сігало Ольги Миколаївни (м. Нікополь, Дніпропетровської області)

до Корсуна Андрія Миколайовича (м. Нікополь, Дніпропетровської області)

про стягнення суми неустойки за несвоєчасне повернення приміщення з оренди у розмірі 188 067 грн. 00 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Сігало Ольга Миколаївна (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Корсуна Андрія Миколайовича (далі - відповідач) суму неустойки за несвоєчасне повернення приміщення з оренди у розмірі 188 067 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2018 у справі №904/3587/18, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019, відмовлено у задоволенні первісних вимог Фізичної особи-підприємця Корсуна Андрія Миколайовича до Фізичної особи-підприємця Сігало Ольги Миколаївни про зобов`язання прийняти спірне майно з оренди; зустрічні позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Сігало Ольги Миколаївни задоволені у повному обсязі, а саме: стягнуто з Фізичної особи-підприємця Корсуна Андрія Миколайовича на користь Фізичної особи-підприємця Сігало Ольги Миколаївни суму основного боргу, суму пені, інфляційних втрат, судового збору та зобов`язано Фізичну особу-підприємця Корсуна Андрія Миколайовича повернути з оренди приміщення, розташоване за адресою: вул. Херсонська, 367/2 у м. Нікополь Дніпропетровської області Фізичній особі-підприємцю Сігало Ользі Миколаївні по акту прийому-передачі приміщення з оренди.

Так, в порядку частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вказаним рішенням по справі встановлені факт припинення договору найму (оренди) станом на 31.08.2018, який тягне за собою виникнення у відповідача зобов`язання повернути майно з моменту припинення договору найму (оренди).

Фактичне виконання вищевказаного рішення суду та повернення орендованого приміщення власникові відбулось лише під час примусового виконання наказу суду згідно з актом державного виконавця від 13.11.2019 та відповідного підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення з оренди № 2 від 13.11.2019.

В порядку частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за весь час прострочення у сумі 188 067 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 05.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 04.03.2020.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 10954/20 від 03.03.2020), у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне:

- рішенням суду встановлено, що протягом 2018 року відповідач за позовом неодноразово звертався до позивача з пропозицією прийняти приміщення, натомість позивач вводив відповідача в оману з приводу строку дії договору, вказуючи, що дія договору оренди закінчується у листопаді 2018 року;

- у позовній заяві позивач недостовірно зазнає про те, що у листі № 7 від 27.08.2018 ним було запропоновано саме відповідачу визначити дату та час повернення нежитлового приміщення з оренди;

- разом з цим, позивач і сама не визначили дату та час повернення нежитлового приміщення та не повідомила відповідача про них;

- враховуючи попередні неодноразові твердження позивача про дію договору оренди до листопада 2018 року, відповідач був введений в оману щодо строку дії договору, а станом на 12.09.2018 у Господарському суді Дніпропетровської області вже перебувала справа № 904/3587/18 та вважаючи, що вказаним листом позивач намагається отримати додаткові аргументи під час розгляду справи, відповідач висловив своє бачення саме нормативного регулювання відносин між ним та позивачем, але не відмовлявся від свої позовних вимог щодо спонукання позивача на прийняття орендованого майна на неодноразово запропонованих ним умовах або в судовому порядку;

- починаючи з 19.06.2018 у позивача було два примірників актів приймання-передачі № 2 підписаних з боку відповідача, також в той же період часу поштовий кур`єр намагався вручити позивачеві ключі від приміщення;

- позивач мала можливість в будь-який час підписати акт приймання-передачі або запросити відповідача для передачі приміщення та вказане свідчить про явне та однозначне прагнення відповідача повернути орендоване приміщення та ухилення позивача від отримання приміщення;

- не наведено жодного доказу факту користування приміщенням протягом всього періоду, який він вказує та відсутня прострочка, оскільки відповідно до частини 4 статті 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора;

- відносно судових витрат, то позивачем не підтверджено наявність витрат на правову допомогу, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт сплати або виникнення зобов`язання з їх сплати, не наведений розрахунок їх вартості та правову допомогу в даному випадку здійснює адвокат, який є законним чоловіком позивача, що ставить під сумнів взагалі наявність цих витрат, оскільки це є нетиповим та малоймовірним сам факт сплати дружиною своєму чоловікові грошових коштів за його роботу.

Від позивача надійшла заява (вх. суду № 11205/20 від 04.03.2020), у якому він просить суд перенести розгляд справи на іншу дату для надання позивачу часу на підготовки відповіді на відзив та надсилання її сторонам по справі.

У судовому засіданні 04.03.2020 оголошено перерву до 23.03.2020.

Від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. суду № 12446/20 від 12.03.2020), у якому вважає відзив на позовну заяву необґрунтованим та поданим відповідачем за формальних обставин, посилаючись на наступне:

- повернення спірного орендованого приміщення власникові відбулось лише під час примусового виконання наказу суду згідно акту державного виконавця від 13.11.2019 та відповідного підписання сторонами акту № 2 від 13.11.2019 приймання-передачі приміщення з оренди;

- таким чином, за несвоєчасне повернення приміщення з оренди, на підставі частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, за невиконання відповідачем (наймачем) обов`язку щодо повернення речі, позивач (наймодавець) правомірно звернувся до господарського суду за стягнення неустойки у розмірі подвійної облікової плати за користування річчю (приміщення) за час прострочення;

- вищенаведена імперативна правова норма законодавства - це самостійна майнова відповідальність у сфері орендованих відносин;

- усі важливі обставини преюдиційної справи № 904/3587/19 судами усіх інстанцій було встановлено, а відповідні факти - доведено у чисельних судових засіданнях та за наявними матеріалами даної справи;

- згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшли письмові пояснення (вх. суду № 14455/20 від 23.03.2020), у якому він просить суд долучити до матеріалів справи дане письмове пояснення та копії долучених до нього документів та за можливості відкласти судове засідання до моменту припинення карантинних заходів для можливості прибути в судове засідання та очно висловити свою правову позицію, надати для огляду оригінали документів та відповідні пояснення по суті позову в тому числі не лише представником відповідача, а і самим відповідачем, посилаючись на наступне:

- відповідач не визнає позов, оскільки порушення з боку орендаря обов`язку негайно повернути предмет не настає у випадку відмови орендодавця прийняти належне виконання запропоноване боржником або невчинення орендодавцем дій спрямованих на повернення йому предмету оренди;

- в даному випадку відповідач протягом тривалого часу неодноразово вживав різноманітні дії спрямовані на передачу предмета оренди позивачеві, в той час, як позивач відмовлявся та ухилявся від прийняття предмету оренди, при цьому не вживав заходів спрямованих на, прийняття предмета оренди; при цьому позивач мав на руках і підписані відповідачем акти приймання передачі, і мав можливість отримати ключи від приміщення від поштового кур`єра, і мав можливість визначити час та спосіб передачі приміщення або погодитись на час та спосіб що були запропоновані відповідачем, але не зробив цього;

- так, 27.07.2018 поштовим відправленням з оголошеною цінністю відповідач надіслав позивачеві ключі у кількості 5 штук від орендованого приміщення, що підтверджується описом вкладення у пакет, відправлений 27.07.2018 Нікопольським відділенням спецзв`язку, квитанцією № 35 від 27.07.2018 та фіскальним чеком № 0004 від 27.07.2018. Зазначений пакет з ключами позивач відмовився отримувати, пославшись на те, що йому не відомо, що знаходиться в пакеті, хоча пакет був м`який та в ньому чітко на дотик можливо було визначити вміст, а саме ключі;

- звертаю увагу суду, що майже одразу після отримання повного тексту рішення у справі № 904/3587/18 відповідач ( Корсун А.М ) намагався повернути приміщення про зазначене свідчить факт направлення на адресу позивача відповідного, листа (повідомлення про передачу приміщення від 08.01.2019), який був отриманий особисто позивачем 18.01.2019, про що свідчить квитанція поштового відділення про вручення цінного листа, а також опис вкладення, що підтверджує саме факт направлення зазначеного листа на адресу позивача. При цьому зазначений лист залишився без відповіді з боку позивача та був ним проігнорований;

- в подальшому під час апеляційного розгляду відповідач в усній формі неодноразово пропонував повернути приміщення, але позивач категорично відмовлявся і навпаки вказував, що він зацікавлений в довготривалому розгляді саме для отримання подвійної плати і що подача апеляції це подарунок йому, зазначений факт не можливо довести документально, проте подальші дії позивача як раз підтверджують саме таку його позицію;

- так, звертаю увагу суду, що навіть вже після того, як апеляційний суд прийняв відповідне рішення, відповідач ( Корсун А.М. ) повторно намагався повернути приміщення вже в жовтні 2019 року, про що свідчить факт направлення на адресу позивача відповідного листа (Повідомлення про передачу приміщення від 11.10.2019), який був отриманий особисто позивачем 16.10.2019, про що свідчить квитанція поштового відділення про вручення цінного листа, а також опис вкладення, що підтверджує саме факт направлення зазначеного листа на адресу позивача. Зазначений лист вже буй розглянутий позивачем та останній повідомив, що він бажає отримати приміщення лише в рамках виконання судового рішення саме від виконавчої служби, хоча мав можливість отримати його одразу;

- саме подібна тактика отримання позивачем на підставі статті 785 Цивільного кодексу України вже була застосована ним відносно інших колишніх орендарів справа № 910/4015/13 відносно ТОВ "Арсенал-Центр" та № 21/7-П відносно АБ "Експрес Банк";

- орендодавець систематично вводив в оману орендаря що строків дії договору оренди (листи від Сігало О.М. від 25.-05.2018, с зазначенням що дія даного договору закінчується у листопаді 2018 року від 11.06.2018 с зазначенням, що дія договору оренди закінчується у листопаді 2018 року);

- враховуючи попередні неодноразові твердження позивача про дію договору оренди до листопада 2018 року, відповідач був введений в оману щодо строку дії договору, а враховуючи що станом на 12.09.2018 у Господарському суді Дніпропетровської області вже перебувала справа № 904/3587/18, і вважаючи, що вказаним листом ФОП Сігало О.М. намагається отримати додаткові аргументи під час розгляду справи, відповідач висловив своє бачення саме нормативного регулювання відносин між ним та позивачем, але не відмовлявся від своїх позовних вимог щодо спонукання ФОП Сігало О.М. на прийняття орендованого майна на неодноразово запропонованих ним умовах або в судовому порядку;

- саме зазначену відповідь посилається позивач, як на головний доказ небажання відповідача повертати приміщення. Але навіть, якщо погодитись саме з таким твердженням позивача, то слід звернути увагу суду на те, що подальші дії відповідача свідчать як раз про бажання, наміри та навіть активні, документально-підтверджені дії спрямовані саме на найскоріше повернення приміщення (вищезгадані звернення письмові та усні до позивача). В той же час з боку позивача не надано жодного доказу вжиття ним будь-яких заходів по спонуканню відповідача саме найскорішому поверненню приміщення після прийняття судом рішення у справі № 904/3587/18;

- позивач вказує на орієнтовні судові витрати в частині надання правової допомоги в розмірі 10 тис грн. Але в даному випадку правову допомогу здійснює адвокат Сігало, який є чоловіком ФОП Сігало О.М., отже по суті кошти, які начебто сплачені чи повинні бути йому сплачені за правову допомогу є коштами їх спільного сімейного бюджет, вчергове підкреслює той факт, що єдиною метою подання цього позову є саме збільшення матеріального збагачення, а не реальне, відновлення порушених прав, що по суті є зловживання правом і в, черговий раз доводить істині наміри позивача в даній справі;

- саме така риса характеру як гостре відчуття справедливості не дає можливості йому. примиритись з позивачем, оскільки дії та поведінка позивача явно є несправедливими, а єдиною метою заявленого позову є не захист порушених законних прав, а намагання безпідставно отримати грошові кошти;

- позивач, маючи позитивний досвід стягнення неустойки з інших своїх орендарів на підставі статті 785 Цивільного кодексу України, навмисно не отримує орендоване приміщення (принаймні вже після винесення рішення судом 1-ї інстанції починаючи від звернення відповідача в січні 2019 року до листопада 2019 року) саме з метою безпідставного збагачення;

- в судовому засіданні позивач та його представник, навмисно висловлюючи негативні та неправдиві відомості, особистого характеру відносно відповідача намагається викликати негативне ставлення до нього з боку суду;

- відповідно до положень статті 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку;

- відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом;

- отже аналізуючи в сукупності зазначені норми права можна прийти до висновку, що порушення з боку відповідача обов`язку негайно повернути предмет не настає у випадку відмови позивача прийняти належне виконання запропоноване боржником або невчинення позивачем дій спрямованих на повернення йому предмету оренди;

- в даному випадку відповідач протягом тривалого часу неодноразово вживав різноманітні дії спрямовані на передачу предмета оренди позивачеві, в той час, як позивач відмовлявся та ухилявся від прийняття предмету оренди, при цьому не вживав заходів спрямованих на прийняття предмета оренди, при цьому позивач мав на руках і підписані відповідачем акти приймання передачі, і мав можливість отримати ключи від приміщення від поштового кур`єра, і мав можливість визначити час та спосіб передачі приміщення або погодитись на час та спосіб що були запропоновані відповідачем, але не

зробив цього;

- також аналізуючи вищевказані норми права, можна прийти до висновку що відповідальність у вигляді сплати неустойки можливо лише за умови наявності вини з боку відповідача, оскільки це є обов`язковою і необхідною умовою для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України та відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України;

- частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа с невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання;

- обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у ' нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку > частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України. Саме таку позицію висловив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 у справі №910/1806/17;

- а в постанові від 31.01.2020 у справі № 916/2724/18 Верховний Суд вказав, що до предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку-дії договору оренди, входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Представник позивача та відповідача у судове засідання 23.03.2020 не з`явилися, при цьому, судом враховано наявність клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом з огляду на наступне.

Враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань, суд визнає причини неявки у судове засідання представників позивача та відповідача поважними.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" встановлено з 12 березня до 03 квітня 2020 року на усій території України карантин, заборонивши: відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Крім того, 16.03.2020 Рада суддів України з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СОVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, на період з 16 березня до 03 квітня 2020 року, встановила особливий режим роботи судів України, зокрема:

- роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції;

- припинити всі заходи, не пов`язані з процесуальною діяльністю суду та забезпеченням діяльності органів судової влади (круглі столи, семінари, дні відкритих дверей тощо);

- припинити проведення особистого прийому громадян керівництвом суду;

- обмежити допуск в судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань;

- обмежити допуск у судові засідання та приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань: блідість обличчя, почервоніння очей, кашель;

- ознайомлення учасників судового процесу з матеріалами судової справи, за наявності такої технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі, шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну

- адресу, зазначену у відповідній заяві, заяви про ознайомлення приймати через дистанційні засоби зв`язку;

- зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня;

- по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження;

- суддям та працівникам апарату суду при найменших ознаках захворювання вжити заходів щодо самоізоляції, повідомити про свій стан здоров`я відповідну установу охорони здоров`я та керівництво суду телефоном, е-mail.

Крім того, Рада суддів України рекомендує громадянам та іншим особам:

- всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку;

- рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами;

- утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

Відповідно до частин 1-3 статті 216 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не прибули або яких суд вперше залучає до участі в судовому процесі, повідомляються про судове засідання ухвалами.

Разом з тим, звертаємо увагу на те, що згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Судом також враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 6 статті 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також надані сторонами пояснення та докази, суд дійшов висновку, що справу доцільно розглядати за правилами загального позовного провадження та розпочати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі.

Враховуючи все вищевказане, а також норми Господарського процесуального кодексу України щодо можливості розгляду справи за наявними у справі матеріалами, з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань, суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи на можливість подання всіх наявних у них доказів та пояснень по суті спору у письмовому вигляді дистанційними засобами зв`язку, що дозволить дотриматися заходів, запроваджених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострих респіраторних захворювань, а також не призведе до порушення права на судовий розгляд упродовж розумного строку, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 140, 176, 177, 180, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

2. Розпочати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі.

3. Справу призначити до розгляду у підготовче засідання на 21.04.2020 о 11:20 год.

Підготовче засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судових засідань № 1-207 за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

4. Явку у судове засідання визнати необов`язковою, залишивши її на розсуд сторін.

5. Запропонувати учасникам справи заяви, клопотання, заперечення, пояснення щодо суті спору та в межах питань судового засідання подавати суду у письмовому вигляді з доказами надсилання на адресу іншим учасникам справи, з використанням дистанційних каналів зв`язку, з дотриманням визначених законом чи судом процесуальних строків та відповідно до вимог, серед іншого, статей 169, 170 ГПК України.

6. Роз`яснити учасникам справи про можливість суду прийняти рішення за наслідком судового засідання за відсутності їх представників за умов повного використання ними процесуальних прав, обов`язків та за наявності від них відповідних заяв.

7. Поінформувати учасників справи про обов`язковість передбачених статтею 2 ГПК України завдання господарського судочинства та засад (принципів), одними з яких є розумність строків розгляду справи та неприпустимість зловживання процесуальними правами, як для учасників судового процесу, так і для суду.

8. Повідомити учасників справи про те, що інформація у цій справі доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

9. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.03.2020 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали підписаний - 25.03.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко