ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
19.03.2020 Справа № 905/477/18
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при помічнику судді (за дорученням судді) Лагодіні Д.С., розглянувши матеріали скарги №17/796 від 20.08.2019 Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни у виконавчому провадженні №59835792 за наказом господарського суду Донецької області від 16.01.2019 по справі №905/477/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сигма Капітал, м.Запоріжжя
до відповідача Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ
про стягнення заборгованості в сумі 9191018,18 грн.,
За участю представників сторін:
від стягувача: не з`явився
від боржника: Цеваліхіна Я.І. за довіреністю №17/05 від 08.01.2019
від приватного виконавця: не з`явився
У судовому засіданні 19.03.2020 оголошено перерву до 19.03.2020 о 14:00 год.
Рішенням господарського суду Донецької області від 12.12.2018р. по справі №905/477/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Сигма Капітал, м.Запоріжжя задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сигма Капітал основний борг в сумі 6783526,64 грн., три проценти річних в сумі 277102,00 грн., інфляційні втрати в сумі 1176496,50 грн. та пеню в сумі 229204,99 грн., всього заборгованість в сумі 8466330,13 грн., судовий збір в сумі 126987,70 грн.
Ухвалою від 19.02.2019р. заяву від 26.12.2018р. №17/1682-3484 Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області по справі №905/477/18 задоволено частково, відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2018р. по справі №905/477/18 на 6 місяців від дати оголошення цієї ухвали.
20.08.2019р. Публічне акціонерне товариство "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ звернулось до господарського суду Донецької області із скаргою від 20.08.2019р. №17/796 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області щодо відкриття виконавчого провадження №59835792 за наказом господарського суду Донецької області від 16.01.2019р. по справі №905/477/18 та арешту коштів боржника, а саме:
- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни щодо відкриття виконавчого провадження ВП 59835792 та арешту коштів боржника;
- скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2019р. та про арешт боржника від 19.08.2019р. в межах виконавчого провадження ВП 59835792.
В обґрунтування вимог скарги скаржник посилається на неправомірне відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області виконавчого провадження №59835792 у зв`язку з відсутністю у відповідача відповідного майна на території Дніпропетровської області.
Крім цього, як вказує відповідач, на момент відкриття виконавчого провадження ще діяла відстрочка виконання судового рішення, надана ухвалою суду, з огляду на що, дії приватного виконавця є неправомірними та підлягають скасуванню.
11.09.2019р. до суду від Публічного акціонерного товариство "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ надійшла заява про уточнення вимог скарги №17/873-2296 від 09.09.2019р., згідно якої відповідачем заявлені вимоги про:
- визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни щодо відкриття виконавчого провадження ВП №59835792, винесення постанов щодо стягнення основної винагороди, арешту коштів боржника, розшуку та арешту майна боржника;
- скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2019р., про стягнення основної винагороди від 19.08.2019р., про арешт коштів боржника від 19.08.2019р., 21.08.2019р., 27.08.2019р., про арешт майна боржника від 21.08.2019р., про розшук майна боржника від 22.08.2019р. в межах виконавчого провадження ВП №59835792;
- зняття арешту з коштів та майна боржника, накладеного приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною згідно постанов від 19.08.2019р., 21.08.2019р., 27.08.2019р. в межах виконавчого провадження ВП №59835792.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.09.2019 (суддя Левшина Г. В.), залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 (колегія суддів: Хачатрян В. С., Ільїн О. В., Россолов В. В.), скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни з відкриття виконавчого провадження ВП № 59835792, винесення постанов щодо стягнення основної винагороди, арешту коштів боржника, розшуку та арешту майна боржника. Скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2019, про стягнення основної винагороди від 19.08.2019, про арешт коштів боржника від 19.08.2019, від 21.08.2019 та від 27.08.2019, про арешт майна боржника від 21.08.2019, про розшук майна боржника від 22.08.2019 в межах виконавчого провадження ВП № 59835792. В задоволенні решти вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 19.02.2020 Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.09.2019 у справі № 905/477/18 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2020 справа №905/477/18 передана на розгляд судді Чернової О.В.
Ухвалою господарського суду від 12.03.2020 скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.03.2020 року.
Представник стягувача у судове засідання 19.03.2020 підтримав вимоги скарги у повному обсязі.
Представник боржника у судовому засіданні надав пояснення по суті скарги та підтримав її вимоги у повному обсязі.
Представник приватного виконавця у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про відкладення розгляду скарги.
За приписами ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Рішенням Господарського суду Донецької області від 12.12.2018 року по справі №905/477/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Сигма Капітал задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сигма Капітал основний борг в сумі 6783526,64 грн., три проценти річних в сумі 277102,00 грн., інфляційні втрати в сумі 1176496,50 грн. та пеню в сумі 229204,99 грн., всього заборгованість в сумі 8466330,13 грн., судовий збір в сумі 126987,70 грн.
16.01.2019 року Господарським судом Донецької області видано наказ по справі №905/477/18, який було отримано представником стягувача нарочно 21.01.2019 року.
Ухвалою суду від 19.02.2019 року заяву від 26.12.2018 року №17/1682-3484 Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь про відстрочку виконання рішення Господарського суду Донецької області по справі №905/477/18 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Донецької області від 12.12.2018 року по справі №905/477/18 на 6 місяців від дати оголошення цієї ухвали. Вказана ухвала постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 року залишена без змін.
19.08.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Сигма Капітал звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни з заявою №150 від 19.08.2019 року про примусове виконання наказу від 16.01.2019 року по справі №905/477/18.
Згідно резолютивної частини вказаної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю Сигма Капітал заявлено про відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження, невідкладне накладення арешту на грошові кошти, що належать боржнику, в межах суми стягнення, та перебувають на поточних рахунках.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною 19.08.2019 відкрито виконавче провадження №359835792 з примусового виконання наказу від 16.01.2019 року по справі №905/477/18.
19.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, а також постанову про арешт коштів боржника.
У подальшому, під час примусового виконання рішення суду у справі №905/477/18 приватним виконавцем також прийнято постанову про арешт майна боржника від 21.08.2019 року, постанову про арешт коштів боржника від 21.08.2019 року, постанову про розшук майна боржника від 22.08.2019 року, постанову про арешт коштів боржника від 27.08.2019 року.
Посилаючись на неправомірне відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. виконавчого провадження №59835792 у зв`язку з відсутністю у відповідача відповідного майна на території Дніпропетровської області, скаржник наполягає на визнанні дії приватного виконавця неправомірними.
За висновками суду, скарга Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.
За змістом ст. 316 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
Скасовуючи рішення попередніх інстанцій в частині відмови у стягненні інфляційних витрат та направляючи скаргу на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 19.02.2020, зазначив, що судами попередніх інстанцій не враховано те, що звертаючись до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області за місцезнаходженням майна боржника, стягувач зазначив про наявність у боржника рахунків у банківських установах та вказав їх назви і номера рахунків, проте судами попередніх інстанцій не враховано та не перевірено місцезнаходження банків, в яких у боржника наявні рахунки, на які накладено арешт на грошові кошти боржника.
Крім того, судами не враховано положень п.8 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким винесено рішення, не закінчилась. Водночас, Верховний Суд зазначив, що правова позиція застосування вказаної норми права наведена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №905/905/2785/15.
Разом з цим, Верховний Суд зауважив, що під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід перевірити всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду, і залежно від встановленого прийняте обґрунтоване і законне судове рішення.
Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Як вбачається зі змісту заявленої боржником скарги, останній просить суд визнати протиправними дії приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О., вчинені в рамках виконавчого провадження №59835792.
Вказана норма кореспондується зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, за якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012).
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України Про виконавче провадження (у редакції станом на час вчинення оспорюваних виконавчих дій).
Згідно статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положеннями частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження визначено, що примусовому виконанню підлягають рішення, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами, у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
За приписами статті 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.
Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 вказаного Закону).
Пункт 6 частини першої статті 4 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів та пункт 4 частини першої статті 2 Закону України Про виконавче провадження встановлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.
Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувачу права вибору - пред`явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону України Про виконавче провадження віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац другий частини першої статті 19 цього Закону).
Тобто, вищевказані положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.
Частина перша статті 27 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів і частина друга статті 24 Закону України Про виконавче провадження також передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначених Законом України Про виконавче провадження. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Залежно від вибору стягувача та після пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця у відповідного виконавця виникають передбачені статтею 18 Закону України Про виконавче провадження права й обов`язки, зокрема, обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Забезпечення рівноцінної конкуренції між державними та приватними виконавцями судових рішень (як однієї із необхідних умов підвищення ефективності виконавчого провадження) запроваджено Стратегією реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів на 2015 - 2020 роки, схваленою Указом Президента України від 20.05.2015 року №276/2015.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2018 року у справі №904/7326/17 наголосила про право стягувача вільно обирати орган для здійснення примусового виконання рішення - державну виконавчу службу або приватного виконавця.
Таким чином, стягувачем за наказом суду у справі №905/477/18 було згідно норм закону реалізоване своє право на звернення з заявою про примусове виконання рішення суду у справі до приватного виконавця.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження встановлений обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно зі ст.24 Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон України Про виконавче провадження визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною 3 статті 25 Закону право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (частина 6 статті 25 Закону та абзац 2 частини 2 статті 24 Закону України Про виконавче провадження).
Початок примусового виконання рішення регламентований статтею 26 Закону України Про виконавче провадження. Зокрема, вказаною статтею визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.26 Закону України Про виконавче провадження до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
У матеріалах справи наявна копія заяви стягувача про примусове виконання рішення суду, яку була надана приватному виконавцю, де обумовлено пред`явлення наказу по справі №905/477/18 на виконання саме до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області тими обставинами, що боржник Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь тривалий час здійснює господарську діяльність та тісно співпрацює з крупними підприємствами Дніпропетровського регіону, зокрема: ПАТ Інгулецьким гірничо-збагачувальний комбінат, ПАТ Євраз ДМЗ, ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг, а саме: постачає продукцію та обладнання, здійснює його установку, обслуговування та інше. При цьому, у вказаній заяві позивач стверджував, що належне боржнику майно (обладнання. вироблена продукція, спецтехніка для транспортування та монтажу обладнання, транспортні засоби, тощо) перебувають (зберігається), в тому числі і на підприємствах Дніпропетровської області: ПАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, ПАТ Євраз ДМЗ, ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг.
Як було зазначено у заяві, даний факт підтверджується інформацією на інтернет-сайті ПАТ Енергомашспецсталь, а також договорами поставки обладнання та продукції, специфікацією. До заяви Товариством з обмеженою відповідальністю Сигма Капітал було додано оригінал наказу Господарського суду Донецької області, виданого 16.01.2019 року на виконання рішення по справі №905/477/18.
Однак, вищевказана заява стягувача, на підставі якої приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області було відкрите виконавче провадження, не містить у собі відомостей щодо знаходження або відповідача, або належного йому майна на території Дніпропетровської області.
Стаття 93 Цивільного кодексу України встановлює, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що місцезнаходження ПАТ Енергомашспецсталь є: Донецька область, м. Краматорськ.
Відповідно до ст.90 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Згідно із ст.179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
При цьому, речі згідно із ст.181 Цивільного кодексу України можуть бути нерухомими (права власності та інші речові права на які, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації) та рухомими.
Майном згідно із ст.ст.191, 192, 193 Цивільного кодексу України також є підприємство як майновий комплекс, гроші, валютні цінності.
Проте, у заяві стягувача останнім не визначено, яке саме майно відповідача знаходиться на території Дніпропетровської області, адреси місцезнаходження такого майна, будь-яких ідентифікуючих його ознак тощо.
Позивачем до своєї заяви також не було надано жодного договору, специфікації, на які містилися посилання у заяві, згідно яких можливо б було встановити факт взагалі наявності договірних відносин між відповідачем та юридичними особами, місце реєстрації яких у Дніпропетровській області.
При цьому, враховуючи відсутність у приватного виконавця права здійснювати будь-яку перевірку зазначених стягувачем відомостей до моменту відкриття виконавчого провадження, відповідні відомості у заяві стягувача про виконання рішення мали б бути чіткими, однозначними та беззаперечними з зазначенням найменування майна, адреси його місцезнаходження та відповідними доказами цього.
Суд приймає до уваги надані боржником до матеріалів справи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витяг з рішення Краматорської міської ради від 19.08.2018 року №627, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо суб`єкта, за змістом яких за боржником наявне зареєстроване майно, проте, на території Донецької області.
Одночасно, навіть після відкриття виконавчого провадження та вчинення приватним виконавцем певного спектру виконавчих дій (у тому числі й винесення постанов про розшук майна боржника, накладення арештів), матеріали відповідного виконавчого провадження не містять у собі доказів знаходження на території Дніпропетровської області майна ПАТ Енергомашспецсталь за рахунок якого можливо виконати рішення суду у справі №905/477/18.
Суд зазначає, що ведення господарської діяльності не є тотожним поняттю місцезнаходження майна. Можна припустити, що у боржника наявні правовідносини з вищевказаними підприємствами і може бути майно, що постачається боржником у даній справі. Однак, не надано оцінки такій обставині, в який момент переходить право власності на таке майно. Цілком є ймовірним те, що майно було виготовлено, поставлено та установлено ПАТ Енергомашспецсталь (боржником у справі) проте право власності на нього у ПАТ Енергомашспецсталь відсутнє.
Факт здійснення господарської діяльності боржником на території Дніпропетровської області і навіть укладення контракту, не свідчить про те, що майно боржника є на території Дніпропетровської області. Підтвердженням наявності майна може бути акти приймання-передачі цього майна, або підтвердження контрагента про наявність в нього майна ПАТ Енергомашспецсталь тощо.
Посилання на те, що належне боржнику майно (обладнання, вироблена продукція, спецтехніка для сортування та монтажу обладнання, транспортні засоби, тощо) перебуває (зберігається), в тому числі і на вищевказаних підприємствах і даний факт підтверджується офіційною інформацією на інтернет-сайті ПАТ Енергомашспецсталь є неспроможним і не може вважатися беззаперечним доказом у підтвердження позиції по справі.
Що стосується наявності грошових коштів боржника на рахунках в установах банків, на території Дніпропетровської області, суду зазначає наступне:
По-перше, заява стягувача не обґрунтована містом відкриття виконавчого провадження як містом знаходження майна (грошових коштів) на території Дніпропетровського виконавчого округу.
По-друге, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, приватним виконавцем не встановлено факту наявності грошових коштів боржника на території Дніпропетровської області.
По-третє, під час нового розгляду скарги, приватним виконавцем не надано таких доказів.
Отже, сторонами не надано суду доказів наявності грошових коштів боржника на території Дніпропетровської області. Інших підстав відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Русецькою О.О. судом не встановлено.
Відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Суд вважає, що заява про примусове виконання не містить у собі відомостей щодо знаходження або відповідача, або належного йому майна на території Дніпропетровської області, адреси місцезнаходження такого майна, будь-яких ідентифікуючих його ознак тощо. Не надано стягувачем будь-якого договору, специфікації, на які містилися посилання у заяві, згідно яких можливо б було встановити факт взагалі наявності договірних відносин між відповідачем та юридичними особами, місце реєстрації яких у Дніпропетровській області.
Зазначене вище є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.10 ч.4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження.
Стосовно тверджень скаржника про порушення приватним виконавцем норм закону, що полягають у відкритті виконавчого провадження в період дії відстрочки виконання судового рішення, слід відзначити, що за приписом ст.34 Закону України Про виконавче провадження надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення, є підставою для зупинення виконавчого провадження.
З огляду на обставини справи, останнім днем відстрочки виконання рішення суду є 19.08.2019 року. Однак, саме в цей день, під час дії відстрочки виконання рішення суду, приватним виконавцем винесено дві постанови: про стягнення основної винагороди та про арешт коштів боржника.
Враховуючи, що приписи норм чинного законодавства України передбачають право приватного виконавця приймати до виконання документи, місце виконання яких знаходиться у межах області, у якій розташовано його виконавчий округ, приймаючи до уваги, що згідно інформації, яка наявна у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням боржника є м. Краматорськ Донецької області, враховуючи те, що заява стягувача про примусове виконання рішення містила відомості тільки щодо відкритих боржником рахунків у банківських установах, а звернення стягувача до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області обумовлено наявністю необґрунтованого припущення щодо ведення боржником господарської діяльності з підприємствами названого регіону, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2018 року №59835792 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області №905/477/18 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи встановлення факту неправомірного відкриття виконавчого провадження, подальші виконавчі дії приватного виконавця з винесення постанов про стягнення основної винагороди від 19.08.2019 року, про арешт коштів боржника від 19.08.2019 року, 21.08.2019 року, 27.08.2019 року, про арешт майна боржника від 21.08.2019 року, про розшук майна боржника від 22.08.2019 року в межах виконавчого провадження №59835792 є неправомірними, внаслідок чого відповідні постанови підлягають скасуванню.
Щодо вимог скаржника про зняття арешту з коштів та майна боржника суд виходить з тих обставин, що за своїм змістом вимоги відповідача про скасування постанов про арешт, які судом задоволено, фактично є тотожною вимозі про зняття арешту, з огляду на що, підстави для задоволення скарги в цій частині відсутні.
Враховуючи вищевикладене, скарга Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни у виконавчому провадження №59835792 підлягає задоволенню частково.
Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.234, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, суд
Скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни у виконавчому провадженні №59835792 за наказом господарського суду Донецької області від 16.01.2019р. по справі №905/477/18 задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни з відкриття виконавчого провадження ВП №59835792, винесення постанов щодо стягнення основної винагороди, арешту коштів боржника, розшуку та арешту майна боржника.
Скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про відкриття виконавчого провадження №59835792 від 19.08.2019р.
Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про стягнення основної винагороди від 19.08.2019р. в рамках виконавчого провадження №59835792
Скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про арешт коштів боржника від 19.08.2019р., 21.08.2019р., 27.08.2019р. в рамках виконавчого провадження №59835792.
Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про арешт майна боржника від 21.08.2019р. в рамках виконавчого провадження №59835792.
Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про розшук майна боржника від 22.08.2019р. в межах виконавчого провадження ВП №59835792.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала складена та підписана 19.03.2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена у Східний апеляційний господарський суд в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова