ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.03.2020 Справа № 920/20/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області, у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду у порядку загального позовного провадження справу № 920/20/20

за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника; 4 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми-Електрод» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58; )

про стягнення 60000,00 грн,

за участю представників сторін в режимі відеоконференції:

від позивача: Сигляк І.Я. (довіреність 63-03/5д від 12.03.2020)

від відповідача: не прибув

при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М.

Суть спору: 03.01.2020 позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача до Державного бюджету України пеню у розмірі 60000,00 грн за несвоєчасну сплату штрафу, накладеного відповідно до п. 2 рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 30-р/к від 30.06.2017 у справі № 2-01-49/2016; а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 09.01.2020 відкрито провадження у справі № 920/20/20 та призначено підготовче засідання на 06.02.2020, встановлено, зокрема, відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 29.01.2020.

Ухвалою від 06.02.2020 суд за заявою відповідача відклав підготовче засідання у справі на 26.02.2020.

26.02.2020 до суду надійшов відзив відповідача із запереченнями проти позовних вимог, у якому відповідач наголосив на тому, що ним сплачено суму штрафу, який становить предмет судового розгляду у даній справі. Також у відзиві відповідачем заявлено клопотання про витребування з Господарського суду Львівської області матеріалів справи № 914/1912/17, оскільки у матеріалах вказаної господарської справи знаходяться оригінали документів, на які посилається відповідач у відзиві.

Представник позивача заперечував як проти задоволення клопотання відповідача про витребування доказів, так і проти долучення до матеріалів даної справи відзиву відповідача, оскільки останнім пропущено строк для вчинення відповідної процесуальної дії та не подано клопотання про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи, що ухвалою суду від 09.01.2020 про відкриття провадження у справі відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву до 29.01.2020, а до суду відзив поданий відповідачем лише 26.02.2020, при цьому не повідомлено про поважність причин пропуску строку на подання відзиву та не подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, суд не приймає поданий відповідачем відзив (вх. № 671к від 26.02.2020) до розгляду.

Розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів, викладене у відзиві на позовну заяву, суд відмовив у його задоволенні, оскільки заявлене клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 26.02.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 920/20/20 до розгляду по суті у судове засідання на 18.03.2020.

Представник відповідача у судове засідання 18.03.2020 не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у вступному слові підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Судом досліджено докази, подані позивачем в обґрунтування позову.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2017 № 30-р/к у справі №2-01-49/2016 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу» були визнані дії, вчинені, відповідачем ТОВ «Суми-Електрод» та ТОВ «Лассен» щодо узгодження своєї поведінки під час участі у конкурсних торгах на закупівлю «25.93.1 вироби з дроту, ланцюги та пружини «Електроди зварювальні», порушенням, передбаченим п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Пунктом 2 вищезазначеного рішення вирішено накласти на ТОВ «Суми-Електрод» штраф у розмірі 60000,00 грн.

У рішенні також зазначено, що штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання цього рішення. Також зазначено, що рішення може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання. Повідомлено відповідача, що відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом 5-ти днів з дня сплати штрафу надіслати до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу.

Копія рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2017 № 30-р/к була направлена на адресу ТОВ «Суми-Електрод» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58) з супровідним листом №13/04-1273 від 12.07.2017. Згідно відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення № 300 копія рішення відповідачу була вручена 20.07.2017.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що рішення та розпорядження Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, сплачують його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладання штрафу.

Таким чином, термін сплати штрафу відповідачем закінчився 21.09.2017.

За приписами частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідач скористався наданим йому правом щодо оскарження рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.06.2017 № 30-р/к.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2017 Господарським судом Львівської області порушено провадження у справі № 914/1912/17 за позовом ТОВ «Суми-Електрод» до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними пунктів 1, 2 рішення від 30.06.2017 № 30-р/к у справі № 2-01-49/2016.

25.04.2018 судом ухвалено рішення у справі № 914/1912/17, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.06.2018 поновлено скаржнику пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у справі № 920/1912/17 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Суми-Електрод» на рішення від 25.04.2018.

24.09.2018 Львівським апеляційним господарським судом прийнято постанову у справі № 914/1912/17, якою рішення Господарського суду Львівської області від 25.04.2018 залишено без змін.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.11.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Суми-Електрод» на рішення Господарського суду Львівської області від 25.04.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі №914/1912/17.

Постановою суду касаційної інстанції від 04.12.2018 у справі 914/1912/17 касаційну скаргу ТОВ «Суми-Електрод» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 25.04.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 - без змін.

Як свідчать матеріали даної судової справи 11.12.2018 відповідач на підставі платіжного доручення № 2160 від 11.12.2018 сплатив 60000,00 грн штрафу, накладеного рішенням позивача № 30-р/к від 30.06.2017.

З урахуванням періодів, на які зупинялось нарахування пені (періоди оскарження у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції) за вищезазначеним рішенням позивача, суд вбачає, що прострочення сплати штрафу склало 67 днів.

Враховуючи обмеження щодо розміру нарахування пені за несвоєчасну сплату штрафу, визначені у частині 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», позивачем нараховано відповідачу за несвоєчасну сплату штрафу, накладеного відповідно до рішення № 30-р/к від 30.06.2017, пеню у розмірі 60000,00 грн.

У відповідності з положеннями пункту 20.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» Закон України «Про захист економічної конкуренції» не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування). Тому, зокрема, до відповідних правовідносин не може

застосовуватись припис, який передбачає право господарського суду у прийнятті рішення зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню.

Пункт 22 Постанови Пленуму ВГСУ № 15 від 26.12.2011 наголошує, що нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу. Тому під час таких нарахування та стягнення не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 названого Кодексу.

За змістом статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом були перевірені у судовому засіданні розрахунки позивача щодо суми нарахованої пені, а також періодів часу, на які нарахування пені зупинялось у зв`язку з оскарженням відповідачем рішення Антимонопольного органу.

Судом також враховано, що згідно як було зазначено вище, відповідач скористався своїм правом та звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою про визнання недійсними п.п. 1, 2 рішення Антимонопольного комітету України від 30.06.2017 № 330-р/к.

Підстави та умови нарахування пені визначаються статтею 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», яка встановлює як обов`язковість пені в разі несплати штрафу, так і правила обчислення її розміру та строки нарахування.

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що:

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України;

- нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Даною нормою передбачені випадки зупинення нарахування пені, а не встановленого частиною 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» строку сплати штрафу.

Саме у застосуванні приписів статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати те, що абзацами третім - п`ятим частини п`ятої зазначеної статті Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Як було зазначено вище, нарахування і стягнення пені, передбаченої частиною 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», здійснюється не на підставі і не на виконання рішення органу Комітету, а безпосередньо на підставі зазначеної норми Закону (ч. 5 статті 56) у зв`язку з простроченням сплати штрафу.

Відтак суд зазначає про дотримання позивачем приписів антиконкурентного законодавства при проведенні нарахування пені, а тому визнає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими та задовольняє їх шляхом примусового стягнення з відповідача пені у сумі 60000,00 грн, нарахованої за несвоєчасну сплату штрафу, застосованого рішенням Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2017 № 30р/к.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 185, 231-233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми-Електрод» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58; ) 60000,00 грн. пені, нарахованої відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за прострочення сплати штрафу до загального фонду Державного бюджету України на рахунок, відкритий в Управлінні Державної казначейської служби України за місцем знаходження платника податків за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100, символ звітності 106.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми-Електрод» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58; ) на користь Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника; 4 ) 1921,00 грн витрат по сплаті судового збору, сплаченого за подання позову.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне рішення складено 25.03.2020

Суддя В.Л. Котельницька