ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.03.2020 Справа № 920/125/20

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Котельницької В.Л.,

розглянув без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до відповідача - Державного професійно-технічного навчального закладу «Недригайлівське вище професійно-технічне училище»,

про стягнення 2854 грн 45 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 10.02.2020 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2854 грн 45 коп. пені, 194 грн 07 коп. 3% річних за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 18.02.2016 договору № 122/16-ТЕ(Т)-29 постачання природного газу (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що позивачем відповідачу було поставлено природний газ по Договору, відповідачем газ було прийнято, однак за нього не сплачено вчасно, що є порушенням п. 6.1 Договору. Тому зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та пені.

Відповідач 27.02.2020 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, оскільки позивач міг довідатись про несвоєчасність оплати спожитого природного газу в місяць оплати, тобто не пізніше квітня 2016 року. Позивач не звертався до відповідача з претензіями, чим порушив п. 10.1 Договору. Встановлена законом позовна давність спливла, що є підставою для відмову у позові.

Ухвалою суду від 11.02.2020 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020, в зв`язку з лікарняним судді Резніченко О.Ю., суддею по справі було визначено суддю Котельницьку В.Л.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

18.02.2016 між сторонами було укладено договір № 122/16-ТЕ(Т)-29 постачання природного газу та додаткова угода № 1 від 31.03.2016 (а.с.12-20). Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов`язався поставити відповідачу у 2016 році природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах Договору.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Факт укладення Договору сторонами не спростовується, а тому, враховуючи принцип презумпції правомірності правочину, є таким, що встановлений судом, а Договір є чиним та підлягає обов`язковому виконанню сторонами.

Згідно з п. 3.4 Договору кількість спожитого відповідачем газу за місяць оформлюється актом прийому-передачі. У 2016 році позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 133 048 грн 29 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи, підписаними сторонами без заперечень та скріпленими печатками сторін актами приймання-передачі природного газу (а.с.21-22).

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач розрахувався за газ, однак з порушенням строків, які встановлені Договором, що підтверджується випискою з банківських операції по Договору з відповідачем (а.с.23-24).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Оскільки вказані обставини визнаються сторонами, то вони є такими, що встановлені судом.

Крім того, згідно з ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому факт оплати відповідачем за природний газ у 2016 році, з простроченням платежу, про який зазначено вище, є таким, що встановлений судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Щодо доводів відповідача про відсутність досудового врегулювання спору.

Відповідач зазначає, що позивач не звертався до відповідача з претензією, що передбачено п. 10.1 Договору, а тому позовні вимоги фактично є передчасними.

Суд не приймає до уваги зазначених доводів відповідача, оскільки незважаючи на те що сторони мають право включити у договір умову про застосування досудового врегулювання спору, сторони все одно можуть відразу звернутися до суду, не складаючи при цьому претензію, оскільки вибір способу правового захисту є правом, а не обов`язком сторін. Також, заборона відразу після порушення прав та інтересів особи звертатися до суду порушує її право на судовий захист.

Стосовно стягнення 3 % річних.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.11).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 194 грн 07 коп. 3% річних (період з 15.03.2016 по 26.05.2016) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно доводів відповідача про сплив строків позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 256, 257, 259 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, для стягнення штрафних санкцій один рік. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 10.3 Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років.

Оскільки сторонами у Договорі збільшено строк позовної давності, то доводи відповідача про те, що для нарахування 3% річних та пені сплив строк позовної давності судом до уваги не приймаються.

Крім того, як вже зазначалось, пункт 10.3 Договору недійсним в судовому порядку не визнавався, а тому є обов`язковим для сторін.

Щодо стягнення пені.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі невиконання відповідачем п. 6.1 Договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок пені (а.с.11).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, то вимога позивача про стягнення з відповідача 2660 грн 38 коп. пені (період з 15.03.2016 по 26.05.2016) є правомірною.

Відповідач у відзиві на позовну заяву фактично просить суд зменшити розмір пені.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. У разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Судом враховано факт відсутності у відповідача основного боргу за укладеним між сторонами Договором, а також те, що порушення виконання зобов`язання за Договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин. Також, суд враховує стягнення сум інфляційних втрат та відсотків річних, які мають забезпечити баланс інтересів сторін та те, що відповідач є бюджетною організацією і фінансується з обласного бюджету.

Отже, суд дійшов висновку про зменшення розміру пені на 50% та стягує з відповідача на користь позивача 1330 грн 19 коп. пені.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача визнані обгрунтованими, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Державного професійно-технічного навчального закладу «Недригайлівське вище професійно-технічне училище» про стягнення 2854 грн 45 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Недригайлівське вище професійно-технічне училище» (вул. Шмідта, буд. 28, смт Недригайлів, Недригайлівський район, Сумська область, 42100, код 05537590) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, код 20077720) 1330 грн 19 коп. пені, 194 грн 07 коп. 3% річних, 2102 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Зменшити розмір заявленої Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пені на 50%.

4. Видати Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Л. Котельницька