ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Черкаси справа № 925/218/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представника сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалог-Ліберті" (Донецька область, м. Слов`янськ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "ШАТТЛ" (Черкаська область, м. Сміла) про стягнення 29 912,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов ТОВ "Діалог-Ліберті" до ТОВ "Торгово-виробнича компанія "ШАТТЛ" про стягнення 29 912,00 грн. заборгованості за поставлений товар на підставі договору купівлі-продажу з правом ознайомлення № 01/03-06 від 22.03.2020, з яких 26 092,00 грн. залишку основного боргу, 1154,00 грн. як 3% річних, 2666,00 грн. інфляційних втрат.

Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою від 24.02.2020 суд за власною ініціативою вирішив проводити розгляд справи із повідомленням обох сторін. Позивач направленим клопотанням від 26.03.2020 просить розгляд справи провести без участі свого представника, позов підтримує і просить задовольнити.

Відповідача належно повідомлено про час і місце розгляду справи оголошенням на веб-порталі судової влади України, що відповідає положенням ст. 120,121 ГПК України. Представник в засідання не з`явився.

Доказів примирення, клопотання про відкладення чи відмови від позову суду не подано, тому немає перешкод у вирішенні спору.

Відзив на позов у справу не подано. За загальним правилом, у відповідності до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія Шаттл" (далі - Покупець, відповідач по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ділог-Ліберті" ( далі - Продавець, позивач по справі) було укладено договір купівлі-продажу з правом ознайомлення № 01/03-06 ( а.с. 16-22), у відповідності до якого Продавець зобов`язався поставити і передати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору ( 1.1. договору).

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки договору поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 Цивільного кодексу України). За загальним правилом до відносин поставки застосовуються норми Цивільного кодексу України про купівлю-продаж.

Загальні умови виконання господарських зобов`язань визначені ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, якими встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст.ст. 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється зазвичай виконанням, проведеним належним чином.

За умовами договору (розділ 3) сторони в письмовому вигляді погоджують кількість та асортимент продукції, яку необхідно поставити, шляхом підписання Специфікацій. Передача продукції Покупцю здійснюється за місцем знаходження Продавця. Одночасно із прийняттям продукції Покупець підписує та ставить печатку на двох екземплярах акта приймання-передачі товару для ознайомлення. в яких обов`язково зазначається найменування, кількість, ціна продукції, що передається, дата передачі продукції. Підписання акта приймання-передачі товару для ознайомлення сторонами є фактом, що належним чином підтверджує передачу продукції Покупцеві Продавцем.

Продукція вважається прийнятою Покупцем з моменту підписання сторонами акт приймання-передачі товару для ознайомлення.

Покупцю на ознайомлення з товаром, який передається по акту, для ознайомлення надається 12 календарних днів з моменту підписання акту.

Якщо після спливу цього строку від Покупця до Продавця не надійшло письмового обґрунтованого зауваження із залученням висновку незалежного експерта щодо якості або кількості товару, товар вважається прийнятим Покупцем і він зобов`язаний підписати негайно видаткову накладну та направити її на адресу Продавця (п. 3.8-3.10).

Пунктом 4.5., 4.6. договору передбачено, що продукція поставляється на умовах післяплати. Покупець повністю оплачує 100% вартості оставленої продукції протягом 3 календарних днів після спливу строку на ознайомлення з товаром відповідно до п. 3.9. договору. Оплата продукції проводиться шляхом безготівкового переказу коштів.

Згідно розділу 10 цей договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і обміну копіями документів, завірених печатками сторін і діє до 31.12.2018, а щодо зобов`язань за цим договором - до повного їх виконання.

Відповідач не заперечив проти доводів позивача, що спірні відносини між сторонами виникли з укладеного між сторонами договору купівлі-продажу з правом ознайомлення № 01/03-06 від 22.03.2020.

За доводами позивача, на виконання умов цього договору та за замовленням відповідача (лист а. с. 23), позивач поставив відповідачу Сплав циковий ливарний ЦАМ 4-1 в кількості 0,488 тон на загальну суму 47 092,00 грн.

Про передачу та прийняття товару свідчить підписана відповідачем видаткова накладна № 4 від 10.08.2018 (а.с. 25).

За умовами договору підписання відповідачем видаткової накладної свідчить про відсутність у нього претензій щодо якості та кількості прийнятого товару.

Позивач з урахуванням визначеного договором 12 денного строку на ознайомлення із товаром та спливу 3 календарних днів після цього, вважає, що строк для проведення повного розрахунку за товар для відповідача настав 25.08.2018.

Повний розрахунок за товар відповідач не провів.

За загальним правилом, встановленим ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Платіжним дорученням № 135 від 10.08.2018 на суму 6000,00 грн. та № 157 від 18.10.2018 на суму 15000,00 грн. (а.с. 26,27) із посиланням на оплату згідно рахунку-фактури № 8 від 09.08.2018 (а.с. 24) відповідач сплатив на користь позивача в загальній сумі 21 000,00 грн. за отриманий товар.

Проведення відповідачем часткової оплати свідчить, що всі необхідні документи для проведення повного розрахунку за товар у відповідача є в наявності, заперечень проти неналежної якості чи кількості товару відсутні.

Таким чином, залишок боргу за товар у відповідача складає 26 092,00 грн. Розрахунок основного боргу позивачем зроблено вірно.

Доказів про сплату за товар коштів у більшій сумі, ніж обліковує позивач, відповідач суду не надав.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач заборгованість за поставлений товар повністю не сплатив, права позивача на отримання плати за товар порушив, з чого і виник спір.

Оскільки доказів проведення повного розрахунку за товар у справу не надано, строк виконання зобов`язання по проведенню повного розрахунку за товар є таким, що настав, то з відповідача на корись позивача слід примусово стягнути залишок основного боргу в сумі 26 092,00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2666,00 грн. інфляційних втрат за період з серпня 2018 року по грудень 2019 року та 3 % річних в сумі 1154,00 грн. за період з 25.08.2018 по 14.02.2020 за прострочення розрахунків по договору між сторонами (а.с. 32).

У відповідності до ст. 625 ЦК України, у випадку прострочення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора повинен сплатити інфляційні втрати на суму боргу та 3% річних із простроченої суми, якщо більший розмір процентів не встановлено договором.

Дана норма підлягає застосуванню незалежно від того, чи передбачено такий наслідок прострочення виконання грошового зобов`язання у договорі.

Нарахування інфляційних та 3% річних починаючи з 25.08.2018 позивач проводить лише з суми залишку основного боргу в розмірі 26 092,00 грн., яка, однак, склалася лише після сплати відповідачем 15000 грн. 18.10.2018. Отже, міг проводити нарахування на борг у більшій сумі.

Своїх вимог в цій частині позивач не змінив.

Суд, перевіривши на калькуляторі Ліга-закон нарахування позивачем інфляційних втрат в сумі 2666,00 грн. за період з серпня 2018 по грудень 2019 погоджується із правильністю цих розрахунків.

В частині 3% річних за належним розрахунком сума стягнення становить 1155,65 грн., а не 1154,00 грн. як зазначив позивач (а.с. 32,33).

Однак своїх вимог в частині стягнення 3% річних позивач не змінив.

Доказів проведення розрахунку за інфляційними втратами та 3% річних відповідач суду не надав.

Оскільки позивач не скористався правом на збільшення позовних вимог в частині 3% річних, прострочення остаточного розрахунку за товар з боку відповідача має місце, то з відповідача на користь позивача підлягає до примусового стягнення 2666,00 грн. інфляційних втрат та 1154,00 грн. як 3 % річних.

Доказів проведення розрахунку за позовними вимогами відповідачем у справу не подано, строк всіх розрахунків є таким, що настав, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 26 092,00 грн. залишку основного боргу, 2666,00 грн. інфляційних втрат та 1154,00 грн. як 3 % річних на підставі договору купівлі-продажу з правом ознайомлення № 01/03-06 від 22.03.2020, укладеного між сторонами у справі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України при задоволенні позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "ШАТТЛ" (ідентифікаційний код 41850487, Черкаська область, м. Сміла, вул. Ржевська, 3 кв. 78) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалог-Ліберті" (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Ярослава Мудрого, 94А) -- 26 092,00 грн. залишку основного боргу, 2666,00 грн. інфляційних втрат, 1154,00 грн. як 3 % річних на підставі договору купівлі-продажу з правом ознайомлення № 01/03-06 від 22.03.2020 та 2 102,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 27 березня 2020

Суддя Н.М. Спаських