ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року м. Херсон Справа № 923/92/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. за участю секретаря судового засідання Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ

до: відповідача-1 - фізичної особи-підприємця Пінаєвої Надії Вікторівни, м. Каховка Херсонської області

відповідача- 2 - ОСОБА_1 , м. Каховка Херсонської області

про солідарне стягнення 23517,30 грн заборгованості за кредитним договором №011/91775/356773 від 17.07.2017

представники сторін не прибули

30.01.2020 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (позивач) до фізичної особи-підприємця Пінаєвої Надії Вікторівни (відповідач-1), ОСОБА_1 (відповідач-2), яким просить солідарно стягнути з відповідачів 23517,30 грн заборгованості за кредитним договором №011/91775/356773 від 17.07.2017, з яких - 21206,36 грн заборгованості за кредитом, 2310,94 грн заборгованості за відсотками.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2020, справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою від 03.02.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 25.02.2020.

Ухвалою від 25.02.2020 розгляд справи відкладено на 24.03.2020.

Позивач в засідання суду не прибув. Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення йому ухвали від 03.02.2020 та від 25.02.2020

Відповідач-1 - фізична особа-підприємець Пінаєва Надія Вікторівна в засідання не прибула, відзиву на позовну заяву не надала.

Ухвали суду, надіслані на адресу відповідача-1, зазначену в позовній заяві - АДРЕСА_3 , повернулись до суду з відміткою пошти "не проживає".

З метою перевірки місцезнаходження відповідача-1 судом здійснено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 66-67), з якого вбачається, що місцезнаходження фізичної особи-підприємця Пінаєвої Надії Вікторівни - АДРЕСА_2 .

Крім того, з даного Витягу вбачається, що 31.01.2020 (на наступний день після надходження даного позову до суду) до Єдиного реєстру внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Пінаєвою Н.В. за власним рішенням.

Суд звертає увагу, що у постанові Великої палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18 викладено висновок про те, що вимоги за господарськими зобов"язаннями до фізичної особи, яка втратила статус підприємця, слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно положень ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

За змістом ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

З огляду на викладене, даний спір належить до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача-1 із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились.

Відповідач-2 в засідання суду не прибув, відзиву на позовну заяву не надав. Щодо того, що відповідачем-2 є фізична особа, то суд враховує постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.0.52018 у справі № 202/33292/13-ц, в якій зазначено, що з 15.12.2017 у випадку об"єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов"язання, спір має розглядатись за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов"язання.

Ухвали суду, надіслані на адресу відповідача-2, зазначену в позовній заяві - АДРЕСА_3, повернулись до суду з відміткою пошти "не проживає".

Враховуючи, що відповідач-2 є фізичною особою, а відповідач-1 втратив статус фізичної особи-підприємця, суд надіслав запит від 03.02.2020 відповідно до ст. 176 ГПК України з метою підтвердження інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) Пінаєвої Надії Вікторівни та ОСОБА_1 .

На запит суду виконавчий комітет Каховської міської ради надав відповідь від 05.02.2020 № 02-13/669 (а.с. 64), в якій зазначено, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Пінаєва Н.В. знята 09.09.2019 з реєстрації місця проживання АДРЕСА_3 (відповідно до заяви вибула до АДРЕСА_3 , але за цією адресою не зареєстрована).

Крім того, судом надіслано 03.02.2020 запит про надання відомостей щодо державної реєстрації акту цивільного стану фізичних осіб: Пінаєвої Надії Вікторівни та ОСОБА_1 .

На запит суду Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонській області Управління державної реєстрації Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції надав відповідь від 11.02.2020 (а.с. 60-63). Зокрема, відділом надано відомості про реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 та його розірвання. Відомостей про смерть запитуваних фізичних осіб суду не надано.

З метою належного повідомлення відповідача-1 про розгляд справи, суд надіслав ухвалу від 25.02.2020 на адресу, яка зазначена відповідачем-1 в кредитному договорі №011/91775/356773 від 17.07.2017 - м. Каховка вул. Шевченка 67, а також за адресою, яка повідомлена суду виконавчим комітетом Каховської міської ради - м. Каховка Херсонської області вул. Каштанова 10.

Ухвала, надіслана на адресу відповідача-1 м. Каховка вул. Шевченка 67 повернулась до суду з відміткою пошти "за закінченням строку зберігання".

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 5) ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, враховуючи п. 5) ч. 6 ст. 242 ГПК України, відповідачі вважаються належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, оскільки всі ухвали суду надсилалась судом за адресами, зареєстрованими у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на неявку представників відповідачів, суд зазначає, що в силу статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зважаючи на те, що неявка сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідачі не скористались наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними уній документами.

Дослідивши матеріали справи, суд

встановив:

17 липня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (позивач), що підтверджується витягом зі Статуту (а.с.37-39) та фізичною особою-підприємцем Пінаєвою Надією Вікторівною (Надалі по тексту Позичальник, Відповідач-1) було укладено Кредитний договір №011/91775/356773 (Надалі по тексту Кредитний договір), згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок(п. 1.1), строком до17.07.2020 року (п. 1.3), а Позичальник зобов`язався використати Кредит за цільовим призначенням, повернути

Банку суму Кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі 26,5 % річних (п. 2.1), комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені Договором.

Відповідно до умов п. 3.2 Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику кредит після виконання Позичальником обов"язкових умов, зазначених в п. 3.1 Кредитного договору, на підставі письмових заяв Позичальника про надання Кредиту (траншу), шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритого в AT "Райффайзен Банк Аваль", для подальшого використання його за цільовим призначенням, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 18).

Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.

Згідно умов п. 2.1. Кредитного договору сторони встановили, що протягом всього строку фактичного користування Кредитом Позичальник буде сплачувати щомісяця Кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі - 26,5 відсотків річних.

Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення заборгованості в порядку, визначеному Кредитним договором.

Відповідно до умов п. 8.1.3. Кредитного договору сторони встановили, що у разі настання обставин Дефолту (невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов"язань за договором, зокрема), Кредитор має право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод вимагати дострокового виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, включаючи повернення суми Кредиту, сплату відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов Кредитного договору.

Крім того, згідно з п. 10.1 Кредитного договору Клієнт засвідчив та гарантував, що є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим та існуючим згідно законодавства України; операції Клієнта не пов`язані та не будуть пов`язані з легалізацією злочинних доходів, фінансування тероризму або корупційною діяльністю, а також з проведенням заборонених операцій, зокрема, Клієнт не є санкціоновою особою (особою, щодо яких застосовані санкції міжнародними органами (організаціями) чи окремими країнами), отриманий від Банка за Договором Кредит не буде використовуватися для прямого або опосередкованого фінансування та/або проведення заборонених операцій; на момент укладання Договору має належний фінансовий стан і володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, які є необхідними для вчасного виконання ним своїх зобов`язань за Договором, на момент укладення Договору не існує відомих Клієнту обставин, які можуть негативним чином вплинути на його фінансовий стан, рівень його платоспроможності і кредитоспроможності.

Відповідно до п.10.3. Кредитного договору Клієнт засвідчив, що всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких Клієнт виходив при укладенні Договору Клієнт приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання Клієнтом Договору, а також для невиконання Клієнтом зобов`язань за вищезазначеними договорами.

Також, Клієнт гарантував, що його право на передачу Банку персональних даних нічим не обмежене і не порушує права суб`єктів персональних даних та інших осіб (п.10.3 Кредитного договору).

Відповідно до п. 12.1. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за Договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 17 липня 2017 року між Банком та ОСОБА_1 (Надалі по тексту Поручитель, Відповідач-2) було укладено Договір поруки № 11301/328351/328351 (Надалі за текстом Договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням Боржника, що виникають з умов Кредитного договору № №011/91775/356773 від 17.07.2017 року в повному обсязі цих зобов`язань (а.с.19-22).

Відповідно до умов п. 2.1. договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями.

Згідно з п. 7.2 договору Поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печаткою кредитора. Строк поруки, що встановлена Договором за кожним забезпеченим зобов"язанням становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов"язання. Порука для відповідного зобов"язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо кредитор у межах цього строку пред"явив вимогу до поручителя. Сторони погодили, що строк поруки для забезпечених зобов"язань, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині, починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого забезпеченого зобов"язання.

Отже, з укладенням Кредитного договору, у зв`язку з використання кредитної лінії у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості.

Проте, всупереч вимогам п.п. 5.1, 5.2 Кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості відповідно до умов Кредитного договору.

У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу Позичальника та Поручителя було направлено вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором за вих. №114/5-170459 від 22.11.2019 року, №114/5-170461 від 22.11.2019 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів (ас. 23-26).

Однак, у визначені Кредитором строки вимоги не були виконані, заборгованість не погашена.

З огляду на викладене, станом на 12.12.2019 року заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором складає 23 517 грн. 30 коп., яка складається з:

- Заборгованості за кредитом у розмірі - 21 206 грн. 36 коп.;

- Заборгованості за відсотками у розмірі - 2 310 грн. 94 коп.

Відповідно до рішення Кредитора сума пені не стягується в рамках даного спору.

На підтвердження вищевикладених обставин позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 12.12.2019 року.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Статтею 345 ГК України передбачено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за їх відсутності - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Належне виконання зобов`язання означає виконання його належними суб`єктами, у належному місці, в належний строк (термін), щодо належного предмета і належним способом.

Якщо при виконанні зобов`язання порушується хоча б одна із зазначених вимог, таке виконання вважається неналежним.

Відповідно до статті 629 ЦК України укладений між сторонами кредитний договір від 17.07.2017 з моменту його укладення набирає силу закону. Він є обов`язковим для виконання обома сторонами і сторони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань за договором.

У зв"язку з неналежним виконанням відповідачем-1 за Кредитним договором щодо своєчасного погашення кредиту, у відповідача-1 станом на 12.12.2019 утворилась заборгованість в розмірі 23517,30 грн, з яких заборгованість за кредитом становить 21206,36грн та 2310,94 грн заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як зазначалось вище між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір Поруки від 17.07.2017 № 113010/328351/328351 у якості забезпечення Кредитного договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Частиною 1 ст.553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В частині 2 названої статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом п. 2.1. договору Поруки сторони встановили, що у випадку невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями.

Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у вимозі.

Позивачем на адресу Позичальника та Поручителя було направлено вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором за вих. №114/5-170459 від 22.11.2019 року, №114/5-170461 від 22.11.2019 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість протягом 30 днів (ас. 23-26).

Отже, зважаючи на приписи чинного законодавства, умови договору поруки та встановлені у справі обставини, у поручителя (відповідача-2) виник солідарний обов`язок погасити заборгованість.

Однак, матеріали справи не містять доказів повернення відповідачами заборгованості станом на день ухвалення рішення.

Враховуючи викладене, заявлений Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі 2102 грн покладаються на відповідачів.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути солідарно з Пінаєвої Надії Вікторівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреси - АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (м. Київ вул. Лєскова, 9, код 14305909) заборгованість за кредитним договором № 011/91775/356773 від 17.07.2017 в розмірі 23517,30 грн та 2102 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 25.03.2020.

Суддя В.В.Литвинова