ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2020 року м.Дніпро Справа № 904/6061/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Антонік С.Г., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2020 року, ухвалене суддею Євстигнеєвою Н.М., повний текст якого складений 04.02.2020 у справі № 904/6061/19

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення штрафу у розмірі 17075,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" із позовом про стягнення штрафу в сумі 17 075,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2020 року у справі № 904/6061/19 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу у розмірі 17075,00 грн. задоволено повністю.

Суд стягнув з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за неправильно зазначену масу вантажу у сумі 17075 ( сімнадцять тисяч сімдесят п`ять) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2020 у справі №904/6061/19, ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариству "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ, м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця".

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано норми ч. 3 ст. 551 ЦК України, згідно з положенням якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а також не враховані приписи ч. 1 ст. 233 ГК України, за якими судом повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Позивач не надав Суду доказів настання наслідків та спричинення будь-яких збитків внаслідок розбіжностей у накладній №47267372 та комерційному акті стосовно того, що у вказаних документах різні дані щодо маси вантажу у вагоні №64176480, в судовому рішенні не зазначено які збитки поніс позивач.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги об`єктивну нерівність суб`єктів спірних правовідносин, зважаючи на приналежність позивача до державного сектору економіки та його монопольне становище в сфері залізничних перевезень, що має враховуватися при справедливому застосуванні положень Статуту залізниць в контексті визначення належного балансу наявного регулювання питання нарахування штрафів за невірно визначену масу вантажу, яке опосередковує втручання держави у право «мирного володіння» вантажовідправників у розумінні ст. 1 Першого протоколу ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

Апелянт вважає, що за таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки не відповідають дійсним обставинам справи і не підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2020 у справі № 904/6061/19 не відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, що є підставою для його скасування.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2019 року за накладною №47267372, яка у відповідності з ст. 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов`язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці відправлено вагон №64176480 з вантажем - вугілля кам`яне марки г- газовий (а.с. 11).

Вантажоодержувачем за вказаною залізничною накладною (графа № 4) є ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" (далі - вантажоодержувач) за адресою: 85043, Донецька область, м. Білицьке, вул. Красноармійська, 1а.

Вантажовідправником є ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

17.06.2019 на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці при контрольному зважуванні вагона №64176480 виявлено: вантаж вугілля кам`яне, брутто - 97700 кг, тара з документу - 24500 кг, нетто - 73200 кг, що більше маси зазначеної в документі та вантажопідйомності на 3200кг, про що складено акт загальної форми №236 (а.с.13). У акті загальної форми зазначено, що контрольне зважування вагону відбулось на справних повірених 150т вагонних вагах №10 ст. Павлоград 1 (повірка 29.11.2018) без відчеплення, при повній зупинці. В документі зазначається: вугілля кам`яне марки г-газовий, навалом, вантаж розрівняний і маркований повздовжніми борознами.

17.06.2018 на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці складено комерційний акт №454502/10.

Згідно з розділом І "Опис пошкодження" комерційного акту зазначено, що при контрольному зважуванні вагона №64176480, в документі вказано: вугілля кам`яне марки г-газовий, навантаження навалом, розрівняний і маркований продольними борознами, нетто - 73200кг, тара 24500кг.

В дійсності виявилось: вантаж вугілля кам`яне, брутто - 97700 кг, тара з документу - 24 500 кг, нетто - 73200 кг, що більше маси, зазначеної в документі та вантажопідйомності на 3200кг. Навантаження в вагоні нижче бортів 30-40см. рівномірне Вантаж маркований повздовжніми борознами, маркування не порушене, без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, бездверний, люка зачинені, течі та слідів течі вантажу не має. Вагон затриманий для складання актового матеріалу.

Зважування проводилось без відчеплення при повній зупинці на справних повірених 150т вагонних вагах №10 ст. Павлоград 1 (повірка 29.11.2018) прийомоздавальником ОСОБА_4 , в присутності ДО ОСОБА_2 , приймальника поїздів ОСОБА_3 .

Звертаючись до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» із позовом про стягнення штрафу в сумі 17075,00 грн. за накладною № №47267372 , позивач - Акціонерне товариств "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", посилався на те, що відповідачем було порушено умови зважування вантажу, внаслідок чого у зазначених накладних була невірно зазначена маса вантажу, що є підставою для нарахування штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, а тому з відповідача, як вантажовідправника, підлягає стягненню штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у розмірі 17075 грн. (3415,00грн. - провізна плата за всю відстань перевезення х 5), який не підлягає зменшенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, пов`язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 року (далі - Статут залізниць України), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції (пп. 1, 2, 3 п. 23 Статуту залізниць України).

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (пп. 1, 2 п. 24 Статуту залізниць України).

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту залізниць України).

Порядок проведення зважування передбачений Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року N 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 861/5082, а саме розділом Правила приймання вантажу до перевезення (далі-Правила).

Відповідно до пункту 5 Правил загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Мінтрансу від 05.04.2004 N 279 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 23.04.2004 за N 527/9126.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442, засіб ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) - засіб вимірювальної техніки, який застосовується для визначення маси вантажу, що перевозиться залізничним транспортом.

Згідно з п.2.3 Інструкції якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки, у технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку.

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (стаття 105 Статуту залізниць України).

Згідно з пунктом 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з пунктом 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з пунктом 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

За неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (пункт 122 Статуту залізниць України).

Пунктом 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф підлягає стягненню у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачається з матеріалів справи, на станції Павлоград1 Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні №64176480 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній та складено комерційний акт №454502/10 від 17.06.2019 (а.с.13), відповідно до якого за результатами переважування вагону №64176480, виявилось розходження з документом, що на 3200 кг. більше маси зазначеної у накладній.

Технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки №10 підтверджує, що ваги 150 т, на яких проводилось зважування вагону №64176480 повірені (а.с.17).

Комерційним актом від 17.06.2019 №4545502/10 підтверджується зазначення в накладній №47267372 маси вантажу 70000кг., фактично встановлено, що маса вантажу складає 73200кг, що на 3200 кг більше вантажопідйомності вагону.

Названий комерційний акт складено у відповідності з Правилами складання актів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334.

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача п`ятикратного розміру провізної плати у розмірі 17075 грн. (3415,00грн. - провізна плата за всю відстань перевезення х 5).

При цьому, доводи апелянта про безпідставну відмову суду першої інстанції у зменшенні розміру штрафу є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, посилання відповідача на відсутність негативних наслідків для залізниці, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки.

У відповідності до ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України.

Таким чином, мова йде не про порушення зобов`язання з боку відповідача, а про порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками залізниці, а тому підстави для зменшення розміру штрафу відсутні.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2020 року у справі №904/6061/19 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.04.2020року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя М.О.Дармін