ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31 березня 2020 року Справа № 903/85/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши справу

за позовом Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-Зерно-Продукт

про стягнення 102861грн. 13коп.

за відсутності сторін

встановив: позивач ДП Волинський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ТОВ Волинь-Зерно-Продукт 102861грн 13коп., з яких: 95917грн. заборгованості по оплаті за виконані роботи, 3932грн. 60коп. інфляційних втрат, 3011грн. 53коп.- 3% річних.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору №196 від 05.12.2018р. в частині оплати коштів за виконані роботи.

Ухвалою суду від 07.02.2020 постановлено відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк до 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов, із урахуванням вимог ст.165 ГПК України. Надати суду відзив та докази надіслання відзиву позивачу; всі письмові, електронні та інші докази, що підтверджують заперечення проти позову. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 03.03.2020 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 31.03.2020.

Ухвали суду були внесені до ЄДР судових рішень, направлені сторонам та отримані ними, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

За таких обставин, відповідач був обізнаний про розгляд даної справи. Також, повідомлений про те, що інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Отже, суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення сторін про вчинення процесуальних дій.

Сторони в судове засідання не з`явивилися, відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників сторін.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

05.12.2018р. між ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Підрядник) та ТОВ "Волинь-Зерно-Продукт" (Замовник) було укладено договір № 196 влаштування а/бетонного покриття зерноскладу по вул.Мамсурова в м.Луцьку.

Згідно п.1.1 договору Підрядник зобов`язується в 2018 році на свій ризик виконати роботи, зазначені в п.1.2 договору, а Замовник - прийняти і оплатити їх.

Найменування робіт: влаштування а/бетонного покриття зерноскладу по вул. Мамсурова в м. Луцьку (п.1.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору ціна договору є динамічною і становить 95917грн., в т.ч. ПДВ 15986грн.

Замовник перераховує Підряднику аванс. Розмір авансу становить не більше 50% від суми договору. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, виробів.

Усі розрахунки за надані послуги по Договору здійснюються шляхом перерахування Замовником відповідних коштів на рахунок Підрядника, на підставі документів, визначених пунктом 4.3, підписаних уповноваженими представниками Сторін.

Підставою для здійснення розрахунків є підписані Сторонами Акт приймання виконаних підрядних робіт (ф. № КБ-2в), Довідка про вартість наданих підрядних послуг (ф.№ КБ- 3), що складаються Підрядником і подаються для підписання Замовнику до 28 числа звітного місяця. Розрахунок проводиться протягом 7 робочих днів з дати підписання відповідних документів Сторонами за наявності коштів на рахунку Замовника. Одночасно з ф.КБ-2в і ф.КБ-3 Підрядник надає Замовнику розрахунок фактичних витрат по експлуатації машин та механізмів, довідку про вартість матеріалів за підписом керівника та головного бухгалтера Підрядника (п.п. 4.1-4.3 договору).

Згідно п.5.1 договору строк (термін) виконання робіт - з моменту підписання договору по 31.12.2018.

На виконання умов договору у грудні 2018 року позивач виконав для відповідача роботи на загальну суму 95917грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018р. від 06.12.2018 (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 28.12.2018 (форма №КБ-3).

Акт приймання виконаних будівельних робіт та довідка про вартість підписані сторонами та скріплені їх печатками без зауважень та заперечень.

Враховуючи умови п.4.3 договору, відповідач зобов`язувався оплатити виконати роботи у строк до 11.01.2019. Проте відповідач своїх зобов`язань не виконав, роботи не оплатив.

Для мирного врегулювання спору, позивач надіслав на адресу відповідача претензійну вимогу (вих.№1238 від 11.09.2019). Претензія була отримана відповідачем 13.09.2019р., проте залишена без розгляду та задоволення.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості і стаття 627 ЦК України

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

На день вирішення спору відповідачем виконані роботи на суму 95917грн. не оплачені, в суді не оспорені, а тому вимога позивача про стягнення заборгованості на суму 95917грн. є підставною та підлягає до задоволення.

При цьому суд вказує, що зазначення у п.4.3 договору про проведення розрахунку за наявності коштів на рахунку Замовника не звільняє відповідача від обов`язку оплатити виконані роботи. Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Отже, відсутність коштів у відповідача не є підставою для його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання та оплати робіт.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За прострочення зобов`язань по оплаті виконаних робіт відповідачу, згідно розрахунків позивача, нараховано 3011,53грн. - 3 % річних за період з 12.01.2019 по 28.01.2020 та 3932,60грн. інфляційних втрат за період з січня 2019 року по січень 2020 року.

Суд, перевіривши розрахунки за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ", встановив, що 3011,53грн. - 3 % річних та 3932,60грн. інфляційних втрат є підставними та підлягають до стягнення з відповідача.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на зазначене, вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

Враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-Зерно-Продукт (45240, Волинська обл., Ківерцівський район, с.Липляни, вул.Козацька, буд.22, ) на користь Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (43016, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Ковельська, буд.41, ) 102861грн. 13коп. (в т.ч 95917грн. заборгованості, 3932грн. 60коп. інфляційних втрат, 3011грн. 53коп.- 3% річних), а також 2102грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 02.04.2020.

Суддя О. Г. Слободян