ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2020м. ДніпроСправа № 904/638/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молтрайдинг", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 27 623,55 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молтрайдинг" про стягнення 27 623,55 грн. за послугу з постачання теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

До господарського суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 05.02.2020, який направлявся на адресу відповідача, з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Як убачається з матеріалів справи, адреса відповідача відповідає адресі, що вказана у позовній заяві, та відповідає зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 188562327 від 13.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Молтрайдинг» на підставі акту приймання-передачі майнового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Молтрайдинг», серія та номер: б/н, виданий 24.10.2019, є власником квартири за адресою: м. Кривий Ріг, просп. Поштовий буд.18 кв.14 .

Позивач зазначає, що на виконання своєї статутної мети здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Поштовий буд.18 кв.14 .

Оскільки будинок № 18 на пр. Поштовий є багатоповерховим, опалення до квартири №14 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію.

Позивач зазначає, що відповідачу проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені:

- з 01.01.2011 постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14.12.2010, тариф на теплову енергію для населення - 224,58 грн. за 1 Гкал;

- з 01.07.2014 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 650 від 06.06.2014, та з 21.11.2014 постановою Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг № 146 від 31.10.2014, для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 427,83 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 12,94 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем гарячого водопостачання - 27,21 грн. за 1 куб. м (з податком на додану вартість); за відсутності рушникосушильників - 25,29 грн., за 1 куб. м. (з податком на додану вартість);

- з 31.12.2017 згідно постанови від 28.12.2017 № 1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31.03.2015 № 1171», для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1 424,96 грн./Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 1 070,27 грн./Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 354,69 грн/Гкал); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 67,05 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 50,36 грн. за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової - 16,69 грн. за 1 кв. м)».

- з 06.10.2018 відповідно до Постанови НКРЕКП від 27.02.2018 № 240 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 31.03.2015 № 1171" тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1 431,15 грн./Гкал (з ПДВ);

- з 01.01.2019 відповідно до Постанови НКРЕКП від 10.12.2018 № 1752 "Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення, що надається населенню КПТМ "Криворіжтепломережа», яке є виконавцем цієї послуги" тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1 701,19 грн./Гкал (з ПДВ);

- з 06.10.2018 відповідно до Постанови НКРЕКП від 27.02.2018 № 240 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 31.03.2015 № 1171" тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 67,34 грн. /м2 (з ПДВ);

- з 01.01.2019 відповідно до Постанова НКРЕКП від 10.12.2018 № 1752"Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення, що надасться населенню КПТМ "Криворіжтепломережа», яке є виконавцем цієї послуги" тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 80,04 грн./кв.м2 (з ПДВ).

Позивач наголошує, що свої зобов`язання виконав, а саме: постачання теплоносія протягом всього періоду проводилось, не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду». Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення (а.с. 9-24).

Позивач стверджує, що заборгованість за послугу з постачання теплової енергії відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.01.2011 по 01.10.2019 складає 27 623,55 грн.

Також, позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору направив відповідачу повідомлення про стан заборгованості (а.с. 25).

Господарський суд зазначає, що докази направлення на адресу відповідача вказаного повідомлення в матеріалах справи відсутні.

Позивач зазначає, що відповідач заборгованість за поставлену теплову енергію за період з 01.01.2011 по 01.10.2019 не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 188562327 від 13.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Молтрайдинг» на підставі акту приймання-передачі майнового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Молтрайдинг», серія та номер: б/н, виданий 24.10.2019, є власником квартири за адресою: м. Кривий Ріг, просп. Поштовий буд.18 кв.14 . Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Русавською Т.В. 25.10.2019, номер запису 33875633 (а.с.8).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти (ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач (п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач) (ч. 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ч. 2 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України).

Як вказано вище, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 188562327 від 13.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Молтрайдинг» на підставі акту приймання-передачі майнового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Молтрайдинг», серія та номер: б/н, виданий 24.10.2019, є власником квартири за адресою: м. Кривий Ріг, просп. Поштовий буд.18 кв.14 . Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Русавською Т.В. 25.10.2019, номер запису 33875633 (а.с.8).

Належних та достовірних доказів того, що до набуття у власність зазначеної квартири відповідач був споживачем послуг, які надавались Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" по теплопостачанню квартири за адресою: м. Кривий Ріг, просп. Поштовий буд.18 кв.14 , позивач до суду не надав.

Доказів вчинення відповідачем правочинів щодо прийняття боргу по оплаті послуг за теплопостачання попередніх власників квартири за адресою: м. Кривий Ріг, просп. Поштовий буд.18 кв .14 сторонами до суду не надано.

Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не визначено в договорі купівлі-продажу.

Таким чином, на відповідача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за надані послуги теплопостачання квартири за адресою: м. Кривий Ріг, просп. Поштовий буд.18 кв.14 в період часу до 25.10.2019, тобто до набуття у власність відповідачем спірної квартири.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України).

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України).

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України).

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що при розгляді даної категорії спорів необхідно враховувати загальні приписи ст. ст. 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, оскільки за результатами розгляду спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, яка відображена у постанові від 03.09.2019 у справі № 917/1258/18.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів ст. 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес позивача (у даному випадку стосовно стягнення з відповлача заборгованості за поставлену теплоенергію) має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 910/15567/17.

Отже, саме на Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", як позивача, покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Однак, всупереч наведеному позивач не довів перед судом, яким чином зі сторони відповідача було порушено права позивача.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано належних та достовірних доказів, які свідчать про порушення його прав чи законних інтересів відповідачем, господарський суд вважає позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Молтрайдинг" про стягнення 27 623,55 грн. за послугу з постачання теплової енергії (за період з 01.01.2011 по 01.10.2019) недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 2 102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Мілєва