ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Справа №924/885/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Миханюк М.В. ,

суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: Стовба А.В. (посвідчення №1349 від 23 листопада 2017 року)

відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Красюкова Олексія В`ячеславовича на рішення господарського суду Хмельницької області від 24 грудня 2019 року, суддя Танасюк О.Є., м. Хмельницький, повний текст складено 27 грудня 2019 року, у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Красюкова Олексія В`ячеславовича

до Фізичної особи-підприємця Доманської Тетяни Василівни

про стягнення заборгованості за Договором поставки №STK00001325 від 22.04.2019р. у розмірі 413 002,32 грн., з яких 260 315,06 грн. - основна заборгованість, 130 157,53 грн. - штраф, 14 256,70 грн. - пеня, 8 273,53 грн. - проценти.

Судом роз`яснено представнику позивача права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2019 року, ФОП Красюков О.В. звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до ФОП Доманської Т.В. про стягнення заборгованості за Договором поставки №STK00001325 від 22 квітня 2019 року у розмірі 413 002,32 грн., з яких: 260 315,06 грн. - основна заборгованість, 130 157,53 грн. - штраф, 14 256,70 грн. - пеня і 8273,53 грн. - відсотки.

24 грудня 2019 року, рішенням господарського суду Хмельницької області у задоволенні даного позову було відмовлено.

15 січня 2019 року, не погоджуючись з ухваленим рішенням, ФОП Красюков О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким позов задоволити та стягнути з відповідача судові витрати, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки у відповідача, який власноруч підписав видаткову накладну №1325 від 22 квітня 2019 року, виник обов`язок по сплаті за Договором поставки №STK00001325 навіть не з моменту отримання товару та підписання видаткової накладної №1325 від 22 квітня 2019 року, а через 42 дні з дати підписання відповідної специфікації до Договору, що передбачено п.3.1 специфікації до Договору поставки від 22 квітня 2019 року.

03 лютого 2020 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду (з урахуванням ухвали від 11 лютого 2020 року) було відкрито провадження за скаргою ФОП Красюкова О.В. та призначено її розгляд на 11 березня 2020 року.

У судовому засіданні представник позивача надав свої пояснення відносно доводів та вимог апеляційної скарги, просить її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що прийняте всупереч вимогам матеріального і процесуального права, прийнявши нове судове рішення, яким позов задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча і був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що учасники по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представників відповідача.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

22 квітня 2019 року, між ФОП Красюковим О.В., як постачальником, та ФОП Доманською Т.В., як покупцем, було укладено Договір поставки №STК00001325, згідно якого постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його в порядку та на умовах, визначених Договором. (а.с.19-24)

Пунктом 1.2. Договору №STК00001325 визначено, що товар поставляється окремими партіями, які визначаються в додатках до договору - специфікаціях, складених на кожну партію товару, які є невід`ємною частиною договору.

Вартість кожної партії товару та строк оплати погоджується сторонами у специфікаціях (п.2.2. Договору №STК00001325).

У п.2.3. Договору №STК00001325 сторони дійшли згоди на встановлення грошового еквіваленту вартості поставляє мого товару в іноземній валюті євро, який вказується у специфікаціях.

Згідно з п.п.2.4., 2.5. Договору №STК00001325, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику грошовий еквівалент вартості товару, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України гривні на рахунок постачальника, зазначений у договорі.

Відповідно до п.6.2. Договору №STК00001325, у випадку повернення покупцем товару, відмови покупця від прийняття товару, порушення умов та строків оплати поставленого товару, постачальник має право вимагати сплати покупцем штрафу у розмірі 50% від загальної вартості товару, яка визначена виходячи з п.п.2.3.-2.6. Договору, від отримання або оплати якої покупець відмовився.

Згідно з п.6.3. Договору №STК00001325, за прострочення оплати товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, яка визначена виходячи з п.п.2.3.-2.6. Договору, за кожен день прострочки.

У п.6.4. Договору №STК00001325, сторони встановили, що з першого дня прострочення оплати покупець зобов`язаний відповідно до ст. 536 ЦК України сплачувати проценти у розмірі 20% річних, які нараховуються на суму заборгованості, яка визначена виходячи з п.п.2.3.-2.6. Договору, незалежно від нарахування неустойки.

22 квітня 2019 року, між сторонами було підписано Специфікацію до Договору поставки №STК00001325, в якій узгоджено перелік (найменування) товару, його кількість, вартість (9347,04 євро, що становить 282 374,15 грн.), умови, місце, строк поставки, умови та строк здійснення розрахунків. (а.с.25-26)

Згідно з п.2.1. Специфікації, постачальник зобов`язується забезпечити поставку товару покупцеві на умовах ЕХW (за правилами Інкотермс-2010). Покупець отримує товар на складі постачальника і здійснює доставку товару власним транспортом і за свій рахунок. Місце поставки товару: м. Київ, вул. Олександра Довженка, 3 (склад постачальника).

Відповідно до п.2.3. Специфікації, постачальник має право поставити товар у місце поставки протягом 3 календарних днів з моменту підписання специфікації. Постачальник повідомляє покупця про готовність товару до відвантаження з місця поставки електронною поштою або факсом (п.2.4. специфікації).

Згідно з п.2.5. Сецифікації, датою поставки товару вважається дата поставки товару у місце поставки товару та повідомлення покупця про готовність товару до відвантаження. З цього моменту обов`язки постачальника перед покупцем вважаються виконаними в повному обсязі та належним чином.

Товар вважається переданим постачальником та отриманим покупцем з моменту підписання сторонами відповідної видаткової накладної. (п.2.7. Специфікації)

Пунктами 3.1., 3.2. Специфікації передбачено, що покупець повинен здійснити оплату в розмірі 100% вартості товару, що еквівалентно 9347 євро протягом 42 банківських днів з дати підписання специфікації, але не пізніше 21 червня 2019 року Розрахунок має бути проведений покупцем в порядку визначеному в п.п.2.4.-2.6. Договору поставки.

На підтвердження поставки товару, ФОП Красюковим О.В. надано видаткову накладну №1325 від 22 квітня 2019 року, в якій відсутній підпис та наявний запис рукописним текстом в графі отримав "Доманська Т.В." (а.с.27)

09 липня 2019 року, ФОП Красюков О.В. направив ФОП Доманській Т.В. вимогу №08/07 про сплату заборгованості за Договором №STК00001325 в розмірі 9347,04 євро у порядку визначеному п.п.2.4.-2.6. Договору, що, згідно офіційного курсу Національного Банку України 2784,8218 грн. за 100 євро, становило 260 298,41 грн. (а.с.13-14)

Згідно витягу із сайту НБУ курс гривні до євро станом на 09 серпня 2019 року (на день написання позовної заяви) становив 2784,8218 грн. за 100 євро.

22 серпня 2019 року, у зв`язку з тим, що ФОП Доманська Т.В. відмовляється провести оплату, ФОП Красюков О.В. звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення заборгованості за Договором поставки №STK00001325 у розмірі 413 002,32 грн., з яких: 260 315,06 грн. - основна заборгованість, 130 157,53 грн. - штраф, 14 256,70 грн. - пеня і 8273,53 грн. - відсотки. (а.с.2-29)

24 грудня 2019 року, рішенням господарського суду Хмельницької області у задоволенні даного позову було відмовлено. (а.с.117-119)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 квітня 2019 року, між ФОП Красюковим О.В., як постачальником, та ФОП Доманською Т.В., як покупцем, було укладено Договір поставки №STК00001325, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його в порядку та на умовах, визначених договором.

ФОП Красюков О.В. звернувся з позовом про стягнення з відповідача 260 315,06 грн. - основної заборгованості, 130 157,53 грн. - штрафу, 14 256,70 грн. - пені та 8273, 53 грн. - процентів за прострочку оплати за поставлений на виконання умов Договору поставки №STК00001325 товар, підтверджуючи його поставку та передачу товару видатковою накладною №1325 від 22 квітня 2019 року.

Відповідач заперечує отримання товару від позивача за вказаною накладною як і укладення Договору поставки №STК00001325 від 22 квітня 2019 року, та зазначає, що товар від позивача ніколи не отримувала, видаткову накладну №1325 від 22 квітня 2019 року не підписувала, позивача ніколи не бачила і з ним не спілкувалась. (а.с.47)

Як встановлено з матеріалів справи, Договір поставки №STК00001325 від 22 квітня 2019 року не оскаржується сторонами і не визнаний у встановленому порядку недійсним, тому колегія суддів, при розгляді даного спору, виходить з його умов.

В той же час, відповідач категорично заперечує отримання товару за видатковою накладною №1325 від 22 квітня 2019 року, вказує те, що зазначений у ній товар не отримувала, а прізвище та ініціали у видатковій накладній написані не її рукою.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, первинний документ має містити відомості про господарську операцію, тобто підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Відповідно до п.2.4. "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року (надалі - Положення №88), первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ; назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Підпунктом 2.5 п.2 Положення №88 передбачено, що документ має бути підписаний особисто, і підпис може бути скріплений печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи, видаткова накладна №1325 від 22 квітня 2019 року не містить підпису покупця, а тому, за приписами ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п.24-25 Положення №88, дана видаткова накладна не може бути первинним бухгалтерським документом та підтверджувати господарську операцію і, відповідно, бути доказом поставки ФОП Доманській Т.В. зазначеного в ній товару на суму 9 347,04 євро.

Відсутність будь-якого підпису покупця у спірній видатковій накладній та відсутність клопотань сторін унеможливлює проведення судової почеркознавчої експертизи щодо ідентифікації підпису відповідача у зазначеному документі, тому колегія суддів, керуючись ст. 99 ГПК України, дійшла висновку про відсутність підстав для призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар або у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Посилання позивача на те, що у відповідача виник обов`язок оплатити товар зазначений у видатковій накладній №1325 на підставі Специфікації до Договору поставки №STК00001325 від 22 квітня 2019 року, в якій узгоджено перелік (найменування) товару, його кількість, вартість (9347,04 євро, оскільки п.3.1 якої визначено, що оплата зазначеного в специфікації товару проводиться протягом 42 дні з дати підписання відповідної специфікації до Договору, але не пізніше 21 червня 2019 року, колегією суддів оцінюються критично і відхиляються як безпідставні, оскільки з матеріалів справи вбачається, що Договір поставки №STК00001325, Специфікація до Договору поставки №STК00001325 та спірна видаткова накладна №1325 були виготовлені в один день - 22 квітня 2019 року.

Згідно п.2.7. цієї Специфікації, підтвердженням передачі товару постачальником та отримання його покупцем є підписання сторонами відповідної видаткової накладної.

Крім того, за п.2.8. Специфікації, у разі наявності товару на складі і можливості передачі його в день підписання специфікації, датою поставки товару є дата підписання сторонами відповідної видаткової накладної.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази поставки ФОП Доманській Т.В. зазначеного в Специфікації до Договору поставки №STК00001325 та видатковій накладній №1325 товару на суму 9 347,04 євро та прийняття останньою даного товару, а тому у відповідача відсутній обов`язок сплати кошти у сумі 260 315,06 грн. - вартості зазначеного у Специфікації товару.

Стягнення 130 157,53 грн. - штрафу, 14 256,70 грн. - пені та 8273, 53 грн. - процентів за прострочку у проведенні розрахунку є похідними при порушенні боржником свого зобов`язання щодо вчасного розрахунку за отриманий товар, оскільки позивачем не доведено факту поставки відповідачу заявленого у позові товару і отримання ним цього товару, то відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ФОП Красюкова О.В. в частині стягнення з відповідача 130 157,53 грн. - штрафу, 14 256,70 грн. - пені та 8273, 53 грн. - процентів за прострочку у проведенні розрахунку.

Позивач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що відповідач не належними доказами спростовував факт непідписання спірної накладної, а тому слід задоволити позов, проте, відповідно до ст. 7 ГПК України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних та фізичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин, а тому позивач звертаючись з позовом про стягнення коштів у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку розрахунку за поставлений товар повинен був довести обставини, на які він посилався, як на підстави для його задоволення, зокрема, факт поставки товару на вказану суму та отримання даного товару відповідачем.

Натомість позиція ФОП Доманської Т.В., яка заперечує факт підписання накладної та отримання зазначеного в ній товару, не може бути підтверджена іншими письмовими доказами. А докази, які надані відповідачем щодо оплати товару отриманого нею від інших підприємців не підтверджують поставку товару за видатковою накладною №1325 та не стосуються заявленого предмету спору, а тому не можуть бути доказами по цій справі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що позивач не надав належних та допустимих доказів передачі відповідачу і отримання останнім товару на суму 9347,04 євро, а тому його позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають, а в позові слід відмовити.

Інші заперечення, викладені у апеляційний скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час їх розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши об`єктивність прийняття рішення судом першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 24 грудня 2019 року у справі №924/885/19 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Красюкова Олексія В`ячеславовича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали справи №924/885/19 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Тимошенко О.М.