ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.03.2020 Справа № 914/2058/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Козак І.Б., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ТК-ЛОГІСТИК, м.Київ

про видачу дубліката наказу Господарського суду Львівської області від 19.01.2017р.

у справі №914/2058/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ТК-ЛОГІСТИК, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Еко-Ресурс, с.Слобідка Стрийського району Львівської області

про стягнення 91616,71грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.10.2016р. у справі №914/2058/16, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р., позов задоволено частково, стягнуто з Товариства обмеженою відповідальністю Еко-Ресурс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТК-ЛОГІСТИК 61781,36грн. основного боргу, 19317,92грн. пені, 5543,72грн. 20% річних та 1378,00грн. судового збору.

19.01.2017р. видано наказ на примусове виконання рішення суду.

20.03.2020р. на розгляд Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю ТК-ЛОГІСТИК поступила заява №1-06/1047/1 від 16.03.2020р. (вх.№804/20 від 20.03.2020р.) про видачу дубліката наказу Господарського суду Львівської області від 19.01.2017р. у справі №914/2058/16.

У заяві стягувач повідомив суд, що наказ Господарського суду Львівської області від 19.01.2017 № 914/2058/18 було втрачено.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТК-ЛОГІСТИК про видачу дублікату наказу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 (далі - ГПК України) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Пунктом 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

При цьому суд зазначає, що ГПК України не містить спеціальних вимог щодо змісту заяви про видачу дублікату наказу та додатків до неї. Таким чином, діючим господарським процесуальним законодавством України фактично, не надано суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів її необґрунтованості.

Судом встановлено, що в наказі від 19.01.2017 № 914/2058/18 визначено строк пред`явлення судового наказу до виконання протягом трьох років, тоді як заява подана до суду 16.03.2020р. (дата штемпеля на конверті).

Відповідно до п. 19.4 розділу «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу. (ст. 329 ГПК України).

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Суд звертає увагу заявника на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю ТК-ЛОГІСТИК звернулося до господарського суду Львівської області зі заявою про видачу дублікату наказу із пропущенням строку для пред`явлення наказу до виконання без клопотання про поновлення такого строку чи визнання поважними причин пропуску, що є підставою для відмови у задоволення заяви про видачу дубліката наказу у цій справі.

постановив:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю ТК-ЛОГІСТИК у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу Господарського суду Львівської області від 19.01.2017р. у справі №914/2058/16.

Ухвала набирає законної сили у порядку і строки передбачені ст. 235 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Суддя Козак І.Б.