Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/917/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мосфорумсіті"

про стягнення 374820 грн. 60 коп.

(згідно заяви (вх. №02-44/474/19 від 002.04.2019) про зміну предмету позову сума позовних вимог становить 536652,78 грн.)

В судовому засіданні 30.01.2020 оголошувалась перерва до 24.02,2020 об 11:00.

В судовому засіданні 24.02.2020 оголошувалась перерва до 26.03.2020 об 11:00.

Позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача 374820,60 грн. заборгованості за контрактом №11/2017 від 02.10.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконав умови контракту №11/2017 від 02.10.2017 щодо оплати придбаного товару.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 02.04.2019 о 10:00.

02.04.2019 до суду надійшла заява (вх. №02-44/474/19 від 002.04.2019) про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мосфорумсіті" 13420,00 доларів США (в еквіваленті 374820,60 грн. станом на 16.10.2018) основного боргу, 34141,17 грн. інфляційних, 8379,73 грн. 3% річних, 119311,28 грн. - завданих збитків.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.04.2019 судом прийнято до розгляду заяву позивача за вх. №02-44/474/19 від 02.04.2019 про зміну предмету позову, розгляд справи здійснювався з урахуванням зазначеної заяви.

В послідуючому господарським судом відкладено підготовче судове засідання на 12.09.2019 об 11:00

Також ухвалою суду від 12.09.2019 закрито підготовче провадження та призначити справу №906/917/18 до судового розгляду по суті; призначено судове засідання на 30.01.2020 о 10:00.

Водночас даною ухвалою суду, як і ухвалами від 22.10.2018, 02.04.2019 зобов`язано позивача здійснити переклад на російську мову ухвал господарського суду Житомирської області, та. нотаріально посвідчений переклад ухвал суду надати до канцелярії господарського суду у визначений судом строк для подальшого скерування відповідному органу Російської Федерації - Арбітражного суду Московської області (107053, м. Москва, пр. Академіка Сахарова 18).

В судовому засіданні 30.01.2020 оголошувалась перерва до 24.02,2020 об 11:00.

В судовому засіданні 24.02.2020 оголошувалась перерва до 26.03.2020 об 11:00.

Також Господарським судом Житомирської області до Арбітражного суду Московської області скеровано лист-запит з проханням повідомити результати виконання судового доручення щодо вручення ТОВ "Мосфорумсіті" ухвали суду у справі №906/917/18.

25.03.2020 на адресу Господарського суду Житомирської області надійшли протокол судового засідання від 18.02.2019 та ухвала Арбітражного суду Московської області від 18.12.2019 у справі №А41-101742/19 та звіти про відстеження поштового відправлення з ідентифікатором №3126.

З ухвали ухвала Арбітражного суду Московської області від 23.12.2019 у справі №А41-101742/19 вбачається, що судове доручення Господарського суду Житомирської області слід вважати виконаним.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника в судове засідання не направив.

26.03.2020 до суду надійшла заява представника позивача ТОВ "ЕВН" про розгляд справи без участі їх представника. також позивачем в даній заяві повідомлено, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Також позивачем подано довідку про розмір понесених позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином (про що свідчать протокол судового засідання від 18.02.2019 та ухвала Арбітражного суду Московської області від 18.12.2019 у справі №А41-101742/19).

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВН" (продавець/позивач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мосфорумсіті" (Російська Федерація) (покупець/відповідач) укладено Контракт №11/2017 (Контракт) (а.с. 14-16), відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує вироби з граніту Покостівського родовища (п. 1.1. Контракту.

Згідно п. 3.2. Контракту поставка відбувається окремими партіями відповідно до Специфікацій на кожну партію окремо.

Також сторони п. 4.2. Контракту погодили, що під одною партією розуміється товар, завантажений в 1 (один) автомобіль.

Відповідно до п. 4.5. Контракту загальна сума останнього становить 399000 доларів США.

Пунктом 5.1. Контракту обмовлено, що розрахунок за вироби з граніту, що поставляється в рахунок даного Контракту, проводиться Покупцем відповідно до Специфікацій, які являються невід`ємними додатками до даного Контракту, у вигляді 100% оплати на протязі 3 (трьох) банківських днів після розмитнення товару.

На виконання умов Контракту протягом 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВН" було виконано свої обов`язки по поставці товару на суму 74886 доларів США, що підтверджується відповідними рахунками-фактурами та митними деклараціями (копії яких містяться в матеріалах справи - а.с. 17-44).

Проте відповідач свої зобов`язання по оплаті поставленого товару виконав частково, та не оплатив поставлений товар на загальну суму 13420,00 доларів США (374 820,60 грн. згідно курсу НБУ на 16.10.2018) згідно рахунків-фактур №40 від 11.12.2017 на суму 2284,00 дол. США (63792, 12 грн. згідно курсу НБУ на 16.10.2018), №42 від 21.12.2017 на суму 5568,00 дол. США (155514,24грн. згідно курсу НБУ на 16.10.2018), № 43 від 09.01.2018 на суму 5568,00 дол. США (155 514,24 грн. згідно курсу НБУ на 16.10.2018).

Позивач скеровував відповідачу претензію від 20.01.2018 (а.с. 55-57).

Проте, відповідач залишив надіслану претензію без належного реагування, тобто вартість поставленого товару не оплатив (а.с.58).

З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з даним позовом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи відповідачем не здійснено розрахунок за поставлений товар.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 13420,00 доларів США (374820,60 грн. згідно курсу НБУ на 16.10.2018).

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача 34141,17 грн. інфляційних, 8379,73 грн. 3% річних, 119311,28 грн. - завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок, виконаний позивачем (а.с. 124), судом встановлено, що розмір 3% річних складає 8379,73 грн., тому вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Разом з тим, позовну вимогу про стягнення інфляційних втрат суд вважає безпідставною, оскільки норми ст. 625 ЦК України не можуть бути застосовані до ціни у доларах США, як того вимагає п. 4.3. Контракту.

Вираження у договорі грошових зобов`язань із прив`язкою до іноземної валюти не суперечить чинному законодавству, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції для обґрунтування вимог, пов`язаних із знеціненням валюти боргу, оскільки офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, суд вважає, що позовна вимога про стягнення 34141,17 грн. інфляційних втрат не підлягає задоволенню, враховуючи правову природу такого відшкодування втрат від знецінення внаслідок інфляційних процесів саме національної грошової одиниці.

Щодо вимоги про стягнення 119311,28 грн. завданої шкоди.

За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду у спосіб зокрема відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною

Збитки, завдані ТОВ "ЕВН" полягають у витратах по сплаті позивачем штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 119311,28 грн.

Завдання Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕВН" збитків полягає у тому, що саме внаслідок несвоєчасного розрахунку відповідачем за поставлений за Контрактом товар, позивачу було нараховано ГУ ДФС у Житомирській області штрафні санкції за порушення розрахунків у сфері ЗЕД та ШС за порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 1119311,28 грн. (а.с. 94-120).

Таким чином, зважаючи на все викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 119311,28 грн. збитків є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 13420,00 доларів США (в еквіваленті 374820,60 грн. станом на 16.10.2018) заборгованості, 8379,73 грн. 3% річних, 119311,28 грн. - завданих збитків обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача 41885,54 грн. судових витрат, що включають в себе:

36000,00 грн. - витрат по оплаті професійної правничої допомоги;

4330,00 грн. - витрат, пов`язаних із залученням перекладача;

1555,54 грн. - витрат, пов`язаних з відправленням поштових відправлень відповідачу.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Грішина Є.О. №572 від 31.03.2011 (а.с. 62).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

В матеріалах справи міститься договір про представництво та надання правової (правничої) допомоги від 12.10.2018, укладений між Грішиним Євгеном Олексійовичем (адвокат) та ТОВ "ЕВН" (клієнт). Згідно умов даного договору адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі за окремими дорученнями клієнта. Адвокат прийняв на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта в суді та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правам представника, які передбачені ЦПК України, КПК України, ГПК України, КАС України та КупАП, в тому числі надання юридичних консультацій, складання процесуальних документів, пошук та збирання доказів тощо, у зв`язку з представництвом клієнта, як позивача у господарській справі за позовом ТОВ "ЕВН" до ТОВ "Мосфорумсіті" (п.п. 1.1., 1.2. договору від 12.10.2018).

Вартість послуг за надання правничої допомоги за чинним договором складає 26061,00 грн. (п. 4.1. договору від 12.10.2018).

Позивач на виконання умов договору від 12.10.2018 та відповідно до рахунку №1 від 16.10.2018 сплатив адвокату 13000,00 грн., що підтверджується платіжним доручення №2752 від 17.10.2018.

Також до матеріалів справи долучено ордер на надання правничої допомоги ТОВ "ЕВН" від 26.10.2018 (а.с. 61).

Додатковою угодою (а.с. 50), укладеною між Грішиним Євгеном Олексійовичем (адвокат) та ТОВ "ЕВН" (клієнт), сторони погодили, що п. 4.1, п. 4.3 Основного договору слід викласти в наступній редакції:

"4.1. Вартість послуг за надання правничої допомоги за чинним Договором складає становить 35200,00 грн. Вартість послуг Адвоката визначається у відповідності до обсягу дій здійснених ним та таких, що мають бути здійснені в майбутньому для виконання доручень Клієнта, із розрахунку витрат часу на виконання таких дій. Вартість години роботи Адвоката становить 800,00 грн. за одну годину. Вартість послуг Адвоката, пов`язаних із представництвом інтересів Клієнта в суді становить 800,00 грн. за судодень. Судоднем визначається участь Адвоката в судовому розгляді або прибуття до суду на такий без розгляду справи не з вини Адвоката. Транспортні витрати в межах населеного пункту місто Житомир Клієнтом додатково не відшкодовуються, їх вартість визначається за загальним визначенням витрат часу на виконання дії/доручення.

4.3 Сторонами досягнута домовленість, що визначена сума гонорару передплачується в розмірі 50% протягом трьох робочих днів з моменту підписання даного договору. Остаточна сплата здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня виставлення (надіслання) рахунку Клієнту Адвокатом за результатами виконання доручення (часткового виконання) з урахуванням фактичного виконаних дій (витраченого часу) на день розгляду справи (ухвалення остаточного рішення в справі №906/917/18 судом першої інстанції)".

В послідуючому між Грішиним Євгеном Олексійовичем (адвокат) та ТОВ "ЕВН" (клієнт) укладено додаткову угоду №2 від 25.02.2020, якою змінено вартість послуг з надання правничої допомоги до 36000,00 грн.

Додатком №3 до договору визначено перелік наданих адвокатом послуг.

Адвокатом додатково відзначено, що вартість наданих послуг визначено відповідно до рекомендацій, затверджених Радою адвокатів Чернігівської області (регіон, схожий за адміністративними та економічними чинниками до Житомирської області) - копія додається (джерело - офіційний ВЕБ-сайт Ради адвокатів у Чернігівській області - http://advokatrada.org.ua/).

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).

Як зазначалося раніше, адвокатом подано суду детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт) згідно договору про надання правничої допомоги від 12.10.2018. Вартість таких витрат становить 36000,00 грн.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Разом з тим, суд звертає увагу, що положеннями ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати (в т. ч. на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені частково, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 33709,73 грн.

Разом з тим, слід відзначити, що під час підготовки справи до судового розгляду (підготовчих судових засідань) був здійснений переклад ухвал суду від 22.10.2018 та від 31.10.2018 про виправлення описки. Вартість даного перекладу та його нотаріального засвідчення становила 1680,00 грн. згідно рахунку №70 від 06.11.2018 (копія платіжного доручення №2792 від 07.11.2018 міститься в матеріалах справи).

В подальшому, на вимогу ухвати суду від 02.04.2019 був здійснений переклад останньої. Вартість перекладу становила 1 200,00 грн. згідно рахунку №14 від 12.04.2019 (копія платіжного доручення №3041 від 16.04.2019 міститься в матеріалах справи).

Також був здійснений переклад ухвали суду від 12.09.2019, вартість якого становила 1450,00 грн. згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 26.09.2019 Оплата за переклад (розрахунок з перекладачем) був здійснений безпосередньо адвокатом Грішиним Є. О. в межах повноважень, наданих йому п. 4.6 Договору про представництво та надання правової допомоги від 12.10.2018 з наступним відшкодуванням таких витрат в порядку, передбаченому цім же положенням. На підтвердження чого до справи подано копії супровідного листа на ФОП Халіну А. М, чеку №915 від 26.09.2019, акту виконаних робіт від 26.09.2019, рахунку №3 від 26.09.2019 та платіжного доручення №3308 від 27.09.2019.

Приймаючи до уваги, що зазначені послуги перекладача оплачені, а відповідні докази долучені до справи, суд вважає, що сума зазначених витрат на здійснення перекладів підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 4054,53 грн.

Разом з тим, позивачем також понесені витрати на, пов`язані із направленням поштової кореспонденції відповідачу, зокрема:

- 16.10.2018 надіслана позовна заява з додатками (фіскальний чек ПрАТ "Укрпошта" №0710 від 16.10.2018 - вартість 363,00 грн.,

- 26.01.2019 надіслана позовна заява в перекладі на російську мову з додатками. Поштове відправлення було оформлене відділенням п/зв`язку як придбання поштових марок з наступним відправленням (чек №0405) вартість - 361,22 грн.,

- 02.04.2019 надіслані заява про зміну предмету позову та уточненої позовної заяви з додатками (чеки №0340 та №0339) вартість - 353,40 грн.,

- 09.02.2020 повторно, на вимогу ТОВ "Мосфорумсіті" надіслані позовні матеріали.

Оскільки вся попередня кореспонденція відповідачем не була отримана і повернулась відправнику (представнику позивача) за закінченням терміну зберігання виникла необхідність повторного направлення усіх раніше надісланих матеріалів для відома відповідачу повторно. Разом з тим, позивачем було придбано спеціальний конверт підвищеного вмісту та міцності (вкладення містило 97 аркушів). Копії поштового опису, чеку на придбання поштового конверту та чеку поштового відправлення додаються.

Таким чином, розмір витрат, пов`язаних із направленням поштової кореспонденції відповідачу становить 1555,54 грн.

За наведених обставин, з урахуванням часткового задоволення вимог позивача, суд дійшов висновку, що зазначені витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в сумі 1456,58 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мосфорумсіті" (129337, Російська федерація, м. Москва, вул. Червона Сосна, будинок 20, будівля 1 кім. 14, основний державний реєстраційний номер - 452)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВН"12402, Житомирська область, Житомирський район, с. Оліївка, по 138-ому км об`їзної дороги Київ - Чоп, об`єкт 2) 13420,00 доларів США (в еквіваленті 374820,60 грн. станом на 16.10.2018) заборгованості, 8379,73 грн. 3% річних, 119311,28 грн. - завданих збитків, а також 7537,67 грн. витрат по сплаті судового збору, 33709,73 грн. витрат по оплаті професійної правничої допомоги, 4054,53 грн. витрат на здійснення перекладів, 1456,58 грн. витрат, пов`язаних із направленням поштової кореспонденції відповідачу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.04.20

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2, 3 - сторонам (рек. з повід.)