ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2020 р. Справа №909/823/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуючий), Дубник О.П., Зварич О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2019 року у справі №909/823/19 за позовом Івано-Франківського окружного адміністративного суду до Приватного підприємства "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ" про стягнення штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд подав до Господарського суду Господарського суду Івано-Франківської області позов до Приватного підприємства "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ" про стягнення штрафних санкцій за договором від 24.09.2018 № 81 на проведення капітального ремонту у розмірі 290 317, 94 грн, з яких пеня - 108 869, 04 грн, штраф - 181 448, 90 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач порушив умови укладеного сторонами 24 вересня 2018 року договору № 81 на проведення капітального ремонту за умовами якого відповідач, як підрядник, зобов`язався виконати та здати в установлений строк роботи по капітальному ремонту частини приміщення. За умовами договору підрядник (відповідач) зобов`язався завершити виконання робіт до 31 грудня 2018 року; ціна договору становить 4 102 930, 80 грн. Однак, виконав роботи на загальну суму 1 510 803, 60 грн, що підтверджено актами виконаних робіт. За порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач за приписами ч. 2 ст. 231 ГК України нарахував пеню у розмірі 108 869, 04 грн та штраф у розмірі 181 448, 90 грн. Свою позицію обґрунтовує положеннями ст. 193, 231 ГК України, ст. 526, 530, 549, 626, 629, 837 ЦК України.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 04 грудня 2019 року у справі №909/823/19 задовольнив позов і стягнув з Приватного підприємства "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ" на користь Івано-Франківського окружного адміністративного суду штрафні санкції за договором від 24.09.2018 № 81 на проведення капітального ремонту у розмірі 290 317, 94 грн , з яких пеня - 108 869, 04 грн, штраф - 181 448, 90 грн, а також 4 354, 77 грн судового збору.

Рішення прийнято з посиланням на приписи статей 174, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, статей 530, 549, 612 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції встановив факт невиконання відповідачем робіт за договором №81 на проведення капітального ремонту у встановлені строки на суму 2 592 127, 20 грн і ураховуючи умови договору та приписи частини 2 статті 231 ГК України дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем пені у розмірі 108 869, 04 грн за період з 01.01.2019 по 11.02.2019 (42 дні) та за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів штраф у розмірі 181 448, 90 грн. При цьому, суд вказав, що передбачені частиною 2 статті 231 ГК України санкції нараховуються за порушення строків виконання зобов`язання. Для їх стягнення не вимагається завдання збитків державі внаслідок перерахуванням замовником підряднику коштів за невиконані роботи.

Також, суд відхилив доводи відповідача про пропуск позивачем строків для звернення з позовом і звернув увагу, що приписи частини 6 статті 232 ГК України регулюють строки нарахування штрафних санкції. А строки звернення до суду з позовними вимогами регулюються приписами глави 19 ЦК України. Як передбачено частиною 1 статті 256 ЦК України, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах позовної давності. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Позивач дотримався вимог частини 6 статті 232 ГК України щодо строків нарахування пені. Дотримання вимог статті 256 ЦК України суд не перевіряв, оскільки відсутня заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності.

В апеляційній скарзі Приватне підприємство "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ" просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2019 року у справі №909/823/19 та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає оскаржуване рішення незаконним і зазначає, що виконав роботи за договором №81 на загальну суму 1 510 803, 60 грн, що підтверджено підписаними актами виконаних робіт форми Ф КБ-2в, КБ-3 і цю суму профінансовано з бюджету та оплачено. Решта договірної суми 2 592 127,20 грн. з державного бюджету не профінансовано. У процесі виконання чергового етапу будівельних робіт були виявлені невідповідності проектно-кошторисної документації реальному плану приміщень 5-го поверху, про що «коректно» повідомив замовника, який обіцяв вирішити це питання, проте не відкоригував проектно-кошторисну документацію і не прийняв для підписання акти виконаного етапу робіт Ф КБ-2в і КБ-3 через відсутність поступлення коштів з бюджету. Суд першої інстанції неповно з`ясував обставин порушення строків виконання робіт з огляду на предмет встановлення вини підрядника відповідно до п.12.2. договору №81.

Також, стверджує про відсутність правових підстав для стягнення штрафних санкцій, передбачених частиною 2 статті 231 ГК України, оскільки згідно з частиною 6 статті 231 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців відколи зобов`язання мало бути виконано. За п. 2.1. договору №81 завершення виконання робіт встановлено до 31 грудня 2018 року. Відтак вважає, що нарахування штрафних санкцій припинилося 01 липня 2019 року. Позов подано 26 липня 2019 року, тобто, після спливу шести місяців. При цьому відповідач наголошує, що не посилається на пропуск строку звернення з позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу Івано-Франківський окружний адміністративний суд заперечує апеляційну скаргу відповідача, вважає таку необґрунтованою. Вказує, що твердження відповідача в апеляційній скарзі про відсутність поступлення коштів з бюджету не відповідають дійсності. Для Івано-Франківського окружного адміністративного суду по КЕКВ 3132 Капітальний ремонт інших об`єктів поступили кошти згідно реєстру на відкриття асигнувань №408 - 1 250 000,00 грн. та №639 - 3 015 500,00 грн. на рахунок Державної казначейської служби України №2169 і 31 грудня 2018 року частина невикористаних коштів у сумі 2 762 692,75 грн. були повернуті Державній судовій адміністрації України згідно статті 57 Бюджетного кодексу України. Підтвердженням цього є виписки з рахунку № НОМЕР_1 .

Також позивач наголошує, що відповідач не надав жодних доказів невідповідності проектно-кошторисної документації плану приміщень чи його звернень до замовника щодо неможливості виконання робіт по капітальному ремонту частини приміщень (підвалу та 5-го поверху). Вважає, що твердження відповідача про припинення нарахування штрафних санкцій не узгоджуються з п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 28 грудня 2019 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2019 року у справі №909/823/19. Ухвалою від 13 січня 2020 року суд призначив розгляд справи на 13 лютого 2020 року. У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Дубник О.П. судове засідання 13 лютого 2020 року не відбулося. Ухвалою від 21 лютого 2020 року розгляд справи призначено на 12 березня 2020 року.

В усіх випадках про дату, час та місце розгляду справи сторонам повідомлено належним чином. При цьому суд не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні.

Станом на дату розгляду справи клопотань, заяв до суду не надходило.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що законні підстави для задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ" відсутні з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів справи Івано-Франківський окружний адміністративний суд (замовник) і Приватне підприємство "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ" (підрядник) 24 вересня 2018 року уклали договір № 81 на проведення капітального ремонту. Зокрема сторони домовились, що:

- в порядку та на умовах визначених цим договором, підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик виконати та здати йому в установлений договором строк завершені роботи по капітальному ремонту частини приміщень Івано-Франківського окружного адміністративного суду по вул. Незалежності, 46 (підвал, 5 поверх) (за кодом СРV за ДК 021:2015 - 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація), а замовник зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик, передати затверджену в установленому порядку проектно-кошторисну документацію, прийняти від підрядника завершені роботи (об`єкт капітального ремонту) та оплатити їх (п. 1.1);

- виконання робіт здійснюється підрядником власними силами і засобами, в обумовлений договором строк та у відповідності до проектно-кошторисної документації. Власником результату виконаних робіт (об`єкта капітального ремонту) є замовник (п. 1.3);

- підрядник розпочинає виконання робіт по капітальному ремонту протягом 10 днів з моменту підписання договору і зобов`язується завершити виконання даних робіт до 31.12.2018 згідно погодженого календарного графіку виконання робіт (додаток №1 до договору), який є невід`ємною частиною договору (п. 2.1);

- договірна ціна на момент укладення договору є твердою, визначена на підставі Державних будівельних норм, ДСТУ та становить 4 102 930, 80 грн в т.ч. ПДВ в сумі 683 821,80 грн (п. 3.1);

- ціна договору узгоджена сторонами в розрахунку договірної ціни (додаток №2 до договору), який є невід`ємною частиною цього договору (п. 3.2);

- роботи за договором повинні бути виконані у терміни відповідно до календарного графіку виконання робіт (додаток № 1 до договору) (п. 4.1);

- про всі питання, що можуть виникнути в процесі виконання робіт по капітальному ремонту, підрядник зобов`язується письмово повідомляти замовника для узгодження подальшого порядку дій (п. 4.6);

- виконання робіт оформлюється актами виконаних робіт (Форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних робіт (Форма КБ-3) (п. 4.17);

- замовник зобов`язаний в день підписання договору передати підряднику один примірник проектно-кошторисної документації (п. 6.3);

- підрядник зобов`язаний до початку виконання робіт перевірити надану йому проектно-кошторисну документацію її комплектність та відповідність установленим вимогам. У разі виявлення невідповідності проектної документації установленим вимогам підрядник протягом 3 календарних днів повідомляє про це замовника (п. 6.4).

- підрядник може звертатися до замовника з пропозиціями щодо внесення змін до проектно-кошторисної документації (п. 6.6);

- розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі підписаних двома сторонами актів виконаних робіт (Форма КБ-2в) та довідок (Форма КБ-3) про вартість виконаних робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється після отримання актів виконаних робіт (Форма КБ-2в) та довідок (Форма КБ-3) про вартість виконаних робіт в межах бюджетних призначень та при умові поступлення коштів на рахунок замовника (п. 10.5);

- замовник має право ініціювати внесення змін в договір, вимагати розірвання договору та відшкодування збитків за наявності істотних порушень підрядником умов договору (п. 11.1.11);

- підрядник зобов`язаний виконувати роботи у відповідності з вимогами проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил, графіку виконання робіт, та чинного законодавства України (п. 11.4.1); завчасно, у письмовій формі, інформувати замовника про можливість припинення або сповільнення виконання робіт з його вини, а також з інших, не залежних від підрядника обставин (п. 11.4.4);

- за порушення строків виконання робіт згідно з календарним графіком виконання робіт чи введення в дію об`єкту з вини підрядника, останній несе відповідальність згідно ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України (п. 12.2).

- цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками та діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків до повного його виконання.

У додатку №1 до договору сторони підписали календарний графік виконання робіт по об`єкту, яким передбачено виконання робіт у вересні-грудні 2018 року. У додатку № 2 до договору сторони визначили договірну ціну 4 102 930, 80 грн.

Відповідач (підрядник за договором №81) виконав роботи на загальну суму 1 510 803, 60 грн, що підтверджено підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року: № 1 на суму 722 064 грн; № 2 на суму 768 105, 60 грн; № 3 на суму 10 762, 80 грн; № 4 на суму 9 871, 20 грн.

Проте, відповідач не виконав роботи за договором № 81 на суму 2 592 127, 20 грн у строки, встановлені договором - до 31 грудня 2018 року. Тому 11 лютого 2019 року позивач (замовник за договором № 81) надіслав відповідачу претензію № 04-27/377/19 з вимогою оплатити штраф та пеню за несвоєчасно виконані роботи.

У відповідь на претензію (лист від 01.03.2019 № 03/19) відповідач вказав, що надана проектно-кошторисна документація не відповідає реальному плану приміщення, а замовник не вчиняв жодних дій щодо внесення змін в проектно-кошторисну документацію. Саме такі дії замовника призвели до несвоєчасного виконання робіт за договором.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд є державною установою (витяг з ЄДРЮОФОПГФ від 12.08.2019 № ).

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Таку ж підставу виникнення господарських зобов`язань передбачено й ст. 174 ГК України.

За визначенням ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Як установлено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За визначенням ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 ЦК України).

Згідно з ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення на його користь з відповідача штрафних санкцій за невиконання умов договору № 81 на проведення капітального ремонту у загальній сумі 290 317, 94 грн, з якої сума пені становить 108 869, 04 грн, сума штрафу - 181 448, 90 грн.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач не виконав роботи за договором № 81 у встановлені строки (до 31 грудня 2018 року) на суму 2 592 127, 20 грн, чим порушив умови п.п. 1.1., 1.3., 2.1., 4.1., 11.4.

З цих підстав позивач (який є державною установою) відповідно до умов п. 12.2. на підставі ч. 2 ст. 231 ГК України нарахував 108 869, 04 грн пені за період з 01.01.2019 по 11.02.2019 (42 дні) та 181 448, 90 грн штрафу за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів.

Доводи апелянта про відсутність правових підстав для стягнення штрафних санкцій з огляду на приписи ч. 6 ст. 232 ГК України та встановлений договором строк завершення виконання робіт (до 31 грудня 2018 року) спростовуються самим змістом ч. 6 ст. 232 ГК України - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Нарахування штрафних санкцій припинилося 01 липня 2019 року. Водночас названі суми штрафних санкцій нараховані за період до 01 липня 2019 року і позивач не був позбавлений права звернутися до суду з позовом про стягнення неустойки (штрафу, пені) у межах спеціальної позовної давності, визначеного п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України.

Твердження апелянта про відсутність фінансування 2 592 127,20 грн з державного бюджету не підтверджені жодними доказами та спростовуються наданими позивачем виписками з рахунку Державної казначейської служби України № НОМЕР_1 .

Також, у матеріалах справи відсутні й акти виконаного етапу робіт Ф КБ-2в і КБ-3 які, як вказує відповідач в апеляційній скарзі, позивач не прийняв через відсутність поступлення коштів з бюджету.

За умовами п.п. 4.6., 6.3., 6.4., 6.6. договору № 82 підрядник зобов`язаний до початку виконання робіт перевірити надану йому проектно-кошторисну документацію її комплектність та відповідність установленим вимогам. У разі виявлення невідповідності проектної документації установленим вимогам, а також про всі питання, що можуть виникнути в процесі виконання робіт підрядник зобов`язується письмово повідомляти замовника, підрядник може звертатися до замовника з пропозиціями щодо внесення змін до проектно-кошторисної документації. Однак доказів невідповідності проектно-кошторисної документації плану приміщень 5-го поверху та повідомлення про це замовника (позивача) відповідач не надав.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого і законного висновку про задоволення позову, а доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Відтак, суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2019 року у справі №909/823/19 залишає без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ" без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2019 року у справі №909/823/19 залишити без змін. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ" без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на Приватне підприємство "ТРЕЙД-ІНВЕСТ ІФ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 30 березня 2019 року.

Головуючий суддя В.М. Гриців

Суддя О.П. Дубник

Суддя О.В. Зварич