ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2020 р. Справа№ 910/11598/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Поляк О.І.

Дідиченко М.А.

представники сторін не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2019 р. (повний текст складено 02.12.2019 р.)

у справі № 910/11598/19 (суддя - Князьков В.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП"

до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 52 659,60 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 52 659,60 грн., з яких: 30 712,41 грн. пені, 5 135,24 грн. 3 % річних, 16 811,95 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з своєчасної оплати отриманого товару за договором поставки УЗ/ЦЛ-18681/Ю від 20.11.2018 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.12.2019 р. у справі № 910/11598/19 позов задоволено частково: стягнуто з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" 30 712,41 грн. пені, 5 135,24 грн. 3 % річних, 16 280,42 грн. інфляційних втрат, 9 404,10 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1 901,61 грн. судового збору; у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 531,53 грн. та судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 95,90 грн. відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції встановив, що в порушення умов договору поставки № УЗ/ЦЛ-18681/Ю від 20.11.2018 р., відповідачем несвоєчасно здійснено оплату отриманого товару, у зв`язку з чим задоволено частково вимоги та стягнуто, за перерахунком суду, 30 712,41 грн. пені, 5 135,24 грн. 3 % річних, 16 280,42 грн. інфляційних втрат. Також з відповідача стягнуто судові витрати (пропорційно задоволеним вимогам) понесені позивачем під час розгляду даної справи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення у частині стягнення з відповідача 9 404,10 грн. витрат на професійну правничу допомогу та в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити у відшкодуванні таких витрат.

За твердженням апелянта, понесені позивачем витрати на правничу допомогу безпідставно покладені на відповідача, адже їх розмір не підтверджений належними та допустимими доказами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 р. у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду без повідомлення учасників справи.

18.02.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Дідиченко М.А.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем, як покупцем, за договором поставки № УЗ/ЦЛ-18681/Ю від 20.11.2018 р. допущено порушення грошового зобов`язання, у зв`язку з чим за загальний період нарахування з 21.01.2019 р. по 16.07.2019 р. з нього стягнуто 30 712,41 грн. пені, 5 135,24 грн. 3 % річних, 16 280,42 грн. інфляційних втрат.

Також здійснено пропорційний розподіл судових витрат, які стягнуті з відповідача у розмірі 9 404,10 грн. оплачених позивачем на професійну правничу допомогу, та 1 901,61 грн. судового збору за подання позову.

Не погоджуючись з покладенням на нього зобов`язання по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, апелянт зазначав, що позивачем не доведено обсягу наданих йому адвокатом послуг, а також виконаних робіт та їх вартості.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 9 500,00 грн. позивачем до матеріалів справи надано: договір про надання правової допомоги від 01.08.2019 р.; акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 22.08.2019 р. до договору про надання правової допомоги від 01.08.2019 р.; звіт про надання правової допомоги від 22.08.2019 р.; платіжне доручення № 4124 від 22.08.2019 р. на суму 9 500,00 грн.; ордер ПТ № 131190 від 09.08.2019 р.; свідоцтво ПТ № 2617 від 26.03.2019 р.

Частинами 3-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З наданих документів вбачається, що адвокатом здійснено: аналіз судової практики (2 год., вартість 1 900,00 грн.); консультацію клієнта (2 год., вартість 1 900,00 грн.); складання позовної заяви (6 год., вартість 5 700,00 грн.).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 р., пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 р., пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 р., пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Утім, клопотання про зменшення понесених позивачем витрат на правничу допомогу відповідачем до суду першої інстанції не подавалось.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 р. вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів вважає, що з огляду на обставини справи (предмет позову), враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) у даній справі та часткове задоволення позовних вимог, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 9 404,10 грн. правомірно покладені судом першої інстанції на відповідача, які документально доведені та не спростовані апелянтом.

Тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуваний судовий акт слід залишити без змін.

Що стосується заяви позивача, в якій він просив покласти на апелянта понесені судові витрати, у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується: договором про надання правової допомоги № 2 від 08.01.2020 р.; додатковою угодою № 1 до договору; актом приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору на суму 3 000,00 грн. (складання відзиву на апеляційну скаргу); звітом про надання правової допомоги № 1 від 07.02.2020 р.; платіжним дорученням № 4281 від 07.02.2020 р.; ордером ПТ № 131201 від 07.02.2020 р., то колегія суддів задовольняє вказану заяву, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на апелянта, у зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2019 р. у справі № 910/11598/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2019 р. у справі № 910/11598/19 залишити без змін.

Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" (36014, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Шевченко, буд. 121А; ідентифікаційний код 38875234) 3 000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи № 910/11598/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.03.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді О.І. Поляк

М.А. Дідиченко