УХВАЛА

м. Київ

26.03.2020Справа № 910/4685/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича (далі - Підприємець) про відвід судді Павленка Є.В. від розгляду справи № 910/4685/18 за позовом Підприємця до Головного управління Національної поліції у місті Києві, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Державної казначейської служби України, про стягнення 125 308,30 грн. майнової та 208 800,00 грн. моральної шкоди,

без повідомлення/виклику представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Підприємець звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Головного управління Національної поліції у місті Києві 125 308,30 грн. майнової шкоди та 208 800,00 грн. моральної шкоди, спричиненої незаконною бездіяльністю Оболонського УП ГУНП у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 травня 2018 року (суддя Турчин С.О.) вищенаведену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Державну казначейську службу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 вересня 2018 року (суддя Морозов С.М.), залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14 січня 2019 року, позовну заяву Підприємця залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року касаційну скаргу Підприємця задоволено; вищезазначені судові рішення скасовано, а справу № 910/4685/18 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Протоколом проведеного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 січня 2020 року вказану справу було передано для розгляду судді Павленку Є.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14 січня 2020 року справу № 910/4685/18 було прийнято до провадження вищезазначеним суддею та призначено підготовче засідання на 6 лютого 2020 року.

Ухвалою суду від 6 лютого 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 12 березня 2020 року.

У судовому засіданні 12 березня 2020 року протокольною ухвалою без виходу до нарадчої кімнати строк підготовчого провадження у даній справі було продовжено на 30 днів.

Ухвалою суду від 12 березня 2020 року підготовче засідання було відкладено на 26 березня 2020 року.

26 березня 2020 року в комп`ютерній програмі Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) відділом канцелярії було зареєстровано заяву Підприємця від 18 березня 2020 року про відвід судді Павленка Є.В. від розгляду справи № 910/4685/18, що напередодні надійшла на електронну адресу Господарського суду міста Києва.

Розглянувши вищенаведену заяву Підприємця, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до частини 2 статті 39 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 35 ГПК України.

За частиною 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 2 цієї статті Кодексу суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

В обґрунтування підстав для відводу судді Павленка Є.В. від розгляду справи № 910/4685/18 заявник посилався на те, що вищевказаний суддя всупереч положенням пункту 2 частини 3 статті 202 та частини 3 статті 185 ГПК України не розглянув дану справу за відсутності належним чином повідомлених про дату, час і місце її розгляду представників третьої особи, а також відповідача, який, на думку заявника, своїми конклюдентними діями фактично визнав позов Підприємця та не заперечував проти його задоволення. Водночас протокольною ухвалою від 12 березня 2020 року судом було продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/4685/18 на 30 днів, що, на думку Підприємця, призвело до виходу за межі встановленого статтею 195 ГПК України строку розгляду цього спору в порядку спрощеного позовного провадження, та свідчить про наявність підстав для відводу судді від розгляду даної справи.

У той же час суд дійшов висновку про необґрунтованість наведених посилань з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом частини 1 статті 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Разом із тим, судом встановлено, що у жодній наявній у матеріалах справи письмовій заяві відповідача останнім не було прямо зазначено про визнання ним позову Підприємця (або його окремої частини), тоді як імперативними приписами ГПК України не передбачено визнання відповідачем пред`явлених до нього позовних вимог шляхом незабезпечення явки його уповноваженого представника у призначене підготовче судове засідання. Вищенаведені обставини свідчать про необґрунтованість та безпідставність посилань заявника на обов`язок суду ухвалити рішення у даній справі в порядку частини 3 статті 185 ГПК України.

Більше того, за умовами частини 2 статті 191 ГПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії, перевіряє, чи не обмежений представник відповідача у повноваженнях на її вчинення.

Отже, навіть у випадку теоретичного визнання відповідачем вимог Підприємця можливість дотримання судом вимог процесуальних норм та роз`яснення представнику Головного управління Національної поліції у місті Києві наслідків такої дії до ухвалення судового рішення, як того вимагають положення частини 2 статті 191 ГПК України, була відсутня, зважаючи на незабезпечення відповідачем явки його уповноваженого представника у судове засідання 12 березня 2020 року.

Посилання заявника на порушення судом встановленого статтею 195 ГПК України строку розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження як на підставу для відводу судді Павленка Є.В. від розгляду цієї справи також не беруться судом до уваги, оскільки такий строк, зважаючи на прийняття зазначеної справи до провадження вищевказаним суддею ухвалою від 14 січня 2020 року, порушено не було.

У той же час, суд звертає увагу заявника на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 травня 2018 року (суддя Турчин С.О.) розгляд справи № 910/4685/18 було вирішено здійснювати за правилами загального (а не спрощеного) позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що наведені твердження заявника, які зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді Павленка Є.В., є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з визначеними процесуальним законом підставами для відводу судді, оскільки частиною 4 статті 35 ГПК України прямо передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Крім того, суд звертає увагу на положення частини 3 статті 38 ГПК України, за якими відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У той же час зі змісту поданої Підприємцем заяви про відвід судді Павленка Є.В. від розгляду справи № 910/4685/18 вбачається, що про обставини, які, на думку заявника, свідчать про наявність підстав для такого відводу, останньому було відомо до спливу вищевказаного строку, передбаченого частиною 3 статті 38 ГПК України. Так, у цій заяві Підприємець фактично посилався на незгоду з процесуальними рішеннями судді Павленка Є.В. у судовому засіданні 12 березня 2020 року, в якому приймав участь сам Підприємець.

Відтак, з огляду на те, що обставини, які за твердженням заявника, свідчать про порушення суддею Павленком Є.В. вимог ГПК України, були відомі Підприємцю вже 12 березня 2020 року, тобто задовго до подання ним заяви про відвід вказаному судді, яка датована 18 березня 2020 року, суд дійшов висновку про те, що заявником не було дотримано процесуального строку, встановленого частиною 3 статті 38 ГПК України, зокрема, двохденного строку на подання цієї заяви з дня, коли заявник дізнався про відповідну підставу для відводу.

За таких обставин, доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Павленка Є.В. від розгляду справи № 910/4685/18 не підтверджуються матеріалами справи та зводяться до незгоди з процесуальними діями судді, а наявності інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості судді, не встановлено.

Слід також зазначити, що фактично у поданій заяві Підприємець надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, у тому числі висловлює незгоду з постановленою судом ухвалою про продовження строку підготовчого провадження у даній справі, яку внесено до протоколу судового засідання від 12 березня 2020 року. Суд зазначає, що заперечення заявника щодо обґрунтованості цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду в даній справі, однак не можуть бути підставою для відводу.

Згідно з положеннями частини 3 статті 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Слід зазначити, що з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року № 211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16 березня 2020 року 9/рс-186/20, судове засідання у справі № 910/4685/18, призначене на 26 березня 2020 року, не відбулося, про що учасників справи було завчасно повідомлено на офіційній вебсторінці Господарського суду міста Києва та на сторінці суду в мережі "Facebook". Оскільки на момент надходження даної заяви та її розгляду по суті наступне судове засідання у справі № 910/4685/18 не призначено, суд, керуючись приписами частини 3 статті 39 ГПК України, дійшов висновку про необхідність передачі цієї заяви на розгляд іншому судді.

За приписами частин 7, 8, 11 статті 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє відповідну ухвалу.

З огляду на викладене вище, суд визнає заявлений Підприємцем відвід необґрунтованим, а відповідна заява підлягає передачі для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 ГПК України.

Керуючись статтями 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим відвід судді Павленка Є.В. від розгляду справи № 910/4685/18, заявлений фізичною особою-підприємцем Намистюком Денисом Анатолійовичем.

Передати заяву фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича від 18 березня 2020 року про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата підписання: 26 березня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко