РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.04.2020Справа № 910/157/20
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» (04209, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЛЕБЕДИНСЬКА, будинок 2, літера А)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Північно-українській будівельний альянс» (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ АНТОНОВИЧА, будинок 131) стягнення 447 609 грн. 84 коп..
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» (далі-Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-українській будівельний альянс» (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 447 609 грн. 84 коп., з яких 393647,20 грн. боргу, 128,00 грн. інфляційних втрат 984,09 грн. 3% річних, 13485,83 грн. пені, 39364,72 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором № 05/16 від 20.01.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УМБ-ГРУП» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/157/20, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.01.2020 направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 14.01.2020 та 15.01.2020 уповноваженим особам підприємств Позивача та Відповідача поштових відправлень.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

20.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Північно-українській будівельний альянс» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» (Виконавець) укладено Договір № 05/16, за умовами якого Виконавець надає послуги по виконанню будівельно-монтажних робіт баштовими кранами модифікації Jaso-110N на будівельному об`єкті за адресою: «Будівництво житлового комплексу з підземними паркінгами по вул. Златоустівській, 27 у Шевченківському районі міста Києва», а "Замовник" організовує надання послуг краном на об`єкті та проводить оплату наданих "Виконавцем" послуг. (а.с. 11-15)

Відповідно до п.4.1. Договору № 05/16 оплату наданих Виконавцем послуг Замовник проводить по договірних цінах, які на період укладення Договору становлять:

- експлуатація крану Jaso-110N за 1 маш/год - 216,00грн. з ПДВ.

- експлуатація крану Jaso-110N за 1 маш/год у вихідні та святкові дні - 241,20 грн. з ПДВ;

- монтаж крану Jaso-110N до базової висоти (h - 47м) з перевезенням на об`єкт - 102 000,00 грн. з ПДВ;

- демонтаж крану Jaso-110N з базової висоти (h - 47м) з вивезенням з об`єкту - 102 000,00 грн. з ПДВ

- одне підрощування баштового крану Jaso-110N - 33600,00 грн. з ПДВ;

- монтаж і перевезення анкерної секції для крану Jaso-110N - 144 000,00 грн. з ПДВ..

Згідно з п.5.1 Договору № 05/16 Виконавець щомісячно не пізніше останнього дня звітного місяця надає Замовнику довідки про виконані роботи та витрати (форми № КБ-3), ти акти приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в) або Акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) оформлені по договірних цінах, згідно з п. 4.1. даного Договору.

У п.5.3 Договору № 05/16 визначено, що Замовник підписує Довідки та Акти протягом 3-х днів з дня отримання та повертає їх Виконавцю. При наявності зауважен, Замовник в триденний термін повертає Виконавцю Довідки і Акти, разом зі своїми письмовими зауваженнями для виправлення, Виконавець коригує Довідки та Акти або обґрунтовує; перед Замовникомсвій варіант оформлення протягом двох робочих днів.

У випадку якщо Замовник не повернув Виконавцю Довідки та Акти в триденній термін та не надав жодних письмових зауважень щодо отриманих Довідок та Актів, виконані роботи (наданні послуги) вважаються такими, що виконані належним чином та прийняті Замовником, у зв`язку з чим підлягають оплаті відповідно до п.5.3

Замовник щомісячно в термін до 5 числа, проводить оплату наданих Виконавцем послуг за попередній місяць. Оплатп наданих Виконавцем послуг проводиться на підставі Довідок або Актів. ГІри несплаті послуг до 5 числа Виконавець має право в односторонньому порядку без попередження Замовника зупиннтм роботу баштових кранів до повного розрахунку за надані Виконавцем послуги (п.5.3 Договору № 05/16)

Згідно з п.6.5 Договору № 05/16 в разі порушення Замовником строків оплати за Договором більше, ніж на один місяць, останній сплачує на користь Виконавця неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов`язання за кожний прострочений день оплати та штраф у розмірі 10 % від суми невиконаних грошових зобов`язань.

Відповідно до п.7.1 Договору № 05/16 термін дії даного Договору - з моменту його підписання до повного виконання Сторонами умов та обов`язків по даному Договору.

Між Позивачем та відповідачем укладено Додаткові угоди № 1 від 29.02.2016, № 2 від 24.05.2016, № 3 від 01.06.2026, № 4 від 01.09.2016, № 5 від 01.12.2016, № 6 від 03.01.2027, № 8 від 30.11.2017, № 9 від 01.06.2018 та № 10 від 01.11.2018, якими сторонами внесено зміни в п. 4.1. Договору щодо вартості послуг з експлуатації баштового крану і змінено місцезнаходження та реквізити сторін, в іншій частині Договір № 05/16 залишено сторонами без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № 05/16 від 20.01.2016 Позивач надав Відповідачу послуги у вересні - жовтні 2019 року, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт № 787 від 30.09.2019 за вересень 2019 року на суму 188 697,60 грн., № 873 від 31.10.2019 за жовтень 2019 на суму 188 949,60 грн., № 976 від 30.11.2019 за листопад 2019 року на суму 188 697,60 грн., всього на загальну суму 566344,80 грн. (а.с.25-27)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не була здійснена оплата за вказаним Договором у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-українській будівельний альянс» перед Позивачем складає 393 647.20 грн.. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-українській будівельний альянс» 128,00 грн. інфляційних втрат, 984,09 грн. 3% річних, 13485,83 грн. пені, 39364,72 грн. штрафу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №№ 05/16 від 20.01.2016 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № 05/16 від 20.01.2016 Позивач надав Відповідачу послуги у вересні - жовтні 2019 року, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт № 787 від 30.09.2019 за вересень 2019 року на суму 188 697,60 грн., № 873 від 31.10.2019 за жовтень 2019 на суму 188 949,60 грн., № 976 від 30.11.2019 за листопад 2019 року на суму 188 697,60 грн., всього на загальну суму 566344,80 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень і заперечень. (а.с.25-27)

Замовник щомісячно в термін до 5 числа, проводить оплату наданих Виконавцем послуг за попередній місяць. Оплата наданих Виконавцем послуг проводиться на підставі Довідок або Актів. ГІри несплаті послуг до 5 числа Виконавець має право в односторонньому порядку без попередження Замовника зупиннтм роботу баштових кранів до повного розрахунку за надані Виконавцем послуги (п.5.3 Договору № 05/16)

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням підписання Відповідачем без зауважень і заперечень Актів приймання виконаних будівельних робіт № 787 від 30.09.2019 за вересень 2019 року, № 873 від 31.10.2019 за жовтень 2019 року, № 976 від 30.11.2019 за листопад 2019 року, у Відповідача виник обов`язок по оплаті наданих Позивачем та прийнятих відповідачем послуг до 5 числа місяця наступного за місяцем надання послуг до 5 жовтня, до 5 листопада та до 5 грудня відповідно.

Позивач стверджує, що вартість послуг, наданих у вересні-жовтні 2019 року, на підставі Договору № 05/16 сплачена Відповідачем частково.

Разом з тим, доказів на підтвердження здійснення Відповідачем оплати, а саме банківських виписок, Позивачем суду не надано.

В той же час, оскільки Відповідачем не надано суду контррозрахунку заборгованості, пояснень чи заперечень щодо заявленої до стягнення суми, Суд приймає як доказ наявності заборгованості, її розмір, розрахунок Позивача..

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-українській будівельний альянс» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» за Договором № 05/16 від 20.01.2016 становить 393 647,20 грн.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» в розмірі 393 647,20 грн.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 393 647,20 грн. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 06.10.2019 по 31.12.2019 у розмірі 984,09 та інфляційні втрати у розмірі 128 грн. 00 коп.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані послуги за загальний період прострочки з 06.10.2019 по 31.12.2019 у розмірі 984 грн. 09 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача. Так, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Таким чином, згідно з вірним арифметичним розрахунком з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 3% річних за загальний період прострочки з 08.10.2019 по 31.12.2019 у розмірі 981 грн. 46 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення їх сплати.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Отже, зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен місяць щодо якого обчислюється відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України - стягнення інфляційних витрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 924/312/18 та від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, у розмірі 128,00 грн. за період з жовтня 2019 року по листопад 2019 року, вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню в заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

Крім того, Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача пеня у розмірі 13485,83 грн., нарахована за період з 06.10.2019 по 31.12.2019 від суми заборгованості окремо за кожним Актом, та штраф у розмірі 10 % від суми боргу - 39364,72 грн.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Згідно з п.6.5 Договору № 05/16 в разі порушення Замовником строків оплати за Договором більше, ніж на один місяць, останній сплачує на користь Виконавця неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов`язання за кожний прострочений день оплати та штраф у розмірі 10 % від суми невиконаних грошових зобов`язань.

Перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового у розмірі 13485,83 грн., нарахованої за період з 06.10.2019 по 31.12.2019 від суми заборгованості окремо за кожним актом вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню в заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог. Водночас, зазначає, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду України у постановах від 27.04.2012р. № 06/5026/1052/2011, Суд вважає правомірним застосування до відповідача одночасно штрафу та пені.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У зв`язку з чим, у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що не суперечить положенням ст. 61 Конституції України і відповідає встановленій статтею 627 Цивільного кодексу України свободі договору, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу на підставі п.6.5. Договору №05/16 від 20.01.2016, прийшов висновку, що вказані позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню у повному обсязі та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 10 % штрафу у розмірі 39 364,72 грн..

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-українській будівельний альянс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП підлягає стягненню 393 647,20 грн. боргу, 981,46 грн. 3% річних, 128,00 грн. інфляційних втрат, 13485,83 грн. пені та 39364,72 грн. штрафу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-українській будівельний альянс» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-українській будівельний альянс» (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ АНТОНОВИЧА, будинок 131, Ідентифікаційний код юридичної особи 35129952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» (04209, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЛЕБЕДИНСЬКА, будинок 2, літера А, Ідентифікаційний код юридичної особи 39907319) борг у розмірі 393 647,20 грн. (триста дев`яносто три тисячі шістсот сорок сім грн. 20 коп.), 3% річних у розмірі 981,46 грн. (дев`ятсот вісімдесят одна грн. 46 коп.) , інфляційні втрати у розмірі 128,00 грн. (сто двадцять вісім грн. 00коп.), пеня у розмірі 13485,83 грн. (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять грн. 83 коп.), штраф у розмірі 39364,72 грн. (тридцять дев`ять тисяч триста шістдесят чотири грн.. 72 коп.), судовий збір у розмірі 6716,48 грн. (шість тисяч сімсот шістнадцять 48коп.).

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 07 квітня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин