РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2020 року м. Чернігівсправа №927/128/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

позивач: Приватне підприємство Полтавське підприємство геофізичних робіт

вул. Комарова, 9-А, м. Полтава, 36008,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Чернігівтехмонтаж ІНК.,

, вул. Коцюбинського, 49А, офіс 302/1, м. Чернігів, 14000

предмет спору: про стягнення 1006599,50 грн

Учасники справи не викликались.

Приватним підприємством Полтавське підприємство геофізичних робіт подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівтехмонтаж ІНК про стягнення 1006599,50 грн заборгованості за виконані промислово-геофізичні роботи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №01/09 на виконання промислово-геофізичних робіт від 01 вересня 2017 року.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3, п.8 ч.4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову. У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу встановлено строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив; відповідачу встановлено строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь позивача на відзив.

Про отримання відповідачем 26 лютого 2020 року ухвали господарського суду від 25 лютого 2020 року свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

Про отримання позивачем 28 лютого 2020 року ухвали господарського суду від 25 лютого 2020 року свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

Отже, останнім днем строку для подачі відповідачем відзиву є 12 березня 2020 року.

Судом вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача, у зв`язку з чим отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача станом на 30 березня 2020 року. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за критерієм пошуку ідентифікаційний номер - 37022229, станом на 30 березня 2020 року в реєстрі значиться Товариство з обмеженою відповідальністю Чернігівтехмонтаж ІНК., місцезнаходження - вул. Коцюбинського, 49А, офіс 302/1, м. Чернігів, 14000.

Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не надав та не заперечив стосовно позовних вимог, поважність причин неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив, заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

За таких обставин рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд встановив:

01 вересня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж ІНК.» (замовник) та Приватним підприємством «Полтавське підприємство геофізичних робіт» (підрядник) був укладений договір №01/09 на виконання промислово-геофізичних робіт.

У відповідності до п.1.1. вказаного договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується провести на свердловинах замовника геофізичні дослідження в свердловинах (ГДС), та прострільно-підривні роботи (ППР) в обсязі, передбаченому замовленнями, згідно геолого-технічних нарядів.

Відповідно до п. 3.1. договору вартість промислово-геофізичних робіт є договірною і визначається на підставі кожного окремого замовлення на проведення таких робіт. Вартість робіт може змінюватись при зміні замовлення.

Згідно з п. 4.1 договору замовник оплачує виконані роботи згідно актів здачі-приймання виконаних робіт, підписаних першими керівниками, а їх заступниками «Замовника» та «Підрядника», які мають для цього відповідні повноваження, шляхом перерахування коштів на рахунок підрядника протягом 10 календарних днів з моменту підписання акту здачі-приймання.

На виконання умов укладеного між сторонами договору, підрядник, відповідно до попередньо розроблених кошторисів, здійснив ряд робіт, які підтверджуються актами здачі-приймання виконаних робіт, підписаними з обох сторін.

Так, позивачем було виконало наступні роботи:

- комплекс промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт в свердловині №361 Савинківська, на загальну суму 498106,90 грн, про що між підрядником та замовником 18 вересня 2017 року був підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт на 498106,90 грн /а.с. 12/;

- комплекс промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт в свердловині №361 Савинківська на загальну суму 355809,20 грн, про що між підрядником та замовником 27 вересня 2017 року був підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт на 355809,20 грн /а.с. 17/;

- комплекс промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт в свердловині №361 Савинківська на загальну суму 226619,62 грн, про що між підрядником та замовником 24 жовтня 2017 року був підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт на 226619,62 грн /а.с.22/;

- комплекс промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт в свердловині №361 Савинківська на загальну суму 106000,00 грн, про що між підрядником та замовником 16 травня 2018 року був підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт на 106000,00 грн /а.с.27/;

- комплекс промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт в свердловині №361 Савинківська на загальну суму 606156,13 грн, про що між підрядником та замовником 28 травня 2018 року був підписаний акт здачі-прийняття виконаних робіт на 606156,13 грн /а.с.31/;

- комплекс промислово-геофізичних робіт в свердловині №361 Савинківська на загальну суму 201932,11 грн, про що між підрядником та замовником 28 травня 2018 року був підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт на 201932,11 грн /а.с.35/;

- комплекс промислово-геофізичних робіт в свердловині №361 Савинківська на загальну суму 218511,26 грн, про що між підрядником та замовником 08 червня 2018 року був підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт на 218511,26 грн /а.с.39/.

Зазначені вище акти здачі-приймання виконаних робіт, які підписані сторонами, свідчать про виконання підрядником робіт, передбачених в цих актах, у відповідності до кошторисної документації та договору та про передання їх замовнику, який не мав жодних претензій щодо якості, дефектів та недоліків виконаних робіт, внаслідок чого у відповідача (замовника) виникло грошове зобов`язання щодо оплати цих робіт, згідно з умовами договору.

З вказаного вище вбачається, що всього за договором №01/09 на виконання промислово-геофізичних робіт від 01 вересня 2017 року підрядник (позивач) виконав роботи на загальну суму 2213135,22 грн, що підтверджується вищезазначеними актами здачі-приймання робіт.

Відповідачем було здійснено часткову оплату вартості виконаних позивачем робіт, а саме, відповідачем на рахунок позивача було перераховано грошові кошти на загальну суму 1206535,72 грн, що підтверджуються наступними платіжними дорученнями:

- платіжне доручення № 98 від 22 вересня 2017 року на суму 400000,00 грн (оплата за рах.№18/09/3 від 18 вересня 2017 року);

- платіжне доручення №100 від 25 вересня 2017 року на суму 98106,90 грн (оплата за рах.№18/09/3 від 18 вересня 2017 року;

- платіжне доручення №119 від 18 жовтня 2017 року на суму 100000,00 грн (оплата за рах.№27/09/4 від 27 вересня 2017 року);

- платіжне доручення №134 від 20 жовтня 2017 року на суму 80000,00 грн (оплата за рах.№27/09/4 від 27 вересня 2017 року);

- платіжне доручення №140 від 26 жовтня 2017 року на суму 50000,00 грн (оплата за договором №01/09 від 01 вересня 2017 року);

- платіжне доручення №42 від 30 січня 2018 року на суму 29000,00 грн (оплата за договором №01/09 від 01 вересня 2017 року);

- платіжне доручення №164 від 03 травня 2018 року на суму 323428,82 грн (оплата за договором №01/09 від 01 вересня 2017 року);

- платіжне доручення №205 від 23 травня 2018 року на суму 106000,00 грн (оплата за рах.№16/05 від 16 травня 2018 року);

- платіжне доручення №209 від 04 червня 2018 року на суму 20000,00 грн (оплата за рах.№28/05 від 28 травня 2018 року.

Таким чином, загальна сума часткової оплати за виконані роботи становить 1206535,72 грн, а неоплачена сума заборгованості, станом на дату звернення з позовом, складає 1006599,50 грн.

Відповідач визнав існування заборгованості у розмірі 1006599,50 грн у своєму листі №66 від 26 грудня 2018 року, адресованому позивачу, в якому, зокрема, зазначив про те, що відповідач планує задовольнити вимоги позивача на вказану суму в кінці січня початку лютого 2019 року /а.с. 47/.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань зі сплати заборгованості у розмірі 1006599,50 грн, позивачем на адресу відповідача 04 липня 2019 року було направлено вимогу№04/07 про оплату боргу у розмірі 1006599,50 грн.

Вимога залишена відповідачем поза увагою.

20 грудня 2019 року позивачем повторно на адресу відповідача було направлено вимогу №20/12 про оплату боргу у розмірі 1006599,50 грн.

Станом на день подачі позову відповідач заборгованість у сумі 1006599,50 грн не сплатив.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 та 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Враховуючи зміст укладеного між сторонами договору суд приходить до висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду, оскільки його предметом є кінцевий результат робіт, який набуває матеріальну форму.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1006599,50 грн заборгованості за виконані роботи є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівтехмонтаж ІНК. (, вул. Коцюбинського, 49А, офіс 302/1, м. Чернігів, 14000) на користь Приватного підприємства Полтавське підприємство геофізичних робіт (вул. Комарова, 9-А, м.Полтава, 36008, код ЄДРПОУ 35206,50 грн заборгованості.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівтехмонтаж ІНК. (, вул. Коцюбинського, 49А, офіс 302/1, м. Чернігів, 14000) на користь Приватного підприємства Полтавське підприємство геофізичних робіт (вул. Комарова, 9-А, м.Полтава, 36008, ) 15098,99 грн судового збору.

4.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 30 березня 2020 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/