ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.03.2020р. Справа №914/1989/19

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79007, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 3, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Октатрейд» (84511, Донецька область, м.Бахмут, вул.Героїв праці, 15, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Української академії друкарства (79020, Львівська область, м.Львів, вул.Під Голоском, 19, )

про розірвання договору оренди нерухомого майна та стягнення 27229,30 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Клименко Ю.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м.Львів звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Октатрейд», м.Бахмут про стягнення основного боргу у розмірі 20443,40 грн, пені - 4741,56 грн, штрафу - 2044,34 грн та розірвання договору №123 від 10.10.2017р. оренди нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.09.2019р. вказану позовну заяву з додатками направлено за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Виходячи з того, що ухвала від 30.09.2019р. господарського суду Львівської області набрала законної сили, є дійсною та у встановленому законом порядку не скасованою, приймаючи до уваги положення ст.18 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 22.10.2019р. господарським судом Донецької області справу №914/1989/19 було прийнято до розгляду, відкрито провадження за вказаним позовом, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору №123 від 10.10.2017р. оренди нерухомого державного майна в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати орендних платежів у розмірі 20443,40 грн, що стало підставою для нарахування неустойки. Водночас, на думку заявника, наявність заборгованості з орендної плати є підставою для розірвання відповідного правочину.

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Октатрейд» було належним чином повідомлено про розгляд справи, враховуючи наступні обставини.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 22.10.2019р. про відкриття провадження у справі, ухвали від 13.11.2019р., 28.11.2019р., 08.01.2020р., 23.01.2020р., 20.02.2020р., 02.03.2020р. були направлені судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу відповідача, наявну у матеріалах справи та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 84511, Донецька область, м.Бахмут, вул.Героїв праці, 15.

Ухвали суду від 22.10.2019р., 13.11.2019р., 28.11.2019р., 08.01.2020р., 23.01.2020р., були повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду із позначками «За закінченням встановленого терміну зберігання».

Ухвали суду від 20.02.2020р., 02.03.2020р. або докази її вручення відповідачу до господарського суду не повернулись. Водночас, відповідно до інформації, яка наявна у розділі «Трекінг» офіційного веб-порталу Акціонерного товариства «Укрпошта», поштові відправлення за номерами №583, №140 були здані до пересилання та не вручені через відсутність одержувача під час доставки.

Ухвала суду від 23.01.2020р. також направлялась на поштову адресу орендаря, що зазначена у договорі №123 від 10.10.2017р.: м.Івано-Франківськ, вул.Саєвича, 5, та повернута відділенням поштового зв`язку з позначкою «відсутня адреса».

Згідно з п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Відтак, за висновками суду, проставлення у поштових повідомленнях відміток «за закінченням строку зберігання», «відсутня адреса» свідчить про відмову відповідача отримати копію судового рішення за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, а також адресою, повідомленою орендодавцю під час укладання договору оренди, внаслідок чого відповідні ухвали вважаються врученими відповідачу.

У цьому випадку судом також враховано, що згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

На підставі ухвали суду від 13.11.2019р. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Українську академію друкарства.

Третя особа будь-яких пояснень по суті спору не надала.

Ухвалою суду від 02.03.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2020р.

Представники сторін та третя особа у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені.

В силу норм ст.42 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Разом з тим, положення ст.43 цього кодексу України зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Приписи вказаних норм процесуального права розповсюджують свою дію на третіх осіб згідно з ч.5 ст.50 Господарського процесуального кодексу України.

Як визначено у ч.1 ст.202 зазначеного нормативно-правового акту, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 216 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду оголосити перерву або відкласти розгляд справи по суті. При цьому, це є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність учасників справи у судовому засіданні 19.03.2020р. не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно з ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні за змістом приписи місить ч.1 ст.283 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.283 Господарського кодексу України об`єктом оренди може бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

В силу норм ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як свідчать матеріали справи, 10.10.2017р. між Регіональним фондом державного майна по Львівській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Біо-Тек» (яке на теперішній час має назву - Товариство з обмеженою відповідальністю «Октатрейд») (орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна №123, за змістом п.п.1.1, 1.2 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 148,33 кв. м, а саме: частини приміщень №2 (53,52 кв. м) та №11 (81,91 кв. м) та приміщення №3 (1,3 кв. м), №4 (1.1 кв. м), №5 (2,3 кв. м), №6 (8,2 кв. м), розміщених на першому поверсі Котельні літ «В-2», що розташована за адресою: м.Львів, вул.Під Голоском, 21 та перебуває на балансі Української академії друкарства. Вартість зазначеного орендованого майна визначено згідно з висновком про вартість майна станом на 31.05.2017р. і становить за незалежною оцінкою 690100 грн без ПДВ. Майно передається в оренду з метою розміщення обладнання для виробництва та постачання теплової енергії.

Цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 10.10.2017р. по 07.10.2020р. (п.10.1 договору №123 від 10.10.2017р.).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги вказаний вище договір як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

В силу норм ч.1 ст.795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

За приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна (п.2.1 договору №123 від 10.10.2017р.).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов укладеного сторонами правочину орендодавець передав орендарю у строкове платне користування майно, визначене п.1.1 договору №123 від 10.10.2017р. відповідно до акту прийому-передачі державного нерухомого майна.

Наказом №232 від 06.03.2019р. Фонду державного майна України «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України вирішено утворити Регіональне відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях як юридичну особу публічного права, реорганізувавши шляхом злиття Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області, Регіонального відділення Фонду державного майна по Закарпатській області, Регіонального відділення Фонду державного майна по Волинській області та визначено, що Регіональне відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків наведених вище регіональних відділень.

15.05.2019р. визначено днем початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (п.1 наказу №459 від 15.05.2019р. Фонду державного майна України).

Таким чином, з огляду на зазначене, до Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях перейшли права орендодавця за спірним договором, внаслідок чого, останній є належним позивачем по справі.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено у ч.ч.1, 3 ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Одним з обов`язків орендаря, визначених у розділі 5 договору №123 від 10.10.2017р. (п.5.3), є своєчасність і в повному обсязі внесення орендної плати до державного бюджету та балансоутримувачу.

Відповідно до п.п.3.1-3.3, 3.6 укладеного сторонами договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою №786 від 04.10.1995р. Кабінету Міністрів України (зі змінами) (Методика), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2017 року 8773,02 грн. Орендна плата за перший (повний) місяць оренди - жовтень 2017 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди - серпень 2017 року на індекс інфляції за вересень, жовтень 2017 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні:

- 50% до державного бюджету на рахунок визначений Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, а саме: одержувач коштів Держбюджет м.Львова, код ЄДРПОУ одержувача 38008294, банк одержувача - ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, № рахунку 2002 (код 22080300);

- 50% на рахунок балансоутримувача.

Як зазначає позивач, відповідач обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати у передбачений договором строк не виконував, внаслідок чого за період з лютого по серпень 2019 року виникла заборгованість з орендної плати в сумі 20443,40 грн.

При цьому, з огляду на приписи п.п.3.1-3.3, 3.6 договору №123 від 10.10.2017р., за висновками суду, строк внесення орендної плати за спірний період є таким, що настав.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до відповідача з претензією №11-11-00934 від 27.06.2019р. про стягнення заборгованості за спірний період та пені у зв`язку із несвоєчасним внесенням орендної плати в загальній сумі 12966,02 грн (станом на 24.06.2019р.), яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою від 22.10.2019р. господарського суду відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (за наявності).

Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості перед Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, не представлено.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю «Октатрейд» про стягнення основного боргу за договором №123 від 10.10.2017р. у розмірі 20443,40 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частинами 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до п.п.3.7, 3.8 договору №123 від 10.10.2017р. орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить не менше ніж за 3 місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від сумі заборгованості.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 4741,56 грн пені за період з 01.02.2019р. по 31.08.2019р., 2044,34 грн штрафу.

Розрахунок пені, здійснений позивачем, містить недоліки в частині визначення періоду (початкових дат) нарахування пені та сум, які є базовими для здійснення нарахувань на підставі п.3.7 договору №123 від 10.10.2017р., внаслідок чого, за перерахунком суду, розмір пені (в межах визначених позивачем періодів) дорівнює 1506,20 грн.

Представлений заявником позову розрахунок штрафу також містить недоліки в частині визначення сум, які є базовими для здійснення нарахувань на підставі п.3.8 укладеного сторонами правочину, у зв`язку з чим, за перерахунком суму, розмір штрафу дорівнює 2017,02 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з`ясувавши обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку неустойки, здійснивши оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені та штрафу підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 1506,20 грн і 2017,02 грн відповідно.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Положеннями ч.1 ст.188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом ст.653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Згідно з ч.1 ст.782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до п.8.2 договору №123 від 10.10.2017р. орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання у разі погіршення стану орендованого майна внаслідок невиконання або неналежного виконання цього договору.

Чинність цього договору припиняється, зокрема, за рішенням суду (п.10.7 укладеного сторонами правочину).

Водночас, договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (ч.3 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Передбачена ст.782 Цивільного кодексу України можливість розірвати договір оренди шляхом відмови від нього у позасудовому порядку є правом, а не обов`язком орендодавця.

Право орендодавця відмовитися від такого договору, передбачене ч.1 ст.782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для його звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди у разі несплати орендарем платежів, якщо вбачається істотне порушення його умов.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.06.2018р. у справі №350/1316/16-ц.

Згідно із ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, керуючись приписами ст.782 Цивільного кодексу України, враховуючи, що орендарем було порушено свої зобов`язання за договором №123 від 10.10.2017р. оренди нерухомого державного майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно розірвання спірного правочину.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю «Октатрейд» про розірвання договору оренди нерухомого майна та стягнення 27229,30 грн підлягають частковому задоволенню.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для наведення у резолютивній частині рішення конкретного рахунку позивача, оскільки у ч.5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України відсутні вимоги про зазначення таких відомостей.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1921 грн, сплачений по відношенню до вимог про розірвання договору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судовий збір у розмірі 1921 грн, сплачений щодо вимог про стягнення основного боргу, пені та штрафу підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октатрейд» (84511, Донецька область, м.Бахмут, вул.Героїв праці, 15 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79007, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 3, ) основний борг у розмірі 20443,40 грн, пеню - 1506,20 грн, штраф - 2017,02 грн.

Розірвати договір №123 від 10.10.2017р. оренди нерухомого державного майна, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Біо-Тек» (яке на теперішній час має назву - Товариство з обмеженою відповідальністю «Октатрейд»).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Октатрейд» (84511, Донецька область, м.Бахмут, вул.Героїв праці, 15 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79007, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 3, ) судовий збір у розмірі 3611,82 грн.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині вимог - відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 19.03.2020р.

Повний текст рішення складено 30.03.2020р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця