УХВАЛА

м. Київ

17.03.2020Справа № 910/6271/19
За скаргою: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

на бездіяльність: головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

У справі № 910/6271/19

За позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про стягнення 447 883,77 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача (скаржника): не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 447 883,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2019 у справі №910/6271/19 стягнуто із Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» пеню в розмірі 21124 (двадцять одну тисячу сто двадцять чотири) грн. 91 коп., інфляційні втрати в розмірі 1963 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят три) грн. 19 коп., 3 % річних в розмірі 2185 (дві тисячі сто вісімдесят п`ять) грн. 73 коп., судовий збір в розмірі 6920 (шість тисяч дев`ятсот двадцять) грн. 88 коп.

11.12.2019 на виконання рішення суду виданий відповідний наказ.

13.02.2020 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшла скарга на дії головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до якої скаржник просить суд:

- зобов`язати головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. зупинити вчинення виконавчих дій на виконання наказу № 910/6271/19, виданого Господарським судом міста Києва 11.12.19 та винести постанову про зупинення виконавчого провадження № 61107240, відкритого згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61107240 від 29.01.2020, винесену головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінським Б.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.03.2020.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України).

Розглянувши матеріали скарги, Господарський суд міста Києва, встановив:

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавців.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст.1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Згідно ч. 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення; (п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Постановою від 29.01.2020 головним державним виконавцем Подільського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Б.А. відкрито ВП № 61107240 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 № 910/6271/19.

Відповідач звернувся до головного державного виконавця із заявою у вказаному виконавчому провадженні, в якій вказав на необхідність зупинення виконавчого провадження № 61107240 з підстав включення відповідача до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств, їх структурних підрозділів, які підлягають приватизації в 2019 році.

Оскільки виконавчі провадження головним державним виконавцем зупинені не були, скаржник, посилаючись на приписи ч. 3 розділу ІІІ Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», звернувся з даною скаргою до суду.

Частиною 3 розділу ІІІ Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" визначено, що забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Отже, означеним законом не заборонено звертати стягнення на грошові кошти, в тому числі і Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

При цьому судом враховано, що означене було доведено до відома та врахування в роботі в тому числі начальникам районних відділів державної виконавчої служби у місті Києві шляхом надання Міністерством юстиції України офіційних роз`яснень № 35/20.4.2/-20 від 30.01.20.

Частиною 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, а частиною 4 вказаної статті передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись наведеними приписами процесуального та матеріального законодавства, суд дійшов висновку, що скарга Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції є необґрунтованою та задоволенню не підлягають, як така, що спрямована на ухилення від виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в задоволенні скарги на бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки, встановлені ст.256 ГПК України.

Суддя Л.М. Шкурдова

Дата складення тексту ухвали: 25.03.2020