СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" квітня 2020 р. Справа № 905/3071/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві (вх.№ 744Х) на ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі №905/3071/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Автотехпром", м. Київ,

до Приватного акціонерного товариства "Укрпідшипник", м. Бахмут, Донецька область

про банкрутство

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі №905/3071/17 (суддя Тарапата С.С.) заяву Головного управління ДПС у м. Києві про заміну кредитора задоволено; замінено кредитора у справі - Головне управління ДФС у м.Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м.Києві; визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у м.Києві в сумі основного боргу 389258,17грн. (заборгованість по податках); в іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі №905/3170/17 в частині невизнання кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві у справі № 905/3170/17 та прийняти нове рішення, яким визнати заявлені вимоги ГУ ДПС у м. Києві у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання про поновлення строку заявник апеляційної скарги зазначав, що 28.12.2019 ГУ ДПС у м. Києві вже зверталося з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 11.12.2019, однак ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 апеляційну скаргу залишено без руху, а ухвалою від 17.02.2020 апеляційну скаргу було повернуто скаржнику. Вказану ухвалу суду, як зазначає ГУ ДПС у м. Києві, отримано ним 25.02.2020 та повторно подано апеляційну скаргу. При цьому, ГУ ДПС у м. Києві просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що апеляційну скаргу було подано в межах процесуального строку після отримання повного тексту рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 апеляційну скаргу залишено без руху; встановлено Головному управлінню ДПС у м. Києві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання йому можливості вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також надання доказів надіслання копії апеляційної скарги сторонам у справі про банкрутство листом з описом вкладення.

27.03.2020 від ГУ ДПС у м. Києві надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних фізичних осію та громадських формувань, фотокопії чеків та накладних АТ «Укрпошта», описів вкладення у цінний лист (вх.№2997). Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ГУ ДПС у м. Києві зазначило, що повний текст оскаржуваної ухвали від 11.12.2019 було отримано Управлінням 17.01.2020, про що свідчить штамп вхідної відмітки канцелярії ГУ ДПС у м. Києві, тому граничний строк на оскарження ухвали є 28.12.2019. Разом з тим ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 апеляційну скаргу було повернуто скаржнику та дану ухвалу отримано ним 25.02.2020. Після повернення апеляційної скарги заявник повторно звернувся з апеляційною скаргою. ГУ ДПС у м. Києві просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що апеляційну скаргу було подано в межах процесуального строку після отримання повного тексту рішення.

Розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Пунктом 1 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На розширення цих положень Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У справі "Устименко проти України" (Рішення від 29.10.2015) Європейський суд з прав людини зазначив, що задовольнивши клопотання про поновлення процесуального строку, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежившись вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, національним судом було порушено пункт 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, можливість поновлення судом пропущеного строку не є необмеженою, суд має вказати підстави поновлення строку, і такі підстави мають бути об`єктивними і не можуть залежати від суб`єктивних чинників, якими керувався скаржник, та які призвели до пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 подана 27.02.2020, тобто з пропуском відповідного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у м. Києві вже зверталось з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі №905/3071/17.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 апеляційну скаргу залишено без руху; встановлено Головному управлінню ДФС у м. Києві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; доказів сплати судового збору у розмірі 5286,00 грн.; доказів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів листом з описом вкладення комітету кредиторів ПрАТ "УКРПІДШИПНИК", боржнику та ліквідатору.

Судом апеляційної інстанції було, зокрема, встановлено, що оскаржувану ухвалу від 11.12.2019 отримано ГУ ДПС у м. Києві 16.12.2019 (а не 17.12.2019 або 17.01.2020 як стверджує заявник), про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.115 т.29). Таким чином останнім днем на подання апеляційної скарги в розумінні ч. 2 ст. 256 ГПК України є 26.12.2019. Натомість, з апеляційною скаргою (вперше) апелянт звернувся лише 28.12.2019 (про що свідчить штамп на поштовому конверті ДП "Укрпошти", в якому надійшла апеляційна скарга), тобто з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 256 ГПК України для подання апеляційної скарги та без відповідного клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення. Крім того, апеляційну скаргу було подано без додержання вимог п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України, а саме: не надано доказів направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів, які у сторони відсутні, листом з описом вкладення сторонам у справі про банкрутство: комітету кредиторів, боржнику та арбітражному керуючому.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 апеляційну скаргу повернуто заявникові, у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.

Зокрема, апеляційним судом було встановлено, що супровідний лист із доказами виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2020, який направлено апелянтом до суду 05.02.2020, підписано представником ГУ ДПС у м. Києві Шелест Ю.В. на підставі довіреності №90/26-15-08-06 від 17.09.2019, копія якої долучена до супровідного листа. Поряд з цим, довіреність не містила інформації, що вказана особа має статус адвоката. Доказів того, що представник ГУ ДПС у м. Києві Шелест Ю.В. у даній справі представляє ГУ ДПС у м. Києві у якості адвоката в матеріалах справи також не містяться. Крім того, представником апелянта до супровідного листа (вх. №1311 від 11.02.2020) не надано документів, які б підтверджували, що Шелест Ю.В. надано право на представництво інтересів ГУ ДПС у м. Києві у суді на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), в тому числі посадової інструкції, наказу, у порядку, визначеному ч. 4 ст. 56 ГПК України. Оскільки довіреність ГУ ДПС у м. Києві не є документом, що підтверджує повноваження Шелест Ю.В. на представництво інтересів ГУ ДПС у м. Києві у розумінні ч. 4 ст. 56 ГПК України, суд прийшов до висновку, що недоліки апеляційної скарги, встановлені в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 заявником не були усунуті.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 набрала законної сили. Вказана ухвала отримана ГУ ДПС у м. Києві 24.02.2020, про що свідчить інформація на веб-сайті "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення.

27.02.2020 ГУ ДПС у м. Києві повторно подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі №905/3071/17, яка була залишена ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 без руху.

Наведені у заяві про усунення недоліків (вх. №2997 від 27.03.2020) обставини не містять інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ніж ті, які були зазначені раніше в клопотанні, та не обґрунтовують причин не подання апеляційної скарги на ухвалу від 11.12.2019, зокрема, в період з 17.12.2019 по 28.12.2019 (при первісному зверненні до суду апеляційної інстанції).

Посилання ГУ ДПС у м. Києві на отримання повного тексту оскаржуваної ухвали 17.12.2019 (згідно штампу вхідної відмітки канцелярії ГУ ДПС у м. Києві), є також безпідставними, оскільки враховуючи положення п.3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Проте, оскаржувану ухвалу від 11.12.2019 отримано ГУ ДПС у м. Києві 16.12.2019, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, надана заявником копія першої сторінки ухвали від 11.12.2019 з відміткою канцелярії не засвідчена належним чином, а тому не може вважатися доказом у справі.

Окрім того, навіть при отриманні оскаржуваного судового рішення 17.12.2019 граничним строком на оскарження ухвали було б 27.12.2019, а не 28.12.2019, як зазначає ГУ ДПС у м. Києві.

Колегія суддів зазначає, що повторне подання апеляційної скарги після повернення першої з підстав, зумовлених суб`єктивною поведінкою учасника процесу у зв`язку з не усуненням недоліків, які стали причиною залишення її без руху, та які залежали виключно від його волевиявлення, не дають права заявнику на автоматичне поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ГУ ДПС у м. Києві не зазначено, колегія суддів не може вважати наведені заявником підстави поважними для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно п. 4 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки наведені заявником апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі №905/3071/17.

Крім того, слід зазначити, що до заяви про усунення недоліків ГУ ДПС у м. Києві в якості доказів направлення апеляційної скарги сторонам у справі про банкрутство надано фотокопії чеків та накладних АТ «Укрпошта», описів вкладення у цінний лист, які всупереч ст. 91 ГПК України незасвідчені належним чином, а тому не можуть вважатися доказами у справі. Заявником також не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів вказаних письмових доказів. Такі обставини є самостійною підставою для повернення апеляційної скарги на підставі ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з не усуненням її недоліків у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 234, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити Головному управлінню ДПС у м. Києві у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 11.12.2019 у справі №905/3071/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: апеляційна скарга з додатками на 17 арк. та конверт на 1 арк., всього документів на 18 арк.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель