ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" березня 2020 р.Справа № 916/550/14

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

за участю представників:

заявника: не з`явився;

боржника: не з`явився;

ДВС: не з`явився.

розглянувши клопотання головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. за вх.№7665/20 від 23.03.2020р., клопотання Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за вх.№7713/20 від 25.03.2020р. про закриття провадження з розгляду скарги, у справі №916/554/14, -

за позовом: Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ

про стягнення 17 831 247,59 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.04.2014 року у справі №916/550/14 задоволено повністю позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ на користь публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України 1 068 630 грн. 44 коп. 3% річних, 21 372 грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

29.04.2014 року судом видано наказ на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2014 року.

16.03.2020 року до Господарського суду Одеської області від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» /вх.№2-288/20 від 16.03.2020р./ надійшла скрарга, відповідно до якої скаржник просить суд: 1) визнати неправомірними дії державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання № 7171 від 29.01.2020; 2) зобов`язати державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. усунути порушення прав стягувача Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» при примусовому виконанні наказу Господарського суду Одеської області № 916/550/14 від 29.04.2014 та провести виконавчі дії в порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження»; 3) зобов`язати Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. повідомити суд і стягувача про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду даної скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

В обґрунтування скарги відзначає, ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.01 порушено провадження у справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про банкрутство ПАТ «Одеська ТЕЦ». Постановою Господарського суду Одеської області від 13.12.16 у цій справі АТ «Одеська ТЕЦ» визнано банкрутом, враховуючи що, виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 29.04.2014 №916/550/14, яке перебувало на виконанні в органі ДВС, 27.12.16 було закінчено на підставі п.8 ч. 1 ст. 39 Закону.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.01.19 провадження у справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про банкрутство ПАТ «Одеська ТЕЦ» припинено відповідно до вимог п.5 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», у зв`язку з чим строк пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлюється з 15.01.19 відповідно до ч. 5 ст.12 Закону та може бути пред`явлений протягом трьох років, відповідно до ч.1 ст.12 Закону.

07.12.2019 наказ №916/550/14 від 29.04.2014 було скеровано до органу ДВС на примусове виконання.

11.03.2020 Стягувачем отримано повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 29.01.2020 № 7171.

Скаржник вважає, що державним виконавцем порушено права стягувача та порушено норми матеріального та процесуального права, які передбачені ст. 326 ГПК України, абз.1 ч.1, ч.3 ст. 327 ГПК України, приписами ч. 2 ст.19 Конституції України та ст.ст.1, 2, 18 Закону «Про виконавче провадження».

Щодо посилання органу ДВС в мотивувальній частині повідомлення на ст.40 та ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», то скаржник вважає останнє недоречним до даних правовідносин, оскільки:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

По-перше, ст.40 закону визначає наслідки закінчення виконавчого провадження крім випадку офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, а саме факт офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і стало підставою для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання Наказу № 916/550/14 у 2016 році.

По-друге, стягувач скористався своїм правом про примусове виконання рішення, і звереснувся із заявою про відкриття виконавчого провадження, а не про відновлення виконавчого провадження, наслідком чого відповідно до Закону відкривається виконавче провадження із іншими реєстраційними даними. Тобто в розумінні Закону виконавче провадження яке було відкрито у 2015 році та закінчено у 2016 році не відновлюється і не розпочинається знову.

Щодо посилання органу ДВС в резолютивній частині повідомлення на п. 10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», скаржник відзначив наступне.

Відповідно до п. 10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю».

По-перше, як зазичив скаржник, виконавчий документ було отримано органом ДВС 13.12.2019, при цьому повідомлення було винесено 29.01.2020, а отримано Стягувачем лише 11.03.2020, чим підтверджується порушення органом ДВС свого обов`язку встановленого ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

По-друге, резолютивна частина повідомлення не кореспондується із мотивувальною частиною, оскільки орган ДВС в останній обґрунтовує неможливість повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання, при цьому в резолютивній частині посилається на пред`явлення не за підвідомчістю.

По-третє, посилання органу ДВС на пред`явлення виконавчого документа не за підвідомчістю не відповідає дійсності, оскільки відповідно до територіального розподілу дислокації дільниць на офіційній веб сторінці Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) адреса Боржника відноситься, саме до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.03.2020р. скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» /вх.№2-288/20 від 16.03.2020р./ на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. по справі №916/550/14 прийнято до розгляду, призначено розгляд скарги на "26" березня 2020 р. о 10:40 год.

24.03.2020р. від головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б надійшло клопотання за вх.№7665/20 про закриття провадження з розгляду скарги у зв`язку із відсутністю предмету спору. Клопотання мотивоване тим, що 23.03.2020р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Одеської області № 916/550/14 від 29.04.2014.

25.03.2020р. від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшло клопотання за вх.№7713/20 про закриття провадження з розгляду скарги у зв`язку із відсутністю предмету спору. Клопотання мотивоване тим, що 23.03.2020р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Одеської області № 916/550/14 від 29.04.2014.

В судове засідання представники сторін не з`явились, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи телефонограми здійснені секретарем судового засідання Бачур А.В., при цьому представники сторін в судове засідання не з?явились, що в силу вимог ч.2 ст.342 ГПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши та дослідивши матеріали скарги, господарський суд зазначає наступне.

Згідно ст.45 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення судом рішення по даній справі) господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов`язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

В силу приписів ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення судом рішення по даній справі) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

В ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як встановлено судом, 27.12.2016 виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 29.04.14 №916/550/14, яке перебувало на виконанні в органі ДВС, закінчено на підставі п.8 ч. 1 ст. 39 Закону.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.01.19 провадження у справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010 про банкрутство ПАТ «Одеська ТЕЦ» припинено відповідно до вимог п.5 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», у зв`язку із чим 07.12.2019 наказ №916/550/14 від 29.04.2014 було скеровано до органу ДВС на примусове виконання.

29.01.2020 головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі ч.1 ст.40, ч.1 ст.41, п.10 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Не погодившись з вказаною постановою про повернення виконавчого документа, позивач (стягувач) звернувся до суду зі скаргою, вважаючи такі дії державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. неправомірними та такими, що порушують права стягувача Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» при примусовому виконанні наказу Господарського суду Одеської області № 916/550/14 від 29.04.2014р.

Згідно ч. 1, 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права (п. ч. 1 ст. 341 ГПК України).

Так, як встановлено судом під час розгляду скарги, 23.03.2020р. головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б., відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Одеської області № 916/550/14 від 29.04.2014р.

Отже, на момент розгляду судом скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» /вх.№2-288/20 від 16.03.2020р./ на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б., предмет спору по даній скарзі відсутній з огляду на вчинення ВДВС дій, спрямованих на фактичне виконання рішення суду.

Разом з тим згідно роз`яснень, наведених в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 р. № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ГПК та містити відомості, перелічені в пунктах 3-5 ч. 3 ст. 85 Закону N 606-XIV (606-14).

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ГПК (1798-12), якими врегульовано аналогічні питання, зокрема: статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

Також, як роз`яснено в п. 9.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (із змін. і доповн.), у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1-3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017 р.) тощо.

Вказані роз`яснення свідчать про можливість застосування до спірних правовідносин по скарзі наслідків, що настають у разі відсутності предмету спору, які передбачені ст. 231 ГПК України в чинній редакції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене та з огляду на те, що на теперішній час головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б., виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Одеської області № 916/550/14 від 29.04.2014 відкрито, а отже останнім самостійно усунуто порушення прав стягувача Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» при примусовому виконанні наказу Господарського суду Одеської області № 916/550/14 від 29.04.2014 за наслідком чого предмет спору по скарзі відсутній, суд вважає за необхідне клопотання Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. задовольнити, а провадження з розгляду скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. закрити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст.339-343, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. за вх.№7665/20 від 23.03.2020р. про закриття провадження з розгляду скарги задовольнити.

2.Клопотання Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за вх.№7713/20 від 25.03.2020р. про закриття провадження з розгляду скарги задовольнити.

3.Провадження з розгляду скарги Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України„ /вх.№2-288/20 від 16.03.2020р./ на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Теличко Н.Б. - закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 26 березня 2020 р.

Суддя О.В. Цісельський