УХВАЛА

м. Київ

07.04.2020Справа № 910/4457/20

Суддя Господарського суду міста Києва Ярмак О.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердянськбудтрест"

до 1) Міністерства енергетики та захисту довкілля

2) Приазовського Національного природного парку

про солідарне стягнення 42 293 584,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бердянськбудтрест" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства енергетики та захисту довкілля, як розпорядника бюджетних коштів та Приазовського Національного природного парку, як замовника робіт, про солідарне стягнення 38 869 843,00 грн основного боргу- заборгованості за виконані підрядні роботи по договору про закупівлю робіт за державні кошти № 46 зі змінами та доповненнями від 09.11.2018, додатковому договору № 36 від 19.08.2019 до договору № 46, а також 702 852,00 грн пені відповідно до п.7.4.1 договору та 2 720 889,00 грн штрафу за прострочення виконання зобов`язання з оплати, нарахування якого здійснено на підставі ст. 231 ГК України

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Матеріалами справи встановлено, що предметом спору у справі є стягнення заборгованості за виконані роботи по договору про закупівлю робіт за державні кошти № 46 зі змінами та доповненнями від 09.11.2018, додатковому договору № 36 від 19.08.2019 до договору № 46, які укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бердянськбудтрест" та Приазовським Національним природним паркому, розрахунки зая кі здійснюються на підставі ст.49 Бюджетного кодексу України при наявності бюджетних призначень (п.4.2 договорів).

Звертаючись до суду з позовом позивач заявляє вимоги до Міністерства енергетики та захисту довкілля, як розпорядника бюджетних коштів та Приазовського Національного природного парку, як замовника робіт, про солідарне стягнення боргу.

За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Однак, суд звертає увагу, що позивачем не обгрунтовано та на підтвердження виникнення солідарного обов`язку відповідачів перед позивачем за спірними зобов`язаннями.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01.01.2020 встановлено прожитковий мінімум для працездатних у сумі 2102,00 грн.

Судом встановлено, що за вимогу майнового характеру про стягнення 42 293 584,00 грн, позивачу належить сплатити 634 403,76 грн. судового збору.

Позивачем до позову не додано доказів оплати судового збору, водночас надано суду клопотання про відстрочення оплати судового збору з огляду на фінансовий стан підприємства до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У пункті 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється на засадах змагальності сторін, рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, що є гарантією всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи. Порушення конституційних принципів правосуддя є неприпустимим, зокрема, й у питанні сплати судового збору.

Як вже зазначалось, положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" дають право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Отже, саме лише посилання заявника на скрутне матеріальне становище та фінансовий стан не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору

Також зі змісту обґрунтувань позивача щодо відстрочення сплати судового збору не вбачається, що у позивача виникне можливість оплати судового збору до ухвалення рішення у справі, з наданої позивачем до клопотання бухгалтерської довідки вбачається, що кредит та дебет є майже однаковими, а погашення витрат підприємства здійснювалось за рахунком коштів "отримання позики".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не навів виключних обставин, що є підставою для відстрочення судового збору.

Також суд враховує, що сплата судового збору у розмірі 634 403,76 грн. є адекватною і співмірною із заявленими позовними вимогами майнового характеру на суму 42 293 584,00грн., що узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення суду від 10.07.1998 року у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72). При цьому, Європейський суд з прав людини в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дію в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії" (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N 68490/01, п. 57).

В даному випадку суд вважає, що сплата судового збору не є обмеженням права на доступ до суду, а є легітимним (передбаченим законом) обов`язком заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір у розумному співвідношенні розміру судового збору у залежності від майнових чи немайнових вимог. Невиконання заявником такого обов`язку наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву позивачу.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердянськбудтрест" не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 123, 162, 164, 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бердянськбудтрест" у задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердянськбудтрест" залишити без руху.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, до якої додати письмове пояснення та обгрунтування солідарного обов`язку відповідачів за сміпними правовідносинами, докази сплати судового збору у сумі 634 403,76 грн.,

- докази направлення заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачам.

4. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви: 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата підписання ухвали 07.04.2020.

Суддя О.М.Ярмак