СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2020 р. Справа № 917/909/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Мартюхіної Н.О., судді Геза Т.Д., судді Плахова О.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван клік", м. Полтава (вх. №326 П/2)

на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 (повний текст складено 16.12.2019) у справі №917/909/19 (суддя Погрібна С.В.)

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування", м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван клік", м. Полтава

про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" (надалі - ТДВ "Експрес страхування") звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван клік" (надалі - ПрАТ "СК "Ван клік") 44011,75 грн. виплаченого страхового відшкодування, а також 1879,42 грн. інфляційних втрат та 672,84 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (програма Комфорт) №208.18.2398291 від 14.04.2018, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) та пошкодження автомобіля марки Chevrolet Cruze, державний номер НОМЕР_1 , виплачено страхове відшкодування, тому позивачем відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки ГАЗ 33023, державний номер НОМЕР_2 , яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс серія АМ №6153548).

В процесі розгляду справи позивач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 23971,29 грн. відшкодування, яке мотивовано добровільною сплатою ПрАТ "СК "Ван клік" страхового відшкодування у вказані сумі. У поданому клопотанні позивач остаточно просив суд стягнути з відповідача суму відшкодування у розмірі - 20040,46 грн., суму інфляційних втрат - 1879,42 грн. та 672,84 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.07.2019 закрито провадження у справі №917/909/19 в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 23971,29 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 у справі №917/909/19 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 20040,46 грн. заподіяної шкоди та 1815,70 грн. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, до Східного апеляційного господарського суду звернулось ПрАТ "СК "Ван клік" з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 у справі №917/909/19 в частині задоволення позову та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному судовому акті, обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів, відповідач зазначає наступне:

- суд першої інстанції, всупереч наявним в матеріалах справи доказам, нормам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також правовим позиціям Верховного Суду в аналогічних правовідносинах дійшов помилкового висновку про те, що виплативши страхове відшкодування в розмірі 44011,75 грн., тобто в розмірі вартості фактичного ремонту, у ТДВ "Експрес страхування" виникло самостійне та не пов`язане з потерпілим право вимоги до ПрАТ "СК "Ван клік";

- за твердженням апелянта спірні між сторонами правовідносини за своєю правовою природою є відносинами суброгації, змістом яких є набуття позивачем прав та обов`язків потерпілої особи виключно в тих обсягах, що існували в останнього по відношенню до винної особи;

- виходячи із вказаних доводів та наявних у справі доказів, ТДВ "Експрес страхування" набуло право вимоги до ПрАТ "СК "Ван клік" з урахуванням положень ст.ст. 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в межах фактичних витрат з урахуванням коефіцієнту зносу; проте, судом безпідставно залишено поза увагою надані відповідачем відомості з комп`ютерної програми "Audatex", відповідно до яких застрахований позивачем транспортний засіб Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 неодноразово відновлювався ремонтом; відповідно до витягів із цієї програми вбачається, що складові частини кузова (капот, крила) також раніше відновлювались ремонтом; крім того, факт неодноразового відновлення транспортного засобу Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 підтверджено листом СТО, яке безпосередньо здійснювало ремонт;

- наведені обставини, а також приписи пп. б) п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів дають підстави для розрахунку та застосування коефіцієнту фізичного зносу до складників, що підлягають заміні;

- як вказує апелянт, з урахуванням вимог п.п. 8.1 - 8.5 Методики, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням зносу складає 24481,29 грн.;

- судом не застосовано приписи ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та не враховано, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи; тому висновок суду про відсутність підстав для зменшення страхової виплати на суму франшизи 510,00 грн., на думку апелянта, є помилковим;

- враховуючи викладені обставини, відповідач - ПрАТ "СК "Ван клік", виплативши страхове відшкодування з урахування коефіцієнту фізичного зносу та франшизи, виконав свої зобов`язання за полісом серія АМ №6153548 в повному обсязі, відтак відсутні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2020 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "СК "Ван клік" на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 у справі №917/909/19; встановлено позивачу строк до 10.02.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; розгляд апеляційної скарги ПрАТ "СК "Ван клік" на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 у справі №917/909/19 ухвалено розпочати з 11.02.2020 без повідомлення учасників справи.

До початку розгляду справи по суті позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та не направив його до суду.

Як вже зазначалось вище, вказана апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи, зважаючи на приписи ч. 10 ст. 270 ГПК України, якими передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

13.04.2018 між ТДВ "Експрес Страхування" та ОСОБА_1 укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (програма Комфорт) №208.18.2398291 від 13.04.2018, предметом якого є страхування транспортного засобу Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 .

06.08.2018 о 10 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ГАЗ 33023414 д.н.з. НОМЕР_2 в місті Ірпінь, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Полтавська та вул. Натана Рибака , не надав дорогу транспорному засобу - Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 27.08.2018 у справі №367/5715/18, вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок вини водія - ОСОБА_2 (а.с.24, т.1).

07.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до ТДВ "Експрес Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО Філія "Універсал-Авто", ЄДРПОУ - 05482653 (а.с. 60 том 1).

Відповідно до калькуляції №КА-0005457 від 21.08.2018 філії "Універсал-Авто" ПрАТ "Українська автомобільна корпорація" вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevroelt Cruze, д/н НОМЕР_1 становить: 44011,75 грн. (а.с. 54-55, т.1).

Згідно Звіту від 26.09.2018 №431 ТОВ "Укравтолізинг" вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevroelt Cruze д/н НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 53204,16 грн. (а.с. 25-34, т.1).

Із змісту наявних в матеріалах справи Актів виконаних робіт №3A-0003973 від 28.11.2018 та № 3А-0003361 від 21.09.2018 вбачається, що фактична вартість ремонтних робіт склала 44011,75 грн. (а.с.56-59, т.1).

За страховим випадком (ДТП), згідно складеного страхового Акту №3.18.1698-1 від 22.08.2018 по Договору страхування позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 44011,75 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням 22.08.2018 №ЦО03148 (а.с.61, т.1).

Цивільна відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ 330232-414 д.н.з. НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Chevroelt Cruze д/н НОМЕР_1 , на момент спірної ДТП була застрахована у відповідача згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу серія АМ №6153548) (а.с.74-75, т.1).

23.05.2019 ПрАТ "СК "Саламандра Україна" змінило свою назву на ПрАТ "СК "Ван клік" (відповідач), що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 63-73, т.1).

09.11.2018 позивач звернувся до відповідача з Заявою №3.18.1698 про відшкодування шкоди (виплату страхового відшкодування) (а.с.76, т.1).

Після відкриття провадження у даній справі ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.06.2019 відповідачем в добровільному порядку сплачено позивачу 23971,29 грн. на підставі страхового Акту, що підтверджується платіжним дорученням за №4059 від 24.06.2019 (а.с. 94, т.1).

Як вже зазначалось, ухвалою господарського суду першої інстанції від 09.07.2019 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення страхового відшкодування в розмірі 23971,29 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

З урахуванням наведених обставин, позивач остаточно просив суд стягнути з відповідача суму відшкодування у розмірі - 20040,46 грн., інфляційні втрати у розмірі - 1 879,42 грн. та 672,84 грн. - 3% річних.

Відповідач не погодився з позовними вимогами, просив суд відмовити у задоволенні позову, при цьому вказав, що при визначенні шкоди не враховано фізичний знос автомобілю Chevroelt Cruze д/н НОМЕР_1 . Так, зокрема, страховою компанією відповідача було досліджено обставини страхового випадку та встановлено, що відповідно до відомостей комп`ютерної програми "Audatex" транспортний засіб Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_4 неодноразово відновлювався ремонтом.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що відповідно до наданого позивачем Страхового акту №3.18.1698-1 від 22.08.2018 (п.п. 2.3, 2.4 Страхового акту) вбачається, що в основу розрахунку розміру страхового відшкодування необґрунтовано взято Калькуляцію №КА-0005457 від 21.08.2018 без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Виходячи із вказаних доводів, на думку відповідача вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу повинна складати 24481,29 грн., а враховуючи що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (за полісом АМ/6153548 франшиза складає 510,00 грн.), то розмір страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи, складає 23971,29 грн.

Щодо заявлених до стягнення сум інфляційних втрат у розмірі 1879,42 грн. та 3% річних в сумі 672,84 грн., відповідач вказує, що згідно з положенням ст. 625 ЦК не застосовуються до відносин про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань.

Заперечуючи проти таких доводів позивач вказав, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що міститься в матеріалах справи рік випуску транспортного засобу - 2012 року, дата ДТП 06.08.2018. Тобто, оскільки на момент ДТП строк експлуатації транспортного засобу складає 6 років, тому у відповідності до п. 7.38 Методики, коефіцієнт фізичного зносу до вказаного транспортного засобу не застосовується. Складене та підписане оцінювачем ОСОБА_4 дослідження, яким встановлено коефіцієнт фізичного зносу ТЗ - 0,56, здійснено без огляду пошкодженого транспортного засобу, а тому доводи відповідача про необхідність врахування такого розрахунку є безпідставними.

Як вже зазначалось, Господарським судом Полтавської області 05.12.2019 ухвалено рішення у справі №917/909/19, яким позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 20040,46 грн. заподіяної шкоди та 1815,70 грн. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що особою винною у дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_2 (згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 27.08.2018 у справі №367/5715/18), відповідальність якого була застрахована відповідачем згідно з полісом серії АМ № 6153548, а отже, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до відповідача, як до страховика винної у ДТП особи.

Місцевим судом відхилено доводи відповідача про необхідність здійснення розрахунку страхового відшкодування із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, з посиланням на докази: відомості комп`ютерної програми "Audatex", відповідно до яких транспортний засіб Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 неодноразово відновлювався ремонтом. Наведений висновок обумовлений тим, що вказаний транспортний засіб випущений у 2012 році, тобто на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7 років, а із наданих відповідачем доказів не вбачається, що він раніше підлягав ремонту саме з пошкоджень зазначених у п. 7.39 Методики, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю та не підлягає застосуванню.

Поряд з цим, судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних, оскільки, за його висновком, положенням ст. 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки з тих підстав, що відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з зобов`язальних відносин.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такими законами, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36 цього Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 29, п. 32.7 ст. 32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16.

Тому, пред`явлення позивачем (особа, яка має право на отримання відшкодування замість потерпілого) до відповідача (страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.18 у справі № 910/5001/17.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (п. 34.4 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2019 (після відкриття провадження у справі) відповідачем сплачено позивачу 23971,29 грн. в рахунок погашення пред`явлених до стягнення 44011,75 грн. страхового відшкодування, з огляду на що спір у даній справі припинив своє існування, а ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.07.2019 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення страхового відшкодування в розмірі 23971,29 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Між сторонами у даній справі виник спір щодо розміру відшкодування, оскільки ТДВ "Експрес страхування" вважає, що ПрАТ "СК "Ван клік", як страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності, має йому відшкодувати повну вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту зносу КТЗ на рівні 0,00, а ПрАТ "СК "Ван клік" навпаки наполягає, що у нього існує лише обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту зносу КТЗ, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно наявного в матеріалах справи Звіту №431 про оцінку КТЗ Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 від 26.09.2018 (а.с.26-58, т.1), складеного ТОВ "Укравтолізинг" на замовлення позивача, в Розділі 3.4. оцінювач встановив, що коефіцієнт фізичного зносу становить 0,00, разом з цим, як вбачається з дослідження, на момент складення звіту строк експлуатації Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 становить 6,08 року.

Відповідно до п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.03 (далі - Методика оцінки КТЗ) значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема, 7 років - для легкових КТЗ.

Позивачем бралось значення коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,00 так як останнім призюмувалось, що автомобілю Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 менше ніж 7 років і він не містить аварійних та корозійних пошкоджень його складових частин, немає слідів відновлювального ремонту. Визначаючи розмір фізичного зносу КТЗ оцінювачем позивача бралась до уваги інформація комп`ютерної програми Audatex у складеному ним звіті, проте не встановлено обставин здійснення попереднього ремонту КТЗ або його складових частин протягом загального строку експлуатації.

В той же час, відповідач доводить суду, що здійснюючи розрахунок страхового відшкодування не було прийнято до уваги наявну в комп`ютерній програмі для складання ремонтних калькуляцій Audatex інформацію про те, що автомобіль Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 вже був пошкоджений в ДТП неодноразово, до його пошкодження при спірній ДТП, тобто вже ремонтувався, на підтвердження чого надано відповідні витяги з вказаної програми.

Наведене, на думку відповідача, в силу п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159) унеможливлює застосування значення коефіцієнту фізичного зносу таким, що дорівнює нулю, оскільки складові частини автомобіля Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 мають сліди відновлювального ремонту.

Відповідно до Розрахунку коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності Болдарєвим С.М. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №2653 від 13.11.2014, Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №2964 від 06.06.2015) на замовлення відповідача, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 складає 0,56.

Господарський суд першої інстанції, дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування викладених розбіжностей щодо розміру відшкодування у даній справі, встановив, що в даному випадку коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0,00 та не підлягає застосуванню, відтак дійшов висновку, що позивачем правомірно визначено суму страхового відшкодування в розмірі 44011,75 грн. та вимоги про стягнення 20040,46 грн. є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Однак, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду не погоджується з наведеним висновком місцевого господарського суду, що при визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у даній справі, необхідно прийняти значення коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ таким, що дорівнює 0,00.

За змістом п.п. 7.36 - 7.39 Методики ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон`юнктури ринку регіону.

Ринкова вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за визначеною формулою з урахуванням ціни нової складової частини та коефіцієнта фізичного зносу.

Значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів;

5 років - для мототехніки.

Винятком стосовно використання зазначених вимог є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

З огляду на викладені положення вбачається, що при визначенні вартості окремої складової частини транспортного засобу, строк експлуатації якої не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ; значення коефіцієнта фізичного зносу не приймається таким, що дорівнює нулю, зокрема, у випадку якщо відповідна складова частина або оперення кузова відновлювались ремонтом або мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що визначення розміру збитків на підставі ремонтної калькуляції, складеній на основі комп`ютерної програми Audatex, не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність, оскільки комп`ютерна програма Audatex рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Як вбачається із доданих відповідачем до матеріалів справи документів (роздруківок витягів з комп`ютерної програми для складання ремонтних калькуляцій Audatex) транспортний засіб - Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_4 підлягав наступному ремонтному впливу:

1) 15.04.2015 здійснювались ремонтні роботи, окрім інших, таких частин ТЗ: бампер передній, облицювання вентиляції, крило праве переднє, підкрилок лівий передній, облицювання колісних арок, здійснювався заміна складових частин передніх дверей;

2) 20.03.2018 здійснювались ремонтні роботи, окрім інших, таких частин ТЗ: полірування та фарбування зовнішньої поверхні; фарбування бамперу; ремонт та фарбування капоту; ремонт та фарбування переднього крила; ремонт бамперу та панелі протитуманних фар; ремонт облицювання вентиляції, декоративної накладки крила переднього правого, облицювання колісної арки; ремонт капоту та облицювання дверей.

Отже, із наданих відповідачем доказів вбачається, що як в першому випадку 15.04.2015, так і в другому ДТП - 20.03.2018, відбулось пошкодження та ремонт передньої частини (складових та оперення кузова) транспортного засобу Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до листа (вих. 1097/12 від 28.08.2019) АТ "Українська Автомобільна Корпорація" підтвердило, що послуги з відновлювального ремонту транспортного засобу Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_4 надавались Автосервісною Філією "Універсал-Авто" АТ "Українська Автомобільна Корпорація": 24.04.2015, 31.03.2018, 21.09.2018, 28.11.2018.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції досліджено та встановлено, що відповідно до Актів виконаних робіт від 28.11.2018 №ЗА-0003973 (а.с.56,57, т.1) та від 21.09.2018 №ЗА-0003361, СТО Філія "Універсал-Авто" здійснювались наступні відновлювальні роботи: заміна переднього бамперу, блока фари правої, нижньої та верхньої решітки радіатора, переднього бампера, протитуманних фар, дефлектора переднього бамперу; ремонт колісних арок, підкрилок, кріплення стояків; здійснювались полірувальні та лакофарбувальні роботи передньої частини автомобіля.

За наслідком здійснення співставлення пошкоджень автомобіля в ДТП 06.08.2018 з наданими відповідачем роздруківками (пошкодженнями в ДТП 15.04.2015 та 20.03.2018) судом апеляційної інстанції встановлено наявність деталей та складових частин автомобіля, які попередньо були замінені/відремонтовані. Тобто, всі відновлювальні та ремонтні роботи стосувалися саме передньої частини кузова та оперення КТЗ.

Таким чином, висновок суду про наявність підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,00 при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження при спірній ДТП, не відповідає приписам п.п. 7.36 - 7.39 Методики, оскільки складові частини кузова такого транспортного засобу вже відновлювалися ремонтом до настання відповідної події.

В свою чергу позивач не спростував відсутність здійснення відновлювального ремонту складових частин та оперення кузову автомобіля Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 , а тому не довів існування правових підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу таким, що дорівнює нулю, в порядку, визначеному п. 7.38 Методики.

В здійсненній на замовлення позивача експертній оцінці пошкодженого автомобіля Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 не відображено даних про здійснені заходи ремонтного та відновлювального впливу при застосуванні коефіцієнту фізичного зносу таким, що дорівнює нулю. Оскільки будь-яких доказів недостовірності або необ`єктивності інформації СТО Філія "Універсал-Авто" або комп`ютерної програми Audatex позивачем до матеріалів справи не надано, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції приймається до уваги експертна оцінка відповідача, в якій враховано коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази у розумінні ст.ст. 76 - 77 ГПК України на підтвердження здійснення ремонту ТЗ із використанням нових складників іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), що давало б підстави для застосування процента фізичного зносу 0,00 (п. 7.40 Методики). Втім, позивачем наведені обставини і не заперечуються.

Тому наведені обставини свідчать, що наданий позивачем Страховий акт №3.18.1698-1 від 22.08.2018 (в якому враховано вартість фактично понесених затрат на відновлювальний ремонт) складений без урахування вимог пп. б) п. 7.39 Методики, тобто помилково без застосування коефіцієнту фізичного зносу, у зв`язку з чим вказаний доказ не може свідчити про об`єктивність визначеної суми страхового відшкодування.

При цьому, відповідачем було долучено до матеріалів справи експертне дослідження суб`єкта оціночної діяльності Болдарєва С.М. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №2653 від 13.11.2014, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №2964 від 06.06.2015), відповідно до якого оцінювачем було надано висновок про необхідність застосування коефіцієнту фізичного зносу 0,56, з урахуванням попереднього ремонту складових частин автомобіля.

Згідно розрахунку відповідача, ним здійснено розрахунок страхового відшкодування, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,56 та 510,00 грн. франшизи за полісом серія АМ №6153548 (укладеним ПрАТ "СК "Ван клік" з винуватцем ДТП - ОСОБА_2 ), що становить 23971,29 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіривши наданий відповідачем розрахунок суми страхового відшкодування вважає обґрунтованим застосування коефіцієнту фізичного зносу 0,56.

Щодо вирахування відповідачем суми франшизи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Господарський суд першої інстанції і позивач послались на умови укладеного між ТДВ "Експрес страхування" та ОСОБА_1 . Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (програма Комфорт) №208.18.2398291 від 13.04.2018 (п. 8 частини А), відповідно до яких розмір безумовної франшизи за ДТП становить - 0%, у зв`язку з чим дійшли висновку про відсутність підстав для вирахування із загальної суми страхового відшкодування суми франшизи.

Разом з тим, судом залишено поза увагою, що до страховика (позивача) як до особи, яка виконала свої зобов`язання за договором страхування, перейшло право вимоги (право потерпілого) щодо особи, винної у збитках (відповідача). Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Пунктом 37.5 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Поняття "франшиза" міститься у ст. 9 Закону України "Про страхування" і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування.

За таких обставин, оскільки згідно умов Полісу серія АМ №6153548 обсяг відповідальності ПрАТ "СК "Ван клік" обмежений франшизою в сумі 510,00 грн., то така відповідальність покладена саме на особу, відповідальність якої застрахована.

Відтак обґрунтованою є вимога позивача про сплату відповідачем страхового відшкодування в розмір оціненої шкоди з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 510,00 грн. (франшиза).

Відповідачем здійснено відшкодування страхової виплати на користь позивача у розмірі 23971,29 грн. (виходячи із власного розрахунку), тобто виконано свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі.

Таким чином, оскільки позивачем належними засобами доказування не спростовано доводи та аргументи відповідача щодо попереднього неодноразового відновлення автомобіля Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_1 , підстави для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування заявленої до стягнення заборгованості, яка становить 20040,46 грн., враховуючи, що ПрАТ "СК "Ван клік" було виконано своє зобов`язання перед позивачем у розмірі 23971,29 грн., відсутні.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що порядок відшкодування шкоди у випадку недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, встановлено ст. 1194 ЦК України, згідно з якою різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою відшкодовує особа, яка завдала шкоди (правовий висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.09.2019 у справі №369/7209/16-ц).

В частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат - 1879,42 грн. та 672,84 грн. - 3% річних рішення суд першої інстанції ані позивачем, ані відповідачем не оскаржується, а тому у відповідності до вимог ст. 269 ГПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.

З огляду на вищевикладене, оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ПрАТ "СК "Ван клік" підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 у справі №917/909/19 в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача - ТДВ "Експрес страхування".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван клік" на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 у справі №917/909/19 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2019 у справі №917/909/19 - скасувати в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван клік" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" 20040,46 грн. заподіяної шкоди та 1815,70 грн. витрат по сплаті судового збору.

В скасованій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" (вул. Велика Василівська, 15/2, м. Київ, 01004, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван клік" (вул. Пушкіна, 47, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2881(дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.

Господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов