РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.03.2020Справа № 910/1639/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Драфт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Літра 1»

про стягнення 44 128, 72 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Драфт» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Літра 1» про стягнення 44 128, 72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки № ДР-00120 від 21.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/1639/20 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 10.02.2020 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 852 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 21.06.2018 укладено договір поставки № ДР-00120, згідно з яким позивач зобов`язався поставити відповідачу кеги з пивом, а відповідач - прийняти та оплатити їх.

Згідно пункту 2.5 договору № ДР-00120 від 21.06.2018 товар вважається переданим позивачем у кількості та якості, а відповідачем прийнятим в момент підписання представником відповідача видаткової накладної на поставлену партію товару.

Позивач зазначає, що у період 25.06.2018 - 21.06.2019 поставив відповідачу товар на загальну суму 228 704, 34 грн., що підтверджується видатковими накладними № 1650 від 25.06.2018 на суму 5 400, 12 грн., № 1730 від 03.07.2018 на суму 3 850, 08 грн., № 1769 від 05.07.2018 на суму 1 550, 04 грн., № 1875 від 13.07.2018 на суму 1 550, 04 грн., № 1898 від 17.07.2018 на суму 2 300, 04 грн., № 2004 від 26.07.2018 на суму 3 100, 08 грн., № 2054 від 01.08.2018 на суму 2 300, 04 грн., № 2199 від 14.08.2018 на суму 3 100, 08 грн., № 2251 від 17.08.2018 на суму 1 550, 04 грн., № 2416 від 03.09.2018 на суму 5 400, 12 грн., № 2680 від 20.09.2018 на суму 13 800, 24 грн., № 2732 від 25.09.2018 на суму 4 600, 08 грн., № 2918 від 11.10.2018 на суму 1 550, 04 грн., № 3090 від 25.10.2018 на суму 3 100, 08 грн., № 3390 від 21.11.2018 на суму 3 100, 08 грн., № 3450 від 22.11.2018 на суму 5 400, 12 грн., № 3451 від 22.11.2018 на суму 1 550, 04 грн., № 3528 від 06.12.2018 на суму 3 100, 08 грн., № 3529 від 06.12.2018 на суму 3 100, 08 грн., № 3711 від 26.12.2018 на суму 1 200, 00 грн., № 44 від 10.01.2019 на суму 1 550, 04 грн., № 404 від 20.02.2019 на суму 3 100, 08 грн., № 405 від 20.02.2019 на суму 5 400, 12 грн., № 447 від 26.02.2019 на суму 1 750, 02 грн., № 542 від 06.03.2019 на суму 1 550, 04 грн., № 543 від 06.03.2019 на суму 1 550, 04 грн., № 597 від 13.03.2019 на суму 3 100, 08 грн., № 598 від 13.03.2019 на суму 1 550, 04 грн., № 678 від 21.03.2019 на суму 6 500, 10 грн., № 679 від 21.03.2019 на суму 7 250, 10 грн., № 704 від 25.03.2019 на суму 1 750, 02 грн., № 815 від 03.04.2019 на суму 5 370, 06 грн., № 816 від 03.04.2019 на суму 9 140, 10 грн., № 898 від 10.04.2019 на суму 3 450, 06 грн., № 899 від 10.04.2019 на суму 3 770, 04 грн., № 1103 від 03.05.2019 на суму 10 450, 20 грн., № 1104 від 03.05.2019 на суму 10 300, 20 грн., № 1328 від 23.05.2019 на суму 12 600, 24 грн., № 1329 від 23.05.2019 на суму 10 900, 20 грн., № 1414 від 30.05.2019 на суму 10 300, 20 грн., № 1415 від 30.05.2019 на суму 6 400, 08 грн., № 1493 від 05.06.2019 на суму 10 390, 20 грн., № 1583 від 12.06.2019 на суму 5 350, 08 грн., № 1584 від 12.06.2019 на суму 3 850, 08 грн., № 1658 від 20.06.2019 на суму 10 390, 20 грн., № 1663 від 21.06.2019 на суму 10 390, 20 грн. та товарно-транспортними накладними за період 25.06.2018 - 21.06.2019, які наявні у матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором поставки № 00120 від 21.06.2018 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов даної угоди.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною шостою статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 6.3 договору поставки № 00120 від 21.06.2018 встановлено, що відповідач перераховує кошти за поставлений товар на рахунок позивача не пізніше 14 банківських днів з дати поставки товару.

Судом встановлено, що строк оплати за поставлений товар по договору № 00120 від 21.06.2018 є таким, що настав.

За твердженням позивача поставлені товари відповідач оплатив частково (протягом липня 2018 - серпня 2019 року загальною сумою 191 661, 14 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача), у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість у розмірі 37 043, 20 грн.

Позивач 09.01.2020 направив відповідачу претензію, у якій просив відповідача сплатити заборгованість за поставлений товар та штрафні санкції за порушення строків оплати, відповіді на яку не отримав.

Доказів оплати відповідачем вказаної позивачем суми заборгованості за отриманий товар суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основної суми боргу у загальному розмірі 37 043, 20 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 6 207, 84 грн. - пені, нарахованої за період 13.07.2019 - 13.01.2020, 639, 38 грн. - 3% річних за період 13.07.2019 - 31.01.2020 та 238, 30 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період липень 2019 - січень 2020.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.1 договору № 00120 від 21.06.2018 у випадку несвоєчасної оплати товару, відповідач на вимогу позивача сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких умов, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 6 207, 84 грн. - пені, нарахованої за період 13.07.2019 - 13.01.2020.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 639, 38 грн. - 3% річних за період 13.07.2019 - 31.01.2020 та 238, 30 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період липень 2019 - січень 2020.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Літра 1» (04074, місто Київ, вулиця Вишгородська, будинок 28/1, ідентифікаційний код 42102630) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Драфт» (02098, місто Київ, вулиця Березняківська, будинок 22-А, ідентифікаційний код 30470666) 37 043 (тридцять сім тисяч сорок три) грн. 20 коп. - основного боргу, 6 207 (шість тисяч двісті сім) грн. 84 коп. - пені, 238 (двісті тридцять вісім) грн. 30 коп. - інфляційних втрат, 639 (шістсот тридцять дев`ять) грн. 38 коп. - 3 % річних та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк