УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

27.03.2020Справа № 910/4218/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ЮГ» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 19, оф. 900-С) про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, заяви про відступлення частки, визнання недійсними рішень загальних зборів, скасування дій державних реєстраторів та витребування частки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ЮГ» (далі - відповідач-3) про визнання недійним договору купівлі-продажу, заяви про відступлення частки в статутному капіталі товариства, скасування рішень загальних зборів, скасування дій державних реєстраторів та витребування частки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що права на 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ЮГ», власником яких була ОСОБА_1 , внаслідок низки протиправних та незаконних дій відповідачів, вибули із її володіння, а тому повинні бути повернуті позивачу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов такого висновку.

За приписами ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява, зокрема повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) … відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (п.2); зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8).

Проте, всупереч наведеного, в поданій позовній заяві заявником не зазначено номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача-3 (Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ЮГ») і не зауважено, що такі відомості заявнику невідомі чи відсутні; не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Разом з цим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

При цьому майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України).

Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності або витребування частки в статутному капіталі товариства у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою і підлягають грошовій оцінці.

Позаяк ОСОБА_1 , заявляючи позовну вимогу про витребування на її користь 100 % частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ЮГ», ціну позову не вказала.

Крім цього, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак до позовної заяви не додано жодних доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, як і не зазначено, з наданням відповідних доказів, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено чотирнадцять вимог немайнового характеру, за розгляд яких має бути сплачений судовий збір у розмірі 29428,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102 грн*14 вимог) та одну вимогу майнового характеру, а саме про витребування на користь позивача частки в статутному капіталі відповідача-3 розміром 100% статутного капіталу.

Як вже зазначалося, у відповідності до п.2 ч.1 ст.163 Господарського процесуального кодексу України, ціна позову у позовах про витребування майна визначається вартістю цього майна, а відтак в частині позовної вимоги майнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір за ставкою, що підлягає сплаті при поданні позову, виходячи з вартості корпоративних прав.

Однак, позивачем не додано доказів, із яких можливо було б визначити вартість спірної частки в статутному капіталі товариства, які позивач просить витребувати і відповідно унеможливлює, на даний час, визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті за дану вимогу.

Відтак, з метою усунення недоліків поданої позовної заяви в частині сплати судового збору позивачем має бути сплачений судовий збір за 14 вимог немайнового характеру в сумі 29428,00 грн та за 1 вимогу майнового характеру в розмірі 1,5 відсотка від ціни позову, яка має бути визначена позивачем, виходячи з вартості спірної частки статутного капіталу товариства, з наданням доказів у підтвердження даної вартості, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (735700 грн.)).

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок позивача до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення з метою забезпечення їх права ознайомитись з такою позовною заявою та надати відзив на неї відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України. Якщо відповідач забажає скористатися таким правом на подання відзиву, йому кореспондується аналогічний відповідний обов`язок надіслати всім іншим учасникам судового розгляду копії відзиву (п.2 ч.6 ст.165 Господарського процесуального кодексу України) з метою забезпечення їх права ознайомитись з цим відзивом, в чому і полягає забезпечення в даному випадку рівності процесуальних прав та обов`язків сторін та інших учасників справи.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

На підтвердження виконання наведених приписів господарського процесуального закону позивачем було додано до позовної заяви описи вкладення до цінного листа від 16.03.2020, з яких вбачається, що відправлення копії позовної заяви з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ЮГ» було здійснено за адресою: 02218, м. Київ, вул. Райдужна, буд. 13А, оф. 201, вказана адреса зазначена позивачем і в позовні заяві.

В той же час, місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

При цьому, відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань» внесені до Єдиного державного реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ЮГ» ідентифікаційний код 33741116 є: 02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 19, оф. 900-С.

Таким чином, позивачем було направлено копію позовної заяви та доданих до неї документів на іншу адресу, ніж адреса місцезнаходження відповідача-3, а відтак вказаний опис вкладення у лист від 16.03.2020 не є належним доказом виконання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання позивачем відповідачу-3 копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Крім цього, стаття 164 Господарського процесуального кодексу України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Разом з цим, як вбачається з додатків до позову, в якості «доказів» заявником до позову додано ксерокопії документів, більшість з яких не містять всіх належних відміток про засвідчення копій, передбачених п.п. 5.27 ДСТУ 4163-2003, а саме: дати засвідчення копії або ж взагалі не засвідчені.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених статтями 91, 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 91, 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

3. Встановити ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- письмової заяви із визначенням ціни позову;

- оригіналу платіжного документа про сплату судового збору за вимоги немайнового характеру в розмірі 29428,00 грн;

- оригіналу платіжного документа про сплату судового збору за вимогу майнового характеру, виходячи з визначеної ціни позову;

- письмової заяви із зазначенням номерів засобів зв`язку, офіційних електронних адрес, адрес електронної пошти відповідача-3 або заяви про те, що такі відомості позивачу невідомі або відсутні;

- належних доказів направлення відповідачу-3 за адресою його місцезнаходження копії даної позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення;

- письмової заяви щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- документів (доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги) в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях, згідно з п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003).

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Т.В. Васильченко