ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2020м. ДніпроСправа № 904/586/20

за позовом Акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м.Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

про стягнення збитків у розмірі 4 137,77 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулося до господарського суду з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" і просить суд стягнути збитки у розмірі 4 137,77 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані виявленням Позивачем нестачі коксового горішку у вагоні №63812812 під час перевезення вантажу за накладною №50812783.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

24.03.2020 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 23.03.2020, в якому він просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву у зв`язку з тим, що через значний документообіг на підприємстві та його багатоструктурність він був позбавлений достатнього часу з моменту отримання позовної заяви для підготовки та направлення відзиву на позовну заяву. Як стверджує Відповідач, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 про відкриття провадження у справі ним отримана 12.02.2020.

Також у відзиві на позовну заяву Відповідач не погоджується з позовними вимогами і просить суд відмовити у їх задоволенні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2020 у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву - відмовлено.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2018 між Акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (далі-Покупець, Позивач) та Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі-Постачальник) укладено Договір поставки №012/18-15 (а.с.21-30).

У відповідності до умов Договору, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцеві продукцію коксохімічного виробництва (далі-товар) у відповідності з асортиментом, кількістю, строками, в об`ємі, за цінами та на умовах передбачених у Специфікаціях до даного Договору, які являються його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору. Витрати за перевезення (залізничний тариф) товару від пункту відправлення до пункту призначення покладаються на Постачальника, якщо інше не передбачено Специфікаціями.

Згідно п.2.1. Договору, Постачальник зобов`язується здійснювати поточні поставки Товару, обумовленого в Специфікаціях до даного Договору, на умовах СРТ залізнична станція Запоріжжя Ліве Придніпровська залізниця (згідно правил ІНКОТЕРМС-2010), якщо інші умови поставки не обумовлені Специфікаціями до даного Договору.

28.03.2020 між сторонами укладено Специфікацію №19, яка являється невід`ємною частиною Договору, згідно якої вбачається, що Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець оплатити товар (коксовий горішок 10-25 мм), у кількості 400 т на суму 3 795 782,40 грн. з ПДВ, на умовах поставки СРТ-станція Південна в період з 01.04.2019р. по 30.04.2019р. (а.с.31).

На виконання умов Договору, ПрАТ «МК Азовсталь» виставив Позивачу рахунок-фактуру №92703903 від 25.07.2019р. на оплату за відвантажений по залізничній накладній №50812783 товар (а.с.18).

ПрАТ «МК Азовсталь» виставив Позивачу коригування №92768977 від 30.08.2019р. на оплату (а.с.19).

Позивачем оплачено вартість товару ПрАТ «МК Азовсталь», що підтверджується платіжним дорученням №336864 від 30.08.2019р. (а.с.20).

Відповідно до Договору, Специфікації №19 від 28.03.2019р. Постачальник по залізничній накладній №50812783 зі станції відправлення Сартана Донецької залізниці на станцію Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці відвантажив на адресу Позивача Товар.

Вантаж прибув у рухомому складі у вагоні №63812812.

При видачі вантажу вантажоотримувачу, на станції Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці, проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагоні №63812812 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

Так, Комерційним актом №460005/1078 від 01.08.2019р. (а.с.16-17), складеним на станції Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці, встановлено:

на підставі комерційного акту №463003/333 від 27.07.2019р. станції Пологи проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшего по відправці у складі приймальника поїздів ОСОБА_1 , прийомоздавальника заводу ОСОБА_2 , слідчий Заводського ВП Ніколаєва Е.В. у присутності заступника начальника станції Тетері О.М . зі зважуванням вагону на справних електронних вагах вантажоодержувача №0120 - перевірка 10.06.2019р. За документом значиться тара 23750кг, нетто 41700кг.

Фактично виявилось брутто 64060 кг, тара з документа 23750 кг, нетто 40310 кг, що менше документу на 1390 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкою, вище рівня бортів 30-40 см. В перевізному документі значиться маркування вапняним розчином фактично маркування поперечними смугами вапном. Маркування порушене, виїмка на 6-7 люками ліворуч довжиною 120 см, шириною 100 см, глибиною 80 см.

Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка закриті, просипу вантажу не має.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини Відповідача, який не забезпечив збереження вантажу. Позивач просить стягнути вартість недостачі вугілля з Відповідача у розмірі 4 137,77 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступних підстав.

Статтею 114 Статуту передбачено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж.

Оскільки спірний вагон з коксовим горішком був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

З наведених норм вбачається, що у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка ваг), а отже недостача маси вантажу, за які відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Таким чином, вартість вагової недостачі з урахуванням норми природної втрати у вагоні №63812812 становить 1390 кг. Вартість недостачі з ПДВ складає 4 137,77 грн.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У відповідності до частин 1-3 статті 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 роз`яснень Вищого господарського суду України №04-5/225 від 29.09.2008 "Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вантажу у спірному вагоні слід покласти на Відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість їх задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.31, 110, 114, 130, 133 Статуту залізниць України, ст.314 Господарського кодексу України, ст.ст.924, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст.123, 129, 232-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця", (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", (49038, м.Дніпро, вул.Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", (69035, м.Запоріжжя, вул.Діагональна, 11, ) збитки у розмірі 4 137,77 грн. та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

06.04.2020р.