ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"23" березня 2020 р.Справа № 922/693/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши матеріали

позовної заяви Комунальне некомерційне підприємство "Обласний центр онкології", 61070, м. Харків, вул. Лісопарківська, 4, код 40929168
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАС 2018", 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 121, код 42569383
про визнання припиненими договорів та витребування майна
ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство "Обласний центр онкології" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПАС 2018" (відповідач) в якому просить суд:

1 - визнати припиненим договори оренди приміщень, укладені на підставі Рішення Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 у справі №922/3303/18, а саме:

договір оренди на нежитлові приміщення №№ 12, 20 1-го поверху загальною площею 27,8 кв.м., у тому числі місця спільного користування 10,4 кв.м., будівлі, літ. "Б-2", що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Лісопарківська, 4, між Комунальним некомерційним підприємством Обласний центр онкології та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПАС 2018" на умовах, визначених судовим рішенням;

договір оренди на частину нежитлового приміщення 1-го поверху (приміщення №33-Б), загальною площею 30,2 кв.м., у тому числі місця спільного користування 23,2 кв.м. будівлі, літ. Р-1, що розташоване за адресою: м. Харків, вулиця Лісопарківська, 4, між Комунальним некомерційним підприємством Обласний центр онкології та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПАС 2018" на умовах, визначених судовим рішенням;

договір оренди на частину нежитлового приміщення 1-го поверху (приміщення № 6,7,8,9,10,11) загальною площею 99,9 кв.м., у тому числі місця спільного користування площею 6 кв.м., нежитлової будівлі, літ. М-5, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лісопарківська, 4, між Комунальним некомерційним підприємством Обласний центр онкології та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПАС 2018" на умовах, визначених судовим рішенням.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2020, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 10.03.2020 було залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу 5 денний строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання доказів сплати судового збору у повному обсязі, а саме, надати суду докази доплати судового збору в розмірі 4 204 грн. за немайнові вимоги та 1,5 % від вартості майна щодо якого заявлені вимоги про витребування з урахуванням грошової оцінки цих вимог.

Також, зазначеною ухвалою було роз`яснено позивачу, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху, надіслана на адресу позивача, яка зазначена позивачем у позовній заяві та була отримана останнім 13.03.2020.

Таким чином, строк на усунення недоліків позовної заяви спливає 18.03.2020.

Позивачем недоліки позовної заяви усунені не були, однак, 18.03.2020 позивач звернувся до суду з клопотанням (вх. № 6981) в якому просить суд:

- звільнити від сплати судового збору в частині слати судового збору за майнову вимогу у розмірі 1,5 % від вартості майна, щодо якого заявлено вимогу про витребування та фактичне повернення з незаконного використання

- надати додатковий час для доплати судового збору в розмірі 4 204 грн.

В обґрунтування свого клопотання, позивач вказує на складний фінансовий стан, КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ОНКОЛОГІЇ» на даний час не має можливості виконати вимоги ухвали суду від 10.03.2020 року по справі № 922/693/20 в частині доплати судового збору в розмірі 4 204 грн. за немайнові вимоги у термін, якій встановлений судом.

Щодо доплати судового збору в розмірі 1,5 % від вартості майна щодо якого заявлені вимоги про витребування з урахуванням грошової оцінки цих вимог вказує на те, що він звернувся за захистом своїх порушених прав до суду щодо фактичного повернення з незаконного користування Товариства з обмеженою відповідальністю «СПАС 2018» нежитлові приміщення №№12, 20 1-го поверху загальною площею 27,8 кв.м., у тому числі місця спільного користування 10,4 кв.м., будівлі, літ. "Б-2", що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Лісопарківська, 4; 1-го поверху (приміщення №33-Б), загальною площею 30,2кв.м., у тому числі місця спільного користування 23,2 кв.м. будівлі, літ.Р-1, що розташоване за адресою: м. Харків, вулиця Лісопарківська, 4; 1-го поверху (приміщення №6,7,8,9,10,11) загальною площею 99,9кв.м., у тому числі місця спільного користування площею 6кв.м., нежитлової будівлі, літ. М-5, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лісопарківська, 4, а тому вважає, що вимога позивача щодо повернення вищевказаного майна підпадає під застосування п. 4 ч. 1 ст. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" щодо звільнення від сплати судового збору.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд виходив з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовій збір".

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін та за умови наявності підстав, визначених у ч. 1 вказаної статті.

За ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач не надав доказів того, що предметом позову є захист саме соціальних прав, як і доказів, що б підтверджували його скрутний майновий стан та неможливість сплати судового збору в розмірі 4 204 грн. за немайнові вимоги.

Норми вказаної статті не містять посилання на інші підстави, за наявності яких суд може задовольнити клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Крім того, позивач не зазначив який саме додатковий час йому потрібен для сплати судового збору в розмірі 4 204 грн. за немайнові вимоги.

Розглядаючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України про судовий збір (на підставі якої позивач просить звільнити його від сплати судового збору за розгляд його майнових вимог про повернення майна) встановлено, що позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

Отже, позивач яким є комунальне підприємство, а не громадяним, не відноситься до кола осіб, яких відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору.

Також, позивачем не надано документального підтвердження того, що позивач відповідає іншим критеріям, переліченим у ст. 5 Закону України "Про судовий збір", що виключає можливість звільнення такого позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 вказаного Закону визначено, що суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, передбачених процесуальним законом.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

При цьому суд зазначає, що безпідставне надання пільг з реалізації обов`язку щодо сплати судового збору одному з учасників судового процесу, має наслідком порушення прав інших учасників та суперечить принципу рівності сторін у господарському процесі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналізуючи право особи на розгляд її скарги в апеляційному суді, слід застосовувати положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема, у рішенні 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", яким зазначено, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

При цьому, Суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду... Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Отже, встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до господарського суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду, прийняте по суті спору, у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір", є допустимим обмеженням скаржника у доступі до суду та не становить порушення гарантованого йому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд".

Враховуючи не надання позивачем доказів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, суд відмовляє заявнику у задоволенні клопотання позивача в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, при розгляді позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 10.03.2020 про залишення позовної заяви без руху, не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно з частинами четвертою та шостою статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин позовну заяву і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

Відповідно до частини восьмої статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Комунальне некомерційне підприємство "Обласний центр онкології".

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання - 23.03.2020.

Ухвалу може бути оскаржено. Апеляційна скарга може бути подана до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвалу складено та підписано - 23.03.2020.

Суддя С.А. Прохоров

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).