УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

м. Київ

03.04.2020Справа № 924/41/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежність" (30600, Теофіпольський р-н, с. Єлізаветпіль)

Про зміну підстав позову

У справі № 924/41/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежність" (30600, Теофіпольський р-н, с. Єлізаветпіль)

До Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1)

Про визнання зобов`язання припиненим

Суддя Бондаренко Г.П.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежність" до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором та за договором застави відмовити повністю.

17.03.2020 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежність" № б/н від 12.03.2020 про зміну підстав позову, в якій позивач зазначає, що 10.09.2008 між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 432008/85/22кв та договір застави (транспортних засобів). Судом встановлено, що на підставі договору застави від 10.09.2008 реєстратором Хмельницької філії «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 26.09.2008 здійснено реєстрацію обтяження транспортних засобів: самоскиду КАМАЗ 45143-013-15, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причепу-самоскиду Нефаз 8560. 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Разом з тим, судом у рішенні вказав, що у суду відсутні підстави для визнання припиненими зобов`язань за кредитним, договором на підставі статті 599 Цивільного кодексу України, у зв`язку з виконанням, проведеним належним, чином, так, як суд встановив той факт, що ТОВ «Незалежність» провело повний розрахунок по Кредитному договору № 432008/85/22кв від 10.09.2008 року, а, отже, всі зобов`язання пов`язані із даним Договором припинились, як за договором кредиту, так і за договором застави.

Заявник зазначив, що 16.10.2019 року ТОВ «Незалежність» звернулось до ПАТ «Укргазбанк» із заявою, яка була отримана 22.10.2019 року, в якій просив: «протягом 5-ти днів із дня отримання даної заяви звернутись до реєстратора або держателя Державного реєстру обтяжень рухомого майна із заявою про припинення і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяження транспортних засобів: самоскиду Камаз 45143-013-15. 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причепу-самоскиду Нефаз 8560. 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке було накладене відповідно; до договору застави транспортних засобів, який 10.09.2008 року посвідчений нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу Теофіпольського районного нотаріального округу Сурмою Г.Ф. та зареєстрований у реєстрі за № 3604».

Однак, відповідач листом за вих. №50508/997/2019 від 05.11.2019 року повідомив про те, що виконати прохання Банк не має можливості внаслідок того, що у ТОВ «Незалежність» по кредитному договору № 432008/85/22кв від 10.09.2008 року існує прострочена заборгованість в сумі 53919,74 грн.

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 64326887 від 21.01.2020 року щодо об`єкта нерухомого майна №64013090 від 21.07.2016 існує обтяження - застава рухомого майна із забороною відчуження.

Позивач наголошує, що зважаючи на припинення договору застави, наявність у Єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна записів про обтяження рухомого майна, що було передано в заставу, є порушенням прав позивача.

На переконання позивача в даному випадку у діях відповідача вбачається склад противоправної поведінки, вираженій у бездіяльності, яка порушує законне право власності та суперечить інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежність».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Незалежність» вважає такі дії Публічного акціонерною товариства «Укргазбанк» протиправною, та вважає, що слід зобов`язати Банк вчинити певні дії щодо припинення запису в Державному реєстрі обтяжень.

Суд, розглянувши подану заяву зазначає, наступне.

Господарським процесуальним кодексом України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одними із основних засад господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність процесуальних строків.

Згідно зі статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України визначено, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Так, позивач в силу статті 46 Господарського процесуального кодексу України наділений правом подачі заяви про зміну підстав позову.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що таке процесуальне право позивача може бути реалізовано ним ДО закінчення підготовчого засідання (частина 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України).

Подання ж такої заяви після встановленого строку має собою підстави для залишення її без задоволення, а в даному випадку - без розгляду, оскільки провадження у справі № 924/41/18 закінчено, у зв`язку з вирішенням спору по суті та ухваленням рішення 22.01.2019, яке набрало законної сили, а отже провадження у даній справі закінчено.

Відповідно до положень статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (частина 1). Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України (частина 2).

При цьому, необхідно враховувати, що чинний Господарський процесуальний кодекс України має на меті забезпечити своєчасний розгляд справ і правову визначеність, унеможливити зловживання процесуальними правами та підвищити ефективність судочинства в цілому, для чого встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, визначено стадії судового процесу, запроваджено розумні обмеження.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежність" зміну підстав позову підлягає залишенню її без розгляду, оскільки заявником (позивачем) не дотримано вимог процесуального закону та порушено строки вчинення процесуальних дій.

Суд при цьому звертає увагу заявника на те, що останній не позбавлений можливості звернутись до суду за захистом своїх прав шляхом подачі нової позовної заяви.

Керуючись статтями 2, 13, 46, 114, 118, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити заяву № б/н від 12.03.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежність" про зміну підстав позову - без розгляду.

2. Відповідно до частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвалу може бути оскаржено.

Дата підписання ухвали: 03.04.2020

Суддя Бондаренко Г.П.