УХВАЛА

19.03.2020Справа № 910/16159/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Івашіній Н. В., розглянувши

заявуПублічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"
проухвалення додаткового рішення

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптечне об`єднання "Біокон"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватного акціонерного товариства "Альба Україна"

про стягнення 831 886, 32 грн.

представники сторін:

від заявника (позивача): не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" (далі - ПАТ "Банк "Київська Русь", заявник) із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судового збору.

Заявник зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 р. у даній справі з Державною бюджету України позивачу був повернутий судовий збір у сумі 58 815,31 грн., проте, суд не вирішив питання про повернення вказаної суми, сплаченої платіжними дорученнями № 20 від 26.08.2016 р., № 4 від 08.02.2017 р., № 5862 від 10.10.2018 р., № 3974 від 18.04.2017 р., № 4270 від 27.02.2019 р. за кожним платіжним дорученням окремо. Тому у своїй заяві банк просить у додатковому рішенні визначити про повернення суми судового збору наступним чином: у розмірі 8 649,31 грн., сплаченого платіжним дорученням № 20 від 20.08.2016 р.; у розмірі 9 514,24 грн., сплаченого платіжним дорученням № 4 від 08.02.2017 р.; у розмірі 12 973,97 грн., сплаченого платіжним дорученням № 5862 від 10.10.2018 р.; у розмірі 10 379,17 грн., сплаченого платіжним дорученням № 3974 від 18.04.2017 р.; у розмірі 17 298,62 грн., сплаченого платіжним дорученням № 4270 від 27.02.2019 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.03.2020 зазначена заява була призначена до розгляду.

У судове засідання учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви. Представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 р. у даній справі була затверджена мирова угода, укладена сторонами 29.11.2019 р., про стягнення пені у сумі 104 445,82 грн., інфляційних витрат у сумі 664 156,28 грн., 3 % річних у сумі 63 284,22 грн., що разом становить 831 886,32 грн. Цією ж ухвалою позивачу з Державного бюджету України був повернутий судовий збір у сумі 58 815, 31 грн., сплачений платіжними дорученнями № 20 від 26.08.2016 р., № 4 від 08.02.2017 р., № 5862 від 10.10.2018 р., № 3974 від 18.04.2017 р., № 4270 від 27.02.2019 р.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Зі змісту ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 р. вбачається, що окрім затвердження укладеної сторонами мирової угоди від 29.11.2019 р. про стягнення заборгованості у сумі 831 886,32 грн., судом також було повернуто ПАТ "Банк "Київська Русь" з Державного бюджету України судовий збір у сумі 58 815,31 грн. (50 % від суми нерозподіленого судового збору 117 630,62 грн.), сплаченого платіжними дорученнями № 20 від 26.08.2016 р., № 4 від 08.02.2017 р., № 5862 від 10.10.2018 р., № 3974 від 18.04.2017 р., № 4270 від 27.02.2019 р.

Отже, встановлено, що своїм рішенням (ухвалою) від 16.12.2019 р. у даній справі Господарський суд міста Києва вирішив усі позовні вимоги та питання, зокрема, про повернення ПАТ "Банк "Київська Русь" судового збору з Державного бюджету України, у зв`язку із затвердженням укладеної сторонами мирової угоди, а тому підстав для прийняття додаткового рішення немає.

За таких обставин, суд не приймає посилання заявника на норми закону щодо ухвалення додаткового рішення (ст. 244 ГПК України), які на його думку мають бути застосовані під час вирішення даного питання про розподіл судових витрат.

У той же час, судом встановлено, що сума судового збору, яка була сплачена декількома платіжними дорученнями, повернута позивачу в цілому, тобто без визначення конкретних платіжних доручень та сум, а тому встановити, яка сума судового збору та за яким з цих платіжних доручень повертається позивачу неможливо. За таких обставин суд вважає, що є необхідність внести виправлення в ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 р. в частині повернення судового збору із визначенням конкретних платіжних доручень та сум, що підлягають поверненню.

Відповідно до п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Так, згідно зі ст. 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Отже, керуючись ст. 243 ГПК України, суд вважає за необхідне внести відповідне виправлення у абз. 12 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 р., у якому суму судового збору у розмірі 58 815,31 грн., що підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету, розподілити за кожним платіжним дорученням із зазначенням конкретних сум наступним чином: за платіжним дорученням № 20 від 26.08.2016 р. - 8 649,31 грн., № 4 від 08.02.2017 р. - 9 514,24 грн., № 5862 від 10.10.2018 р. - 12 973,97 грн., № 3974 від 18.04.2017 р. - 10 379,17 грн., № 4270 від 27.02.2019 р. - 17 298,62 грн.

Керуючись ст. 234, 243, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у заяві Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" про ухвалення додаткового рішення.

Внести виправлення у абзац 12 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 по справі № 910/16159/16, зазначивши, що поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір:

- у розмірі 8 649,31 грн., сплачений платіжним дорученням № 20 від 20.08.2016;

- у розмірі 9 514,24 грн., сплачений платіжним дорученням № 4 від 08.02.2017;

- у розмірі 12 973,97 грн., сплачений платіжним дорученням № 5862 від 10.10.2018;

- у розмірі 10 379,17 грн., сплачений платіжним дорученням № 3974 від 18.04.2017;

- у розмірі 17 298,62 грн., сплачений платіжним дорученням № 4270 від 27.02.2019.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті в судовому засіданні 19 березня 2020 року.

Повний текст ухвали складений 31 березня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її постановлення.

Суддя Головіна К. І.