ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" березня 2020 р. Справа № 924/1190/16

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Грамчука І.В., суддів Заверухи С.В., Яроцького А.М., розглянувши отримані у межах справи № 924/1190/16 про банкрутство ТОВ "ДМС-Дашківці" с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області матеріали

за заявою Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" Хмельницька область Ярмолинецький район, смт. Ярмолинці

до Арбітражного керуючого - керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" Яроша Василя Юрійовича м.Хмельницький

про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів

За участю учасників справи :

від позивача: Остапчук О.О. - згідно ордеру

керуючий санацією - арбітражний керуючий Ярош В.Ю.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 25 лютого 2020р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

11.01.2019 року до господарського суду Хмельницької області в межах справи про банкрутство ТОВ "ДМС-Дашківці" № 924/1190/16 надійшла заява Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" смт. Ярмолинці до Арбітражного керуючого - керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" Яроша Василя Юрійовича м.Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.01.2019 року зазначену позовну заяву передано для розгляду судді Грамчуку І.В.

Як убачається із матеріалів заяви, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, а саме про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів.

За результатами аналізу поданої позовної заяви з доданими до неї документами судом не встановлено наявності підстав, передбачених ст.ст. 174, 175 ГПК України, а тому відповідно до ч. 1 ст. 176 ГПК України суд визнав подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі (ухвала від 14.01.2019р.).

Окрім того на адресу господарського суду Хмельницької області 11.01.2019 року надійшла заява Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" Хмельницька область Ярмолинецький район, смт. Ярмолинці про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони арбітражному керуючому - керуючому санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" Ярошу Василю Юрійовичу (29007, м.Хмельницький, вул.Гагаріна,5 к.333 Свідоцтво №169 від 19.02.2013р.) вчиняти дії щодо державної реєстрації та подання державному реєстратору речових прав для державної реєстрації припинення речових прав суборенди рішення від 27.11.2009р. № 924/1190/16-54 про відмову від правочинів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2019 року вищезазначену заяву передано на розгляд судді Грамчуку І.В., яким ухвалою від 14.01.2019р. у задоволенні заяви ППСВ"Від-Агро" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони керуючому санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" арбітражному керуючому Ярошу В.Ю. вчиняти дії щодо державної реєстрації та подання державному реєстратору речових прав для державної реєстрації припинення речових прав суборенди рішення від 27.11.2009р. № 924/1190/16-54 про відмову від правочинів відмовлено.

Попередньо ухвалою від 18 грудня 2018р. суд відмовив приватному підприємству сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" смт.Ярмолинці у задоволенні заяви (вх. № 05-06/817/18 від 17.12.2018р.) про забезпечення позову, в якій заявник просив суд заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Хмельницькій області, державним кадастровим реєстраторам відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" здійснювати державну реєстрацію припинення речових прав суборенди приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" (код 38884757) на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0001 та :03:009:0095.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Звертаючись до суду із позовною заявою (вх. № 05-06/21/19 від 11.01.2019р.) приватне підприємство сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" смт.Ярмолинці вказало, що заявник є суборендарем земельних ділянок кадастровий номер :03:008:0001 та :03:009:0095. Договори суборенди вказаних земельних ділянок укладені 01.11.2014 року між землекористувачем ТОВ «ДМС-Дашківці» та ППСВ «ВІД-АГРО».

Пунктом 38 вказаних договорів попереджено недопустимість їх розірвання в односторонньому порядку.

Крім цього, п.13 та п.34 договорів передбачають порядок перегляду розміру орендної плати щодо виконання вказаних договорів.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 26.10.2018 року у справі № 924/1190/16 введено процедуру санації ТОВ «ДМС-Дашківці», керуючим санації є арбітражний керуючий Ярош В.О.

Незважаючи на попередження про недопустимість розірвання вказаних договорів в односторонньому порядку, а також наявності процедури щодо можливості зміни орендної плати щодо її збільшення, арбітражний керуючий Ярош В.О. 27.11.2018 року прийняв рішення № 924/1190/16-54 про відмову від вказаних правочинів в односторонньому порядку без погодження та попереднього повідомлення суборендаря ППСВ «ВІД-АГРО».

Заявник вважає вказане рішення протиправним та таким що підлягає скасуванню в зв`язку з наступним.

Арбітражний керуючий в своїй діяльності керується Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під санацією розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Тобто, на думку позивача, арбітражний керуючий, у разі належного проведення санації боржника має не допустити збільшення боргових зобов`язань Боржника, запобігти визнанню боржника банкрутом та ліквідації боржника.

Таким чином позивач дійшов висновку, що дії арбітражного керуючого щодо розірвання вказаних договорів суперечать вимогам вказаного Закону, не спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника та навпаки збільшують кредитні зобов`язання боржника, сприяють швидшому визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, що як наслідок межує з навмисним доведенням боржника до банкрутства зловживаючи службовим становищем.

В обґрунтування вказаного позивач повідомив, що станом на сьогодні ППСВ «ВІД-АГРО» на виконання вказаних договорів, з метою збереження та покращення об`єкта суборенди, підприємством за його попередніми розрахунками було витрачено кошти в сумі не менше 12 825 гривень на один гектар, що як мінімум становить 1 987 875 гривень на всю площу земельної ділянки. Прибутку від здійснення господарської діяльності на вказаних земельних ділянках ППСВ «ВІД-АГРО» на даний час не отримувало, що підтверджується відповідною бухгалтерською документацією.

Крім цього, ППСВ «ВІД-АГРО» належним чином виконувало свої договірні зобов`язання та понесло витрати щодо сплати коштів за орендну плату.

Зрозуміло, що ППСВ «ВІД-АГРО» укладаючи вказані договори, розраховувало на отримання прибутку від здійснений господарської діяльності на вказаних земельних ділянках. З цією метою на сьогоднішній день проведено ряд робіт щодо підготовки земельних ділянок для проведення весняно-посівних робіт. Зокрема проведено дискування, культивацію, оранку ґрунту, внесено добрива та інші поживні речовини з метою покращення якості земельної ділянки, придбано насіння з метою здійснення весняно посівних робіт завчасно підготовленої земельної площі.

Тобто, на переконання позивача, розпочато технологічний цикл щодо виготовлення (випуск) сільськогосподарської продукції на орендованих земельних ділянках.

Натомість ч. 10 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка є підставою, на думку арбітражного керуючого, для відмови від правочинів, також не допускає можливості відмовитись від правочину в односторонньому порядку, якщо розпочато технологічний цикл випуску продукції.

На переконання позивача, очевидним є та обставина, що припинення вказаних договорів до закінчення розпочатого ППСВ «ВІД-АГРО» технологічного циклу виготовлення (випуск) сільськогосподарської продукції на орендованих земельних ділянках завдасть суборендарю збитків, які відповідно до ст. 28 Закону України «Про оренду землі» необхідно буде відшкодовувати за рахунок боржника, що суперечить принципам санації.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про оренду землі» орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі.

Збитками вважаються :

фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Вочевидь, що відшкодування збитків які ППСВ «ВІД-АГРО» зазнає унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі, суперечить оздоровленню фінансово-господарського становища боржника та навпаки збільшують кредитні зобов`язання боржника, сприяють швидшому визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, що суперечить принципам санації, яка на даному етапі відбувається із боржником.

Крім цього, на недопустимість розірвання договору оренди в односторонньому порядку вказує ст. 31 Закону України «Про оренду землі», згідно якої договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний лише за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На переконання позивача, враховуючи вказане стає зрозумілим, що рішення керуючого санацією про відмову від правочинів щодо суборенди земельних ділянок є протиправним, а тому з метою захисту своїх прав позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 року про відмову від правочинів.

У відзиві на позов (вх. № 05-22/1378/19 від 19.02.2019р.) керуючий санацією відмітив, що ППСВ «Від-Агро» звернулося до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р.

Ухвалою суду від 14.01.2019р. прийнято заяву до розгляду в межах справи № 924/1190/16 про визнання банкрутом ТОВ «ДМС-Дашківці» та відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги ППСВ «Від-Агро» та заявлені доводи є неспроможними, тому Ярош В.Ю. з ними не погоджується з огляду на таке:

Позивач подав до суду позовну заяву, а судом відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідно діють всі норми Господарського процесуального кодексу України, у т.ч. щодо юрисдикції господарських судів.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

ППСВ «Від-Агро» у позові зазначило відповідачем «Арбітражний керуючий санацією Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМС-Дашківці» Ярош Василь Юрійович». Однак згідно з ухвалою суду від 26.10.2018р. по справі № 924/1190/16 Яроша призначено «Керуючим санацією Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМС-Дашківці», а не «Арбітражний керуючий санацією».

Окрім того згідно з ч.1 ст.1 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» керуючий санацією як арбітражний керуючий - це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

При цьому арбітражний керуючий не є фізичною особою-підприємцем, тоді як на думку Яроша В.Ю., норми п.6 ч.1 ст.20 ГПК України щодо юрисдикції господарських судів про визнання недійсними актів на позов ППСВ «Від-Агро» не можуть бути поширені на зазначений позов.

Зазначені у позові вимоги не є похідними від спору щодо майна, тому на зазначений позов не можуть бути поширені і норми п.13 ч. 1 ст. 20 ГПК України. Не поширюються також норми п.8 ч. 1 ст. 20 ГПК України щодо юрисдикції господарських судів по справах про банкрутство та справах у спорах з майновими вимогами до боржника, оскільки позов поданий не до боржника.

Разом з тим і норми ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом», згідно з якими суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, також не можуть бути поширені на зазначений позов, оскільки відповідачем у позові зазначений не боржник по справі про банкрутство № 924/1190/16.

Враховуючи зазначені обставини та приведені норми, Ярош В.Ю. вважає, що провадження у справі має бути закрите згідно з п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, так як спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Додатково Ярош В.Ю. звертає увагу суду на те, що права та обов`язки арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) визначені ч.ч. 1 та 2 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом». Зокрема, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: 1) звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом; 2) скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; 3) отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом; 4) залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами; 5) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади і органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їх згодою; 6) отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом направлення офіційних запитів до держателя або адміністратора відповідного реєстру; 7) подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися вимог законодавства; 2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; 3) аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію; 4) подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством; 5) створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства; 6) здійснювати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог; 7) надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; 7-1) вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту; 8) надсилати органам Національної поліції чи органам прокуратури повідомлення про факти порушення законності, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному порядку; 9) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством про банкрутство.

У зазначених нормах не передбачено повноважень і обов`язку арбітражного керуючого виступати відповідачем по окремих позовах при здійсненні ним діяльності в межах справи про банкрутство. Крім того, на переконання керуючого санацією, всі дії були вчинені ним в межах прав, визначених вищезазначеними нормами з дотриманням всіх обов`язків, визначених статтею 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом».

Рішення керуючого санацією № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів, скасування якого ППСВ «Від-Агро» обрано предметом спору, на думку арбітражного керуючого, прийнято у повній відповідності до норм ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом».

Ухвалою суду від 26.10.2018р. по справі № 924/1190/16 введено процедуру санації ТОВ «ДМС-Дашківці», в межах якої Яроша В.Ю. призначено керуючим санацією.

Під санацією згідно з ч. 1 ст.28 Закону розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.

ТОВ «ДМС-Дашківці» є орендарем земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Дашковецької сільської ради: 82,8 га згідно договору оренди з Віньковецькою РДА № 270 від 24.11.2008р. та 72,2 га згідно договору оренди № 271 від 24.11.2008р. (копії договорів додаються).

Однак, у ТОВ «ДМС -Дашківці» на зазначені земельні ділянки до відкриття провадження у справі про банкрутство, були укладені не виконані договори суборенди з ППСВ «Від-Агро : б/н від 1.11.2014р на 82,800 га та б/н від 1.11.2014р на 72,2000 га. Ці правочини були довгостроковими (понад один рік), строк - 19 років.

По зазначених договорах суборенди право на отримання боржником коштів від ППСВ «Від-Агро» не передбачалося.

Як в договорах оренди (п.8), так і в договорах суборенди (п.9) передбачено однакову орендну плату - 3 % від нормативної грошової оцінки. Відповідно, маючи майно, ТОВ «ДМС-Дашківці» не має від нього ніякого прибутку.

На думку Яроша В.Ю. , виконання цих правочинів (договорів суборенди) створювало умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника, оскільки не дають змоги здійснення самим товариством товарного виробництва з отриманням прибутку.

За таких обставин договори суборенди з ППСВ «Від-Агро» смт. Ярмолинці б/н від 1.11.2014р на 82,800 га та б/н від 1.11.2014р на 72,2000 га, які вчинені до відкриття провадження у справі про банкрутство, не виконані, є довгостроковими (понад один рік), їх виконання створювало умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника, тому були підстави визначені ч. 10 ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зокрема, згідно з ч.10 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» керуючий санацією у тримісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право відмовитися від правочинів (договорів) боржника, вчинених до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо: виконання правочину (договору) завдає збитків боржнику; правочин (договір) є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника; виконання правочину (договору) створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Тому були всі підстави для прийняття рішення керуючого санацією № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від вищезазначених правочинів (договорів суборенди).

Чинним законодавством не передбачено обов`язку узгодження чи попереднього повідомлення суборендаря, як про це зазначає позивач, про прийняте рішення «Про відмову від правочинів».

При цьому після прийняття рішення, його копія була невідкладно надіслана ППСВ «Від-Агро» з листом № 924 /1190/16-56 від 29.11.2018р. ( копія листа додається, оригінал у відповідача).

Окрім того, на переконання арбітражного керуючого, доводи позивача із наданими матеріалами про можливі збитки позивача ніяким чином не відносяться до предмету спору.

Натомість з огляду на положення статті 22 ЦК України та статті 224 ГК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Дана позиція неодноразово була підтверджена в постановах Верховного Суду, зокрема у справі № 918/216717 (постанова від 12.03.2018р.). Доведення зазначеного з позовної заяви та умов договорів не вбачається.

Безпідставні будь-які посилання позивача щодо навмисного доведення керуючим санацією боржника до банкрутства, нанесення збитків позивачу. При цьому відсутні будь-які докази.

На підставі викладеного, арбітражний керуючий просив суд закрити провадження за позовом ППСВ «Від-Агро» до керуючого санацією ТОВ «ДМС-Дашківці» Яроша В. Ю. про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р., - у будь-якому разі, - відмовити у позові повністю.

В якості додатку до відзиву відповідачем долучено копію договору оренди земельної ділянки № 271 від 24.11.2008р., копія договору оренди земельної ділянки №270 від 24.11.2008р., копія листа 924 /1190/16-56 від 29.11.2018р. з доказами надіслання.

В отриманій судом заяві (вх. № 05-06/49/20 від 31.01.2020р.) про зміну підстав позову позивач відмітив, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 14 січня 2019 року відкрито провадження за заявою ППСВ "Від-Агро" смт Ярмолинці до Арбітражного керуючого санацією ТОВ «ДМС-Дашківці» Яроша В.Ю. м. Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша В.Ю. N 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів для її розгляду за правилами загального позовного провадження.

У зв`язку із апеляційним та касаційним оскарженням ухвал Господарського суду Хмельницької області, розгляд відповідної заяви ППСВ "Від-Агро" не проводився.

Після призначення справи до судового розгляду, набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

У урахуванням вказаного, на переконання позивача, відповідно до ст. 46 ГПК України є необхідним змінити підстави заявленого позову.

За заявою ППСВ «ВІД-АГРО» є суборендарем земельних ділянок кадастровий номер :03:008:0001 та :03:009:0095. Договори суборенди вказаних земельних ділянок укладені 01.11.2014 року між землекористувачем ТОВ «ДМС-Дашківці» та ППСВ «ВІД-АГРО».

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 26.10.2018 року у справі № 924/1190/16 введено процедуру санації ТОВ «ДМС-Дашківці», керуючим санації є арбітражний керуючий Ярош В.Ю.

Рішенням № 924/1190/16-54 про відмову від вказаних правочинів в односторонньому порядку без погодження та попереднього повідомлення суборендаря ППСВ «ВІД-АГРО», арбітражний керуючий відмовився від договорів суборенди від 01.11.2014 року укладених між ТОВ «ДМС-Дашківці» () та Приватним підприємством сільськогосподарського виробництва «ВІД-АГРО» (), а саме :

договору суборенди земельної ділянки площею 82,8 га, кадастровий номер :03:008:0001;

договору суборенди земельної ділянки площею 72,2 га, кадастровий номер :03:009:0095.

Підставами відмови було те, що вказані договори (правочини) суборенди є довгостроковими (понад 19 років), враховуючи, що за цими договорами не передбачено отримання коштів орендарем і такі суборендар не сплачував, приймаючи до уваги, що подальше виконання цих правочинів унеможливлює відновлення платоспроможності боржника, оскільки не дає змоги останньому самостійно використовувати ці земельні ділянки з метою отримання прибутку, керуючий санацією, керуючий санацією, приходить до висновку про необхідність та наявність підстав відмовитися від таких правочинів.

Позивач вважає, що вказані підстави відмови від договорів суборенди є безпідставними, а рішення арбітражного керуючого незаконним з урахуванням наступного.

В пункті 38 вказаних договорів суборенди земельних ділянок визначено недопустимість їх. розірвання в односторонньому порядку.

Крім цього, п. 13 п. 34 договорів передбачають порядок перегляду розміру орендної плати щодо виконання вказаних договорів.

Незважаючи на обізнаність арбітражного керуючого про наявне застереження в договорах про недопустимість розірвання вказаних договорів в односторонньому порядку та наявності процедури щодо можливості зміни орендної плати щодо її збільшення арбітражний керуючий Ярош В.О. 27.11.2018 року прийняв рішення № 924/1190/16-54 про відмову від вказаних правочинів в односторонньому порядку без погодження та попереднього повідомлення суборендаря ППСВ «ВІД-АГРО».

На час прийняття спірного рішення № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 року, арбітражний керуючий в своїй діяльності керувався Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка на даний час кореспондується із положеннями ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства, під санацією розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Тобто, арбітражний керуючий, у разі належного проведення санації боржника має не допустити збільшення боргових зобов`язань Боржника, запобігти визнанню боржника банкрутом та ліквідації боржника.

Таким чином, на переконання позивача, дії арбітражного керуючого щодо розірвання вказаних договорів суперечать вимогам вказаного Закону, не спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника та навпаки збільшують кредитні зобов`язання боржника, сприяють швидшому визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, що як наслідок межує з навмисним доведенням боржника до банкрутства зловживаючи службовим становищем.

Підставою відмови від договорів суборенди було зокрема намір використовувати земельні ділянки ТОВ «ДМС-Дашківці» самостійно з метою відновлення платоспроможності. Натомість 10.09.2019 року було зареєстровано речове право суборенди спірних земельних ділянок за іншою юридичною особою. Підставою виникнення речових прав стали укладені договори суборенди вказаних земельних ділянок з іншим суб`єктом господарювання.

Таким чином, арбітражний керуючий не мав на меті здійснювати відновлення платоспроможності ТОВ «ДМС-Дашківці» шляхом використання вказаних ділянок самим Товариством.

Слід також наголосити, що у розумінні ч. 10 ст. 28 Закону № 2343-ХІІ, ч. 9 ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства, керуючий санацією має право відмовитися від договору (правочину) боржника, але не від зобов`язань, які до моменту відмови виникли на його підставі. Іншими словами, за змістом та правовими наслідками одностороння відмова від виконання договорів боржника подібна односторонньому розірванню договору і не призводить до односторонньої зміни умов договору. Оскільки договором є згода про досягнення умов щодо встановлення зобов`язання, то слід вважати, що такою відмовою усувається підстава для уникнення зобов`язання на підставі цього договору. У зв`язку із цим важливо акцентувати: якщо предметом договору є встановлення зобов`язання, то предметом зобов`язання є певна дія боржника. Тому предметний зміст відмови керуючого санацією від виконання договору боржника не охоплює відмову від існуючого зобов`язання.

Якщо ж продовження виконання договору є можливим або бажаним, але на інших умовах, то договір може бути змінено у порядку, передбаченому ст. 188 ГК України (за згодою сторін, за рішенням суду).

З огляду на викладене, на увагу заслуговує питання щодо можливості односторонньої відмови керуючого санацією від виконання боржником зобов`язань за договорами суборенди земельних ділянок у порядку ч. 10 ст. 28 Закону № 2343-ХІІ та ч. 9 ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, наведені у ч. 10 ст. 28 Закону № 2343-ХІІ, ч. 9 ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства підстави пов`язують право керуючого санацією на відмову від договорів боржника з конкретними обставинами, які реально перешкоджають відновленню платоспроможності боржника. А тому, ухвалюючи відповідне рішення, арбітражний керуючий повинен оперувати не припущеннями, а виключно конкретними обставинами, які б закономірно настали у разі виконання цих договорів.

Тобто, заявляючи про відмову від виконання договору боржника з огляду на його збитковість, слід керуватися таким: «якщо сума, на яку зменшиться вартість майна боржника внаслідок виконання зобов`язання, перевищує суму збитків, які доведеться відшкодувати при односторонній відмові від його виконання, то вигідніше скористатися наявним правом і відмовитись від виконання і навпаки».

Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення арбітражним керуючим не було враховано, що технологічний процес вирощування продукції рослинного походження становить один сільськогосподарський рік, який розпочато ще на початку вересня 2018 року, та триває до вересня 2019 року. Тобто, період технологічного процесу виробництва перевищує строк санації, який ухвалою господарського суду було визначено строком 6 місяців.

Таким чином, арбітражний керуючий не мав підстав для прийняття спірного рішення про відмову від договорів суборенди.

Крім того, в обґрунтування вказаного, станом на дату подачі позову до суду ППСВ «ВІД- АГРО» на виконання вказаних договорів, з метою збереження та покращення об`єкта суборенди, за попередніми розрахунками позивача, було витрачено кошти в сумі не менше 12 825 гривень на один гектар, що як мінімум становить 1 987 875 гривень на всю площу земельної ділянки. Прибутку від здійснення господарської діяльності на вказаних земельних ділянках ППСВ «ВІД-АГРО» на час подачі позову не отримувало, що підтверджується відповідною бухгалтерською документацією.

Крім цього, ППСВ «ВІД-АГРО» належним чином виконувало свої договірні зобов`язання та понесло витрати щодо сплати коштів за орендну плату.

Зрозуміло, що ППСВ «ВІД-АГРО» укладаючи вказані договори, розраховувало на отримання прибутку від здійснення господарської діяльності на вказаних земельних ділянках. З цією метою на сьогоднішній день проведено ряд робіт щодо підготовки земельних ділянок для проведення весняно посівних робіт. Зокрема проведено дискування, культивацію, оранку ґрунту, внесено добрива та інші поживні речовини з метою покращення якості земельної ділянки, придбано насіння з метою здійснення весняно посівних робіт завчасно підготовленої земельної площі.

Тобто, розпочато технологічний цикл щодо виготовлення (випуск) сільськогосподарської продукції на орендованих земельних ділянках.

Як уже зазначалося, частиною 10 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка є підставою, на думку арбітражного керуючого, для відмови від правочинів, також не допускає можливості відмовитись від правочину в односторонньому порядку, якщо розпочато технологічний цикл випуску продукції. Вказані положення містяться також в ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства.

Дії арбітражного керуючого щодо відмови від виконання правочинів завдає збитків ППСВ «ВІД-АГРО» як суборендарю.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про оренду землі» орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі.

Збитками вважаються :

фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Таким чином, у разі відшкодування збитків які ППСВ «ВІД-АГРО» зазнає унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі, суперечить оздоровленню фінансово-господарського становища боржника та навпаки збільшують кредитні зобов`язання боржника, сприяють швидшому визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, що суперечить принципам санації, яка на даному етапі відбувається із боржником.

Крім цього, на недопустимість розірвання договору оренди в односторонньому порядку вказує і ст. 31 Закону України «Про оренду землі» яка чітко вказує, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний лише за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а тому з врахуванням вказаного, рішення керуючого санацією про відмову від правочинів щодо суборенди земельних ділянок є протиправним.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. 46 ГПК України, ст. 16 ЦК України, ч. 9 ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 року про відмову від правочинів.

У якості додатку позивачем долучено докази направлення заяви іншим учасникам справи; копії інформації з державного реєстру речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :03:008:0001; копії інформації з державного реєстру речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :03:009:0095.

В межах даної справи судом отримано пояснення керуючого санацією боржника (вх. № 05-22/632/20 від 22.01.2020р. щодо зміни підстав позову, в яких Ярош В.Ю. відмітив, що він уже надавав суду відзив на подану позовну заяву, у якому вказував на необхідність закриття провадження за цією заявою, оскільки на його думку з огляду на зміст, характер та суб`єктний склад цього позову, останній не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. А щодо суті вимог, - вказував про їх необґрунтованість, яка суперечить вимогам відповідного закону.

Отримавши копію заяви позивача про зміну підстав позову, незважаючи на завершення строків для такої зміни, керуючий санацією заперечив по суті щодо викладених у ній підстав, їх обґрунтувань та висновків.

Як випливає із змісту заяви, позивач вказує на такі обставини, що на його думку зумовлюють незаконність прийнятого керуючим санацією рішення про відмову від суборенди :

недопустимість розірвання в односторонньому порядку;

відмовитися можна лише від договору, але не від зобов`язань, що на його підставі виникло;

відмова є незаконною оскільки уже розпочато технологічний цикл випуску продукції.

Проте з точки зору арбітражного керуючого, ці висновки суперечать нормам матеріального права.

Щодо недопустимості розірвання в односторонньому порядку.

Незважаючи на наявність у договорах суборенди п. 38, у відповідності до якого одностороннє розірвання договору не допускається, у п. 37 цього договору визначено, що його дія припиняється шляхом розірвання з інших визначених законом підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Право на таку відмову керуючого санацією передбачено ч. 10 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом».

Окрім того відповідно до ст. 14 ЦК України особи, які вчинили дво - або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Правові наслідки відмови від правочину встановлюються законом або домовленістю сторін.

Зазначені положення цивільного законодавства спростовують доводи позивача щодо неможливості такої відмови в односторонньому порядку.

З іншого боку, будь-які положення договору, зокрема про недопустимість односторонньої відмови, не можуть скасовувати або змінювати надані законом керуючому санацією повноваження, як окремому процесуальному суб`єкту, що надані йому не як керівнику такої сторони договору, а саме як керуючому санацією. Особи, на яких розповсюджуються процедури банкрутства перебувають в особливому правовому режимі, внаслідок якого, зокрема його статутні органи управління не мають відповідних повноважень. З огляду на це, будь-які положення договорів, що були укладені боржником і встановлюють його права та обов`язки, не можуть обмежувати повноваження арбітражного керуючого, якими він наділений законом додатково до властивих йому як керівнику повноважень.

Щодо можливості відмови лише від договору, але не від зобов`язань, що на його підставі виникло.

Такий висновок зроблений позивачем внаслідок помилкового застосування до правовідносин суборенди, позиції Верховного Суду України щодо можливості відмови керуючого санацією від кредитних зобов`язань (див. постанову від 26.08.14. № 3-37гс14; httр://reуеstr.court.gov.ua/Review/40423550).

У цій постанові Верховний України вказав таке, зокрема:

«Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Таким чином, виконанням договору є вчинення дій щодо встановлення, зміни або припинення цивільних прав і обов`язків. Права і обов`язки, які виникають із таких дій, становлять зміст цивільно-правового зобов`язання.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, для виконання кредитного договору необхідне вчинення сторонами передбачених умовами договору дій, які призводять до встановлення між ними кредитного правовідношення.

Таке відношення встановлюється між сторонами з часу отримання позичальником від банку кредиту.

З настанням цієї події договір як підстава для виникнення кредитного правовідношення у повному обсязі вважається таким, що відбувся.

Правовідношення, що виникло, є зобов`язанням. У подальшому сторони в залежності від суб`єктивного становища виконують обов`язок вчинити дію чи здійснюють вимоги, визначені змістом правовідношення, відповідно до умов договору, тобто виконують зобов`язання.

Порядок виконання та припинення зобов`язання регулюється ЦК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 10 статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає можливість відмови від невиконаного повністю або частково договору, а тому положення цієї норми не можуть розглядатися як спеціальна законна підстава припинення кредитного зобов`язання у названий спосіб.

У випадку відмови від кредитного договору, ця норма може бути застосована за умови врахування положень частини 2 статті 1056 ЦК України, якою передбачено можливість відмови позичальника від одержання кредиту, що по суті означає відмову від вступу у кредитне зобов`язання, визначене кредитним договором.

З урахуванням встановлених судами фактичних обставин справи та положень статей 626, 509 та 1054 ЦК України слід дійти висновку, що спірний стан відносин між сторонами безпосередньо охоплюється змістом юридичного факту невиконання позичальником встановленого зобов`язанням обов`язку повернення кредиту і сплати процентів, а до змісту юридичного факту невиконання договору ці обставини мають пряме, але опосередковане зобов`язанням відношення, відображають факт порушення встановленого на виконання договору цивільного права.

Можливість припинення зобов`язання шляхом відмови керуючого санацією від договору у процедурі банкрутства боржника ЦК України не передбачена.

Згідно зі статтею 205 Господарського кодексу України, яка врегульовує припинення господарського зобов`язання у разі неможливості виконання, встановлено у частині п`ятій, що у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом, а підставою припинення зобов`язань за його участі у такому випадку є його ліквідація.

Отже, підстави для відмови керуючим санацією від кредитних договорів з метою припинення зобов`язання відсутні. Відповідно, не виникають підстави для наслідкового припинення договорів застави та іпотеки, якими забезпечено виконання зобов`язання.

Право відмови від договору (правочину), передбачене частиною 10 статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», повинне розумітися як відмова від вчинення дій, які можуть встановити нові кредитні зобов`язання боржника на підставі вчинених до порушення справи про банкрутство позичальника кредитних договорів за наявності інших умов застосування такого права, які визначені цією нормою».

Таким чином, за наслідками змісту цієї постанови, арбітражний керуючий дійшов висновку, що неможливість відмови від договору, як способу відмови від зобов`язань, стосується виключно кредитних правовідносин, у яких боржник, в особі керуючого санацією намагається використати такий інструмент, як спосіб припинення таких боргових зобов`язань боржника, що уже є вимогами кредиторів у відповідній справі про банкрутство.

Натомість :

у правовідносинах суборенди боржником є саме суборендар, а не ТОВ «ДМС-: Дашківці». Аналогія із застосування такого ж підходу до суборенди була би коректною лише в тому випадку, коли б суборендар перебував в процедурі санації і керуючий санацією такого боржника відмовився би від цієї суборенди, а не навпаки, як у нашому випадку;

жодного активного зобов`язання ТОВ «ДМС-Дашківці», як особа що надала в суборенду земельну ділянку, такою вимовою не припиняється, оскільки свої зобов`язання ТОВ «ДМС-Дашківці» за цими договорами виконала передавши їх (як і банк у приведеній постанові);

норми ст.ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі», на відміну від положень цивільного законодавства, що регулюють кредитні правовідносини, передбачають можливість розірвання договору суборенди не лише за згодою сторін чи за рішенням суду, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Такою підставою, на переконання керуючого санацією, і є відповідне положення ч. 10. ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

норма чинної на той час норми ч. 10 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачала відмову від виконання договорів, а не від самих правочинів (договорів), як визначено нормою ч. 10. ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у новій редакції, що і була застосована керуючим санацією.

Таким чином, на переконання Яроша В.Ю., ті висновки і положення, що приводить позивач є необґрунтованими і не можуть бути застосовані до відносин суборенди, у яких особа, що відмовляється від договорів є надавачем, а боржником - суборендар, і ця відмова спрямована не на відмову від виконання грошових зобов`язань за договором, які визнані судом у справі про банкрутство, а на повернення активу боржнику внаслідок відмови саме від правочину.

Щодо незаконності відмови у зв`язку із розпочатим технологічним циклом випуску продукції.

Відповідно до ч. 10. ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із необхідних умов для такої відмови є те, що відповідний правочин (договір) є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника.

Позивач помилково вважає, що з огляду на виключення, яке містить ця норма (крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника) та враховуючи завершення розпочатого технологічного циклу за межами строку процедури санації, керуючий санації на мав права відмовитися від такої суборенди.

Проте, на думку арбітражного керуючого, такий висновок зроблений внаслідок помилкового неуважного тлумачення змісту зазначеної норми, яка таке виключення застосовує лише до випадку, якщо відповідний правочин спрямований на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі. Саме тому задля можливості одержання таких позитивних результатів для боржника законодавець і встановив виключення, що не дозволяє відмовитися від довгострокового спрямованого на досягнення позитивних результатів договору, якщо технологічний цикл для такого досягнення завершиться лише за строками санації.

Договори ж суборенди, відмова від яких є предметом позову, як видно із їх змісту, жодним чином не були спрямовані на досягнення боржником будь-якого позитивного результату, оскільки відповідно до їх п. 9 розмір плати за цю суборенду складає 3% нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що сплачується безпосередньо на рахунок Дашковецької сільської ради. Тобто, цими договорами навіть не передбачалася можливість будь-якого позитивного результату для ТОВ «ДМС-Дашківці».

Оскільки договори суборенди не були спрямовані на досягнення позитивних результатів для боржника, завершення технологічного циклу з випуску продукції поза межами процедури санації (навіть якщо це мало місце) не може бути обставиною, що виключає можливість відмовитися від таких договорів в порядку ч. 10. ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що технологічний цикл із випуску суборендарем продукції був розпочатий, що виключає навіть необхідність такого докладного тлумачення змісту відповідної норми.

Щодо твердження позивача про відсутність наміру в керуючого санацією здійснювати відновлення платоспроможності шляхом використання земельних ділянок самим боржником, на доказ чого він приводить факт укладання реєстрації 10.09.2019р. договорів суборенди із іншою особою слід заперечити таке.

Як видно і із запропонованого тексту плану санації і мирової угоди, самостійне використання цих земельних ділянок боржником передбачалося в довгостроковій перспективі до 2033р.

Укладення договорів суборенди із ТОВ «Разер» було вимушеним заходом для забезпечення лише збору таким товариством уражаю, який був виявлений керуючим санацією та оприбуткований. При цьому, п. 16 цих договорів було передбачено, що земельна ділянка передається в суборенду з метою забезпечення дозрівання та збору сільськогосподарської продукції. У зв`язку із цим строк цього договору визначався лише до 31.01.2020р.

Таким чином, враховуючи зміст цих короткострокових договорів та обставини, які пов`язані із оприбуткування виявлених і оприбуткованих біологічних активів та їх обмолотом, про що керуючим санацією уже доводилось до відома суду Повідомленням щодо стану справ та правовідносин які склалися в процедурі санації боржника № 924/1190/16-115 від 18.11.2019, приймаючи до уваги пропонований строк відновлення платоспроможності до 2033р., укладання цих короткострокових договорів не може свідчити про відсутність наміру використання земельних ділянок боржником самостійно для відновлення платоспроможності.

Підсумовуючи викладене, арбітражний керуючий просив суд закрити провадження за позовом ППСВ «Від-Агро» до керуючого санацією ТОВ «ДМС-Дашківці» Яроша В. Ю. про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р., у будь-якому разі відмовити у позові повністю.

В додатку до заперечень керуючим санацією долучено копії короткострокових договорів суборенди.

Приведені у заяві ППСВ "Від-Агро" смт Ярмолинці (вх. № 05-06/49/20 від 31.01.2020р.) про зміну підстав позову аргументи відповідають вимогам ст.ст. 2-5, 42, 46 ГПК України, а тому вислухавши міркування арбітражного керуючого Яроша В.Ю., суд відповідне клопотання позивача задовольнив.

Окрім того в отриманих судом письмових поясненнях (вх. № 05-22/2610/20 від 25.03.2020р.) представник позивача, керуючись ст. 42 ГПК України повідомив суд наступне :

Відповідно до положень Конституції України, всі закони мають однакову юридичну силу.

Предметом розгляду у даній справі є надання правової оцінки відповідності вимогам законів, в тому числі спеціального законодавства, яке регулює оренду земельних ділянок (в тому числі земель державної власності), рішенню арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018 року про відмову від правочинів.

Так, правове регулювання відносин, пов`язаних з орендою земельних ділянок, здійснюється спеціальним земельним законодавством, до того ж спірна земельна ділянка є земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення з особливим правовим режимом, який визначається також земельним законодавством.

А тому Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не може мати пріоритету у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів.

Законом України від 13.05.2014 року № 1258-УП виключено частину 2 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка проголошувала пріоритет цього Закону перед іншими законодавчими актами України в регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством суб`єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Так, договори суборенди земельної ділянки площею 82,8 га, кадастровий номер :03:008:0001 та земельної ділянки площею 72,2 га, кадастровий номер :03:009:0095, були укладенні відповідно до положень Закону України «Про оренду землі». При визначенні орендної плати було взято нормативну грошову оцінку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розмір якої визначено відповідно до Закону України «Про оцінку земель» та відповідного Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого Міністерством аграрної політики та продовольства України. При цьому розмір орендної плати відповідав положенням Податкового кодексу України, а також положенням основних договорів оренди землі, та не суперечили їм.

Крім того, відповідно до положень Закону України «Про оренду землі», укладення вказаних договорів суборенди було узгоджено із розпорядником земель - Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Управлінням Держгеокадастру було погоджено укладення відмічених договорів та відповідно погоджено їх умови.

Згідно вимог ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Враховуючи вказане, керуючий санацією повинен обґрунтувати відмову від виконання договору.

Сплата орендної плати за земельні ділянки державної власності безпосередньо до бюджету не може бути обґрунтуванням того, що договір завдає збитків боржнику, оскільки дана форма оплати орендної плати визначена як основними договорами оренди землі, так і укладеними на їх основі договорами суборенди земельних ділянок. При цьому, в рішенні про відмову від правочинів не містить інформації про ставки оренди державного землі за інші аналогічні земельні ділянки, та чи завдає збитків товариству така сплата орендної плати за землі державної власності. Ставка орендної плати за договорами суборенди землі визначена відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про оренду землі», крім того, передача в суборенду земельних ділянок узгоджена із розпорядником землі. Тобто, керуючий санацією не обґрунтував того, що виконання договору завдає збитків боржнику; виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника, тому що не довів невідповідність ставки орендної плати за договором суборенди вимогам чинного законодавства.

Виходячи із загальних принципів права, норма спеціальна має перевагу над нормою загальною. Договір суборенди земельної ділянки є договором укладеним відповідно до вимог Закону України «Про оренду землі». Таким чином, норми Закону України «Про оренду землі» є спеціальними нормами, які мають превагу над нормами Цивільного кодексу України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється в разі : закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії).

Отже, положення ч.10 ст.28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суперечать положенням ст.31 Закону України «Про оренду землі».

Таких висновків, зокрема, дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 05 грудня 2007 р. у справі № 20-9/083.

Натомість керуючий санацією боржника арбітражний керуючий Ярош В.Ю. безпосередньо в судовому засіданні загалом не погодився із аргументами позивача з посиланням на їх невідповідність фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

На переконання прибулих до суду повноважних представників учасників судового процесу в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду заяви Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" смт. Ярмолинці про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів у справі № 924/1190/16 про банкрутство ТОВ "ДМС-Дашківці" с. Дашківці по суті вимог, тоді як вислухавши міркування повноважних представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази судом враховується наступне :

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Ухвалою від 5 січня 2017р. за заявою Державного публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" м. Київ порушено провадження у справі № 924/1190/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) () з оприлюдненням на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України відповідного оголошення про порушення господарським судом Хмельницької області справи № 924/1190/16 про банкрутство ТОВ "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) (). Цією ж ухвалою суд визнав вимоги ініціюючого кредитора - Державного публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" м. Київ в розмірі 11 444 437,90 грн. (одинадцять мільйонів чотириста сорок чотири тисячі чотириста тридцять сім гривень дев`яносто коп.), з яких безспірні становлять 11 444 437,90 грн., ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ "ДМС-Дашківці" та процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, тобто до 30.04.2017р. Розпорядником майна боржника суд призначив арбітражного керуючого Дуплику Павла Георгійовича (а/с 27, м. Рівне, Україна, 33023 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ліцензія серія АВ397177 від 17.06.2008р.; свідоцтво № 1377 від 12.07.2013р.; E-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ), встановивши останньому оплату послуг (грошову винагороду) за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень шляхом її авансування заявником (кредитором) у відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

05.01.2017р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України під № 39087 розміщено оголошення про порушення господарським судом Хмельницької області справи № 924/1190/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) ().

В межах справи № 924/1190/16 суд окремою ухвалою від 15 червня 2017р. задовольнив клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Дуплики П.Г (вх. № 05-06/569/17 від 29.05.2017р.) та у відповідності до ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" затвердив реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" у загальній сумі 11 458 217,90 грн. (одинадцять мільйонів чотириста п`ятдесят вісім тисяч двісті сімнадцять гривень дев`яносто коп.).

Постановою від 30 червня 2017р. суд визнав Товариство з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) () банкрутом із відкриттям ліквідаційну процедуру у справі № 924/1190/16 строком до 30 вересня 2017р. Ліквідатором ТОВ "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) () у справі № 924/1190/16 призначено арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ліцензія серія АВ456559 від 21.05.2009р.; Свідоцтво № 169 від 19.02.2013р.; E-mail ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якого зобов`язано : - використовувати тільки один банківський рахунок для зарахування коштів, отриманих під час проведення ліквідаційної процедури та для здійснення розрахунків з кредиторами банкрута; інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ; - провести ліквідаційну процедуру банкрута відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", скласти ліквідаційний баланс та подати його господарському суду разом із звітом про свою діяльність у строк до 20.01.2018р.; - письмово надавати суду один раз на місяць звіт про хід ліквідаційної процедури з відповідним документальним підтвердження, відомості про фінансове становище та майно боржника, заплановані заходи щодо продажу майна боржника.

В подальшому окремими ухвалами суд продовжив строк ліквідаційної процедури ТОВ "ДМС-Дашківці" і повноваження ліквідатора до 30.06.2018р.

Наразі ухвалою від 26 жовтня 2018р. суд задовольнив клопотання ліквідатора - арбітражного керуючого Яроша В.Ю. (вх. № 05-06/471/18 від 05.07.2018р.) та комітету кредиторів (вх. № 05-22/8838/18 від 25.10.2018р.) ТОВ "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) () про введення процедури санації і зобов`язання керуючого санацією підготувати план санації ТОВ "ДМС-Дашківці" у справі про банкрутство № 924/1190/16 в порядку застосування ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Судом введено процедуру санації ТОВ "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) () у справі № 924/1190/16 строком на 6 (шість) місяців, з призначенням керуючим санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) () у справі № 924/1190/16 арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , Свідоцтво № 169 від 19.02.2013р.; E-mail ІНФОРМАЦІЯ_2 ), задовольнивши його заяву (вх. № 05-06/665/18 від 25.10.2018р.) про участь у справі.

Окрім того суд зобов`язав керуючого санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) () у справі № 924/1190/16 арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , Свідоцтво № 169 від 19.02.2013р.; E-mail ІНФОРМАЦІЯ_2 ) протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника в порядку ч.1 ст. 29 Закону подати суду розроблений та схвалений комітетом кредиторів план санації боржника, оприлюднивши на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду Верховного суду повідомлення про введення процедури санації ТОВ "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) () у справі № 924/1190/16 в порядку ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим 11.01.2019р. до суду надійшла заява (вх.№ 05-06/21/19 від 11.01.2019р.) приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" смт. Ярмолинці до керуючого санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" Яроша В.Ю. про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша В.Ю. № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів, яка ухвалою від 14 січня прийнята до розгляду в межах справи № 924/1190/16 про визнання банкрутом ТОВ "ДМС-Дашківці" с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області.

Цією ж ухвалою суд відкрив провадження за заявою ППСВ "Від-Агро" смт. Ярмолинці до керуючого санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" арбітражного керуючого Яроша В.Ю м. Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів призначивши останню до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Додатково суд запропонував керуючому санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області Ярошу В.Ю. подати суду в порядку статей 165, 178 ГПК України відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву надіслати ППСВ "Від-Агро" смт. Ярмолинці, докази чого подати суду ; встановив строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України до 19 лютого 2019 року. Явку представників учасників справи у засідання суд визнав обов`язковою, додатково роз`яснивши учасникам справи можливість застосування судом положень ст. 202 ГПК України у випадку неявки в засідання без поважних причин чи без повідомлення причин такої неявки, тощо.

При цьому окремою ухвалою від 14.01.2019р. суд відмовив у задоволенні заяви ППСВ "Від-Агро" смт. Ярмолинці про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони керуючому санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" Ярошу В.Ю. (29007, м.Хмельницький, вул. Гагаріна, 5 к.333 Свідоцтво № 169 від 19.02.2013р. вчиняти дії щодо державної реєстрації та подання державному реєстратору речових прав для державної реєстрації припинення речових прав суборенди рішення від 27.11.2018р. № 924/1190/16-54 про відмову від правочинів.

На час проведення засідання 19.02.2019р. прибулий до суду керуючий санацією Ярош В.Ю. подав відзив (вх. № 05-22/1378/19 від 19.02.2019р.) на позовну заяву з доданими примірниками відповідних договорів оренди земельних ділянок, тоді як представник заявника заявив клопотання про необхідність оголошення перерви в судовому засіданні з метою реалізації ним права подати заперечення на відзив.

Повноважний представник ініціюючого кредитора та керуючий санацією боржника проти задоволення приведеного клопотання не заперечили, а тому суд вважав за можливе його задовольнити.

До суду 4 березня 2019р. повноважний представник заявника не прибув, натомість керуючим санацією Ярошем В.Ю. додано копії витягів з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права щодо земельних ділянок боржника станом на 5 грудня 2018р., а також клопотання про продовження строку підготовчого провадження (вх. № 05-22/1776/19 від 04.03.2019р.) на один місяць.

Повноважний представник ініціюючого кредитора проти задоволення даного клопотання не заперечила, а тому суд вважав за потребу його задовольнити.

При цьому розгляд заяви приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" Хмельницька область Ярмолинецький район, смт. Ярмолинці до керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" Яроша Василя Юрійовича м.Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів потребував відкладення.

До початку засідання 17 квітня 2019р. господарським судом отримано (вх. № 05-22/3332/19 від 17.04.2019р.) клопотання повноважного представника заявника адвоката Заїки В.В. про необхідність відкладення розгляду справи через можливість врегулювання спору мирним шляхом, яке за відсутності заперечень арбітражного керуючого Яроша В.Ю. суд задовольнив.

Разом з тим 08.05.2019 року Дашковецька сільська рада Віньковецького району Хмельницької області звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, заявивши клопотання про відстрочку сплати судового збору, про поновлення строку на апеляційне оскарження, просила скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 26.10.2018 року у справі № 924/1190/16 в частині введення строку санації на шість місяців та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким строк санації встановити 15 місяців.

Проте постановою від 10 червня 2019р. апеляційну скаргу Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 26.10.2018 року у справі № 924/1190/16 в частині введення процедури санації Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" у справі № 924/1190/16 строком на 6 місяців залишено без задоволення, а відповідну ухвалу господарського суду Хмельницької області від 26.10.2018 року у справі № 924/1190/16 в частині введення процедури санації Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" у справі № 924/1190/16 строком на 6 місяців залишено без змін.

В подальшому постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 вересня 2019р. касаційну скаргу Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області залишено без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 26.10.2018 в частині введення процедури санації строком на 6 місяців у справі № 924/1190/16 залишено без змін.

При цьому з огляду на повернення матеріалів справи до господарського суду Хмельницької області, останню призначено до розгляду із викликом повноважних представників учасників та заінтересованих осіб.

Ухвалою суду від 18.12.2019р. послідуючий розгляд справи № 924/1190/16 постановлено здійснювати у колегіальному складі суду, передавши її матеріали уповноваженій особі з метою визначення персонального складу господарського суду з дотриманням вимог ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів визначено колегіальний розгляд справи у складі: Грамчук І.В. - головуючий суддя, суддя Заверуха С.В., суддя Яроцький А.М., а тому ухвалою від 20 грудня 2019 року справу № 924/1190/16 прийнято до провадження колегії суддів у визначеному складі.

Згідно Рішення № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. керуючого санацією ТОВ "ДМС-Дашківці" с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області арбітражного керуючого Яроша В.Ю. (а.с.51) про відмову від правочинів ухвалою господарського суду Хмельницької області від 26.10.2018р. у справі № 924/1190/16 введено процедуру санації ТОВ «ДМС-Дашківці» (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці, Віньковецький район, Хмельницька область, ) строком на шість місяців, призначено керуючим санації у справі арбітражного керуючого Яроша В.Ю.

Як встановлено арбітражним керуючим, ТОВ «ДМС -Дашківці» є орендарем земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Дашковецької сільської ради :

площею 82,8 га, кадастровий номер :03:008:0001, згідно договору оренди з Віньковецькою РДА № 270 від 24.11.2008.;

площею 72,2 га, кадастровий номер :03:009:0095, згідно договору оренди № 217 від 24.11.2008.

Зазначені земельні, в подальшому, відповідно до договорів від 01.11.2014. були передані боржником в суборенду Приватному підприємству сільськогосподарського виробництва «ВІД-АГРО» ().

Згідно з ч. 10 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» керуючий санацією у тримісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право відмовитися від правочинів (договорів) боржника, вчинених до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо :

виконання правочину (договору) завдає збитків боржнику ;

правочин (договір) є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника;

виконання правочину (договору) створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Сторона правочину (договору), щодо якого прийнято рішення керуючим санацією про відмову від його виконання, має право в тридцятиденний строк з дня прийняття рішення керуючим санацією вимагати в установленому порядку відшкодування збитків, які виникли через відмову від виконання договору, в процедурі провадження у справі про банкрутство.

Зважаючи на те, що вказані договори (правочини) суборенди є довгостроковими (понад 19 років), враховуючи, що за цими договорами не передбачено отримання коштів орендарем і такі суборендар не сплачував, приймаючи до уваги, що подальше виконання цих правочинів унеможливлює відновлення платоспроможності боржника, оскільки не дає змоги останньому самостійно використовувати ці земельні ділянки з метою отримання прибутку, керуючий санацією, приходить до висновку про необхідність та наявність підстав відмовитися від таких правочинів.

Окрім конкретно визначених ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документів, що є підставою для державної реєстрації прав, пунктом 14) вказаної статті визначено і інші документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Виходячи із цього та із врахуванням приведеної норми ч. 10 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», - відмова керуючого санацією від договору суборенди, що був підставою виникнення відповідного речового права, - є підставою для його припинення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвалою господарського суду Хмельницької області від 26.10.18. у справі № 924/1190/16, Ярош В.Ю. вирішив :

Відмовитись від договорів суборенди від 01.11.2014. між ТОВ«ДМС-Дашківці» () та Приватним підприємством сільськогосподарського виробництва «ВІД-АГРО» (), а саме:

договору суборенди земельної ділянки площею 82,8 га, кадастровий номер :03:008:0001;

договору суборенди земельної ділянки площею 72,2 га, кадастровий номер :03:009:0095;

Повідомити Приватне підприємство сільськогосподарського виробництва «ВІД-АГРО» про прийняте рішення.

Подати це рішення та інші необхідні документи державному реєстратору речових прав для державної реєстрації припинення речових прав суборенди за цими договорами.

Наявні у матеріалах справи (т.1 а.с.7) примірник договору суборенди земельної ділянки від 1 листопада 2014 року підтверджує, що «Орендар» : ТзОВ «ДМС-Дашківці» в особі директора Карастоянова Г.П., який діє на підставі Статуту - з одного боку, та «Суборендар» ППСВ «ВІД-АГРО», в особі директора Дзюби В.В., який діє на підставі Статуту - з другого боку, підписали правочин, за яким Орендар надав, а суборендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області (п.1).

Об`єкт суборенди сторони закріпили у розділі 2 договору, за яким в суборенду передається земельна ділянка загальною площею - 82,8000 га, у тому числі ріллі - 82,8000 га. Кадастровий номер земельної ділянки :03:008:0001 (п.2). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 987 364 грн. станом на 08.10.2012р. (п.5). Договір укладено на 19 (дев`ятнадцять) років (п.8). Орендну плату сторони закріпили у розділі 3 Договору, умови використання земельної ділянки - у розділі 4, умови і строки передачі земельної ділянки в суборенду -в розділі 5, а умови повернення земельної ділянки - в розділі 6. Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки сторони передбачили в розділі 7 правочину, інші права та обов`язки сторін - у розділі 8, ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта суборенди чи його частини - в розділі 9, страхування об`єкта оренди - в розділі 10, зміна умов договору і припинення його дії - в розділі 11, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору - в розділі 12, умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права суборенди земельної ділянки сторони обумовили в розділі 13.

У відповідності до Прикінцевих положень цього правочину, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43), тоді як невід`ємними частинами договору є :

план або схема земельної ділянки ;

кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень(обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів ;

акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ;

акт приймання-передачі об`єкта суборенди ;

Договір оренди землі № 270 від 24 листопада 2008 року, зареєстрований у Віньковецькому районному відділі «ХРФ ДП Центр ДЗК» за № 14 від 11.12.2008р.

На аналогічних умовах ППСВ «ВІД-АГРО» отримало (т.1 а.с.12) в суборенду земельну ділянку загальною площею - 72,2000 га, у тому числі ріллі - 72,2000 га. Кадастровий номер земельної ділянки :03:009:0095 (п.2). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 898 208 грн. станом на 08.10.2012р. (п.5).

Відповідно до Прикінцевих положень цього правочину, невід`ємною частиною даного договору поряд з іншим є Договір оренди землі № 271 від 24 листопада 2008 року, зареєстрований у Віньковецькому районному відділі «ХРФ ДП Центр ДЗК» за № 13 від 11.12.2008р.

Окрім того вищевикладені обставини позивачем в установленому порядку підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.15,16).

Наразі згідно копії листа за підписом в.о.начальника Головного управління Держземагентства України у Хмельницькій області Лещишина Р.М. на звернення ТзОВ «ДМС-Дашківці», розглянувши подану заяву та додані документи, керуючись частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України, статтею 8 Закону України «Про оренду землі», Головне управління Держземагентства у Хмельницькій області надано згоду на передачу земельних ділянок площами 82,8000 га та 72,2000 га, які перебувають на умовах оренди у ТзОВ «ДМС-Дашківці» згідно договорів оренди землі від 24.11.2008 року, зареєстрованих в Віньковецькому районному відділі «Хмельницької Регіональної філії Державного підприємства Центрального Державного Земельного Кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 11 грудня 2008 року за №№ 13, 14, в суборенду без зміни цільового призначення земельної ділянки.

Натомість керуючим санацією ТзОВ «ДМС-Дашківці» арбітражним керуючим Ярошом В.Ю. надано копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, датованих 05.12.2018р. (т.1 а.с.113, 114), що підтверджують державну реєстрацію припинення 30.11.2018р. іншого речового права - суборенди за договорами суборенди земельних ділянок між ППСВ «ВІД-АГРО» та ТзОВ «ДМС-Дашківці» від 01.11.2014р. на підставі рішення про відмову від правочинів від 27.11.2018р.

Норми права застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

У відповідності до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Додатково господарським судом враховується, що за ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, який набув чинності 21 жовтня 2019р., та закріплено законодавство, що регулює провадження у справах про банкрутство, зокрема провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

У відповідності до ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України (п.8), а також інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (п.15).

Таким чином зважаючи на набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства, суд зобов`язав учасників справи привести зміст отриманих судом заяв та клопотань у відповідність до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу яким установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу (21.10.2019р.) подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Наразі господарським судом враховується, що на момент розгляду відповідної заяви Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" смт. Ярмолинці справа № 924/1190/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" знаходиться на стадії процедури санації боржника, введеною ухвалою суду від 26 жовтня 2018р.

Докази переходу до інших процедур відновлення платоспроможності боржника або припинення процедури санації ТОВ "ДМС-Дашківці" в матеріалах справи відсутні.

За приписами ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в чинній на той час редакції, під санацією розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника (абз.3 ч.1).

Згідно ч.2 ст.28 Закону керуючий санацією боржника призначається господарським судом у порядку, встановленому цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом. Керуючий санацією - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення процедури санації боржника.

Частиною 4 цієї статті Закону регламентовано, що з моменту винесення ухвали про введення процедури санації :

керівник боржника звільняється з посади у порядку, визначеному законодавством;

управління боржником переходить до керуючого санацією;

зупиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи щодо управління та розпорядження майном боржника, повноваження органів управління передаються керуючому санацією, за винятком повноважень, передбачених планом санації.

Органи управління боржника протягом трьох днів з дня прийняття рішення про введення процедури санації та призначення керуючого санацією зобов`язані здійснити передачу керуючому санацією бухгалтерської та іншої документації боржника, його печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей.

Арешт на майно боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження його майном можуть бути накладені лише в межах процедури санації у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів. Не допускається арешт грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках умовного зберігання (ескроу), відкритих боржником у встановленому законодавством порядку. (абзац шостий частини 4 статті 28 у редакції Закону України від 23.03.2017р. N 1983-VIII)

Господарський суд за заявою керуючого санацією знімає арешт з майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають виконанню плану санації, господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Офіційне оприлюднення повідомлення про введення процедури санації здійснюється на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Таке повідомлення містить характеристики і тип виробництва боржника, суми кредиторської заборгованості, строк подачі заявок інвесторами, який не може перевищувати двох місяців, тощо.

У відповідності до ухвали суду від 26 жовтня 2018р. оприлюднено на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду Верховного суду повідомлення про введення процедури санації Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" (32530, вул. Затонського, 1 с. Дашківці Віньковецького району Хмельницької області) () у справі № 924/1190/16 в порядку ст.28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Частиною 10 статті 28 Закону визначено, що керуючий санацією у тримісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право відмовитися від правочинів (договорів) боржника, вчинених до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо:

виконання правочину (договору) завдає збитків боржнику;

правочин (договір) є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника;

виконання правочину (договору) створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Сторона правочину (договору), щодо якого прийнято рішення керуючим санацією про відмову від його виконання, має право в тридцятиденний строк з дня прийняття рішення керуючим санацією вимагати в установленому порядку відшкодування збитків, які виникли через відмову від виконання договору, в процедурі провадження у справі про банкрутство.

При цьому у відповідності до ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Проаналізувавши зміст укладених боржником договорів суборенди від 01.11.2014. між ТОВ «ДМС-Дашківці» () та Приватним підприємством сільськогосподарського виробництва «ВІД-АГРО» (), а саме: договору суборенди земельної ділянки площею 82,8 га, кадастровий номер :03:008:0001 та договору суборенди земельної ділянки площею 72,2 га, кадастровий номер :03:009:0095 суд констатує наявність усіх необхідних елементів з існуванням яких ч.10 ст.28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено право керуючого санацією у тримісячний строк з дня прийняття рішення про санацію відмовитися від правочинів (договорів) боржника, вчинених до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково.

Зокрема, згідно умов договорів суборенди земельних ділянок від 01.11.2014р. (п.9), орендна плата вноситься Суборендарем у грошовій формі з розрахунку 3% від нормативної грошової оцінки на бюджетний рахунок Дашковецької сільської ради, а не орендаря ТОВ «ДМС-Дашківці», що підтверджує завдання боржнику збитків у вигляді упущеної вигоди через неотримання ним плати за користування переданої в суборенду землі, тобто доходів, які товариство могло б реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене.

Відповідні договори суборенди земельних ділянок від 01.11.2014р. укладено на дев`ятнадцять років (п.8), а виконання товариством безоплатних правочинів створюють умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Протилежного позивачем не доведено та в установленому законом порядку не спростовано.

При цьому суд критично оцінює посилання позивача на недотримання арбітражним керуючим Ярошом В.Ю. гарантій прав приватного підприємства сільськогосподарського виробництва «ВІД-АГРО» як суборендаря земельних ділянок, визначених в пункті 38 вказаних договорів про недопустимість їх розірвання в односторонньому порядку, оскільки пункт 36 правочинів закріплює можливість їх припинення також в інших випадках, передбачених законом.

Наразі п.10 ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить виключень щодо виду/типу правочинів (договорів) боржника, вчинених до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, а також виниклих на їх підставі зобов`язань боржника, від яких керуючий санацією у тримісячний строк з дня прийняття рішення про санацію вправі відмовитися, а тому посилання позивача на відповідні норми Закону України «Про оренду землі» та загальні норми Цивільного і Господарського кодексів України є необґрунтованим.

Окрім того, зважаючи на відповідність обраного позивачем предмету спору та способу захисту цивільних прав та інтересів, нормам статті 16 ЦК України в кореспонденції з ст. 20 ГПК України та ст.ст. 28, 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд констатує відсутність підстав для закриття провадження у справі, про що неодноразово наголошував керуючий санацією ТОВ «ДМС-Дашківці» арбітражний керуючий Ярош В.Ю.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Підсумовуючи викладене, в задоволенні позову Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" смт. Ярмолинці до Арбітражного керуючого - керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" Яроша Василя Юрійовича м.Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів слід відмовити, що не обмежує прав позивача вимагати в установленому порядку відшкодування збитків, які виникли через відмову від виконання договорів, в процедурі провадження у справі про банкрутство.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 20, 24, 73-75, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові Приватного підприємства сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" Хмельницька область Ярмолинецький район, смт. Ярмолинці до Арбітражного керуючого - керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" Яроша Василя Юрійовича м.Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича № 924/1190/16-54 від 27.11.2018р. про відмову від правочинів - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Виготовлення повного тексту рішення завершено 01.04.2020р.

Головуючий суддя І.В. Грамчук

Суддя С.В. Заверуха

Суддя А.М. Яроцький

Віддруковано 3 примірн.: 1- у справу, 2- приватному підприємству сільськогосподарського виробництва "Від-Агро" (32100 Хмельницька область, Ярмолинецький район, смт.Ярмолинці, вул.Хмельницька, буд.6), 3- Арбітражному керуючому Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМС-Дашківці" Яроша Василя Юрійовича (29007, м.Хмельницький, вул.Гагаріна,5, к.333)

Адресатам реком. з повідомл. про вруч.