РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.04.2020Справа № 910/1093/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди 12 494,80 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 12 494,80 грн. страхового відшкодування на підставі ст.ст. 1187, 1191 ЦК України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, 18.04.2019 року в місті Нова Каховка на вулиці Дружби відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками даної пригоди були: автомобіль «ВАЗ 2111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та застрахований позивачем автомобіль «Toyota LAND CRUISER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 494,80 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2111» реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська пожежно-страхова компанія".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано. Відповідач відзив на позов не подав.

17.02.20120 року від позивача до суду надійшла заява, у якій він просив суд закрити провадження в частині стягнення 6 159,59 грн. страхового відшкодування, у зв`язку із частковою оплатою суми позову відповідачем.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з довідки про ДТП № 769299 та постанови Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.05.2019 року у справі № 661/2037/19, 18.04.2019 року в місті Нова Каховка на вулиці Дружби відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «ВАЗ 2111» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota LAND CRUISER» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Відповідно до вказаної постанови Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.05.2019 року у справі № 661/2037/19, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Toyota LAND CRUISER», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії PKS № 1801200 від 01.08.2018 року.

Відповідно до звіту №136402 від 16.12.2019 року про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Toyota LAND CRUISER» реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, матеріальний збиток становить 13 494,80 грн.

Як вбачається з рахунку-факури від 11.06.2019 року на суму 13 970,00 грн., вартість відновлювального ремонту «Toyota LAND CRUISER», реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 13 970,00 грн.

Відповідно до страхового акту №136402 від 03.07.2019 року, позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 13 970,00 грн.

Зазначені кошти в розмірі 13 970,00 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжними дорученнями № 11838 від 03.07.2019 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «Toyota LAND CRUISER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , керував ОСОБА_1 .

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала «ВАЗ 2111» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_1 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Toyota LAND CRUISER» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «ВАЗ 2111», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська пожежно-страхова компанія", про що було укладено договір (поліс) № АО 000496827 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 2111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Водночас, згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю автомобілю «Toyota LAND CRUISER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та ліміту відповідальності та за вирахуванням франшизи, яка відповідно до полісу № АО 000496827 становить 1 000,00 грн., сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті відповідачем на користь позивача становить 12 494,80 грн. (13 494,80 грн. розмір матеріального збитку - 1000,00 грн. франшизи).

Проте, відповідно до платіжного доручення № 9456 від 05.02.2020 року на суму 6 159,00 грн., яке міститься в матеріалах справи, відповідачем частково відшкодовано позивачеві страхове відшкодування на суму 6 159,00 грн.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем частково сплачено позивачеві суму страхового відшкодування у розмірі 6 159,00 грн. після відкриття провадження у справі, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Доказів відшкодування позивачу шкоди у розмірі 6 335, 80 грн. (12 494,80 грн. - 6 159,00 грн.) відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 6 335, 80 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню на вказану суму.

Також, позивач просив суд покласти на відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано належні та допустимі докази, а саме - договір про надання правової допомоги № 23 від 03.01.2019 року, що укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Синюк та Партнери», реєстр справ від 02.12.2019 року (додаток № 1 до договору), акт виконаних робіт від 26.12.2019 року, детальний опис робіт (наданих послуг) від 30 квітня 2019 року (додаток № 1.9 до договору) та платіжне доручення № 21123 від 02.12.2019 року.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, код 20602681) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, код 24745673) 6 335 (шість тисяч триста тридцять п`ять) грн. 80 коп. страхового відшкодування, 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Провадження у справі в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 6 159,00 грн. закрити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 06.04.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна