ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.03.2020 Справа № 905/2326/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Пузіковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (, адреса: 04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, 9, корп.6, офіс 6-201),

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЄМ» (, адреса: 83023, м. Донецьк, вул. Харітонова, буд. 2),

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» (, адреса: 87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 2),

про: стягнення 3.757.271,62 грн., -

за участю представників сторін

від позивача: не з`явились;

від відповідача 1: не з`явились

від відповідача 2: не з`явились, -

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа №905/2326/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЄМ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» про:

стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЄМ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» заборгованості за договорами фінансового лізингу № LC3419-04/11 від 14.10.2009 та № LC3420-04/11 від 14.10.2009 у загальній сумі 3.757.271,62 грн.;

стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЄМ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» заборгованості за договорами фінансового лізингу № LC3419-04/11 від 14.10.2009 та № LC3420-04/11 від 14.10.2009 у загальній сумі 3.757.271,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем 1 зобов`язань за договорами фінансового лізингу №LC3419-10/09 та №LC3420-10/09 від 14.10.2009; угодами про внесення змін до договорів від 01.04.2011 проведено реструктуризацію боргу лізингоодержувача та змінено номери договорів з № LC3419-10/09 на LC3419-04/11 та з №LC3420-10/09 на № LC3420-04/11; відповідач 2 згідно договору G3419-3420 від 28.02.2014 виступив поручителем виконання зобов`язань відповідачем 1 перед позивачем; пред`явлена вимога стосовно виконання боргових зобов`язань, направлена відповідачу 2, залишилась без відповіді і задоволення, тому виникли підстави для стягнення з відповідача 1 та відповідача 2, як поручителя, заборгованості за цими договорами та пені.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договори оренди (фінансового лізингу) № LC3419-04/11 від 14.10.2009 та № LC3420-04/11 від 14.10.2009 з додатками та додатковими угодами до них (угодами про внесення змін з додатками), акти приймання-передачі предмета лізинга від 02.11.2009, договір поруки № G3419-3420 від 28.02.2014, загальний рахунок на сплату заборгованості № 25337232/11/2018 з розшифровкою, вимогу про виконання боргових зобов`язань від 03.12.2018 з доказами надсилання цінним листом з описом вкладення, розрахунок на сплату пені, витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо учасників справи, статутні документи позивача, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 17.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2326/18; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

Підготовче засідання відкладалось.

Відповідачем 1, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАЄМ», відзив на позовну заяву не подано, про причини не повідомлено.

Відповідачем 2, Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», подано відзив на позовну заяву б/н, б/д (вх.№1976/19 від 29.01.19), в якому викладено заперечення проти задоволення позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, який (строк позовної давності) просить застосувати до спірних правовідносин згідно ч.4 ст.267 ЦК України.

У відповіді на відзив від 01.02.2019 б/н (вх.№ 2432/19 від 05.02.19) позивач доводи відповідача 2, викладені у відзиві, відхилив, наполягає на задоволенні позовних вимог. Вказує, що згідно до додаткових угод від 28.02.2014 до договору сторонами встановлено кінцеву дату виконання лізингоодержувачем зобов`язань за договором до 31.12.2016, тому відповідачем засвідчена та визнана прострочена заборгованість за рахунками, а також відповідачем визнано, що на дату укладання угоди, зобов`язання лізингоодержувача перед лізингодавцем за договором не виконані в повному обсязі. Крім того, відповідно до п.1.6 додаткової угоди від 28.02.2014 та ст.259 ЦК України за домовленістю сторін збільшено позовну давність строком на 5 років, тому посилання відповідача на пропуск строку позовної давності позивач вважає безпідставним.

Провадження у справі неодноразово зупинялось, у зв`язку з оскарженням процесуальних документів суду і необхідністю скерування матеріалів справи до судів вищих інстанцій.

Ухвалою від 14.02.2020 поновлено провадження у справі № 905/2326/18; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; підготовче засідання призначено на 03.03.2020; явка представників сторін в судове засідання визнана необов`язковою.

Дана ухвала суду отримана позивачем 21.02.2020, відповідачем 2 - 24.02.2020 (відповідні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення містяться в матеріалах справи). Відповідач 1 повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Господарського суду Донецької області в мережі Інтернет (https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pov/891251).

Позивачем предмет чи підстави позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались та не зменшувались, додаткові докази не подавались.

Відповідачем 1 відзив на позовну заяву не подано, про причини не повідомлено.

Відповідачем 2 додаткових документів та пояснень не подавалось.

Ухвалою від 03.03.2020 закрито підготовче провадження у справі № 905/2326/18; призначено розгляд справи по суті на 24.03.2020; визнано явку представників сторін в судове засідання необов`язковою.

Така ухвала суду отримана позивачем 10.03.2020 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення; відповідачем 2 - не отримана (поштове відправлення повернуто поштовим відділенням зв`язку з відміткою: «за місцем обслуговування, 10.03.2020, «Д» Київ 02094 вул.Кроковська 22»); про зміну свого місцезнаходження відповідач 2 суд не повідомляв. Відповідач 1 повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Господарського суду Донецької області в мережі Інтернет (https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pov/905622)

В судове засідання 24.03.2020 позивач та відповідач -1, -2 своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку.

24.03.2020 до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» б/н, б/д (вх.№ 6166/20), в якому відповідач просить продовжити строк проведення слухання справи № 905/2326/18, відкласти розгляд справи на пізніший строк та не здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Частиною першою статті 216 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Як вбачається, клопотання відповідачем 2 мотивоване тим, що уповноважений представник ТОВ «ШБ «АЛЬТКОМ» в судовому засіданні 24.03.2020 не зможе прийняти участь за станом здоров`я, а керівник ТОВ «ШБ «АЛЬТКОМ» не володіє спеціальними знаннями в галузі юриспруденції, тому особисто не зможе представляти інтереси товариства, до того ж з 18.03.2020 на території України припинено рух залізничного транспорту, що унеможливлює приїзд до м. Харкова представників відповідача.

На переконання суду, наведені відповідачем причини є не поважними, підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи суд не вбачає з огляду на наступне.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч.3 ст.56 ГПК України). Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні іншого його представника. Отже, процесуальне представництво юридичної особи може здійснюватися як у порядку самопредставництва, так й іншими особами як представниками юридичної особи за довіреністю. Реалізація права на участь в судовому засіданні є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником.

Суд враховує, що відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Враховуючи, що явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, сторони повідомлені про хід розгляду справи у встановленому ст. 120 Господарського процесуального кодексу України порядку, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, а також зважаючи на загальну тривалість розгляду справи (провадження у цій справі порушено 17.12.2018) та те, що сторонами додаткових доказів не подавалось, про необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження, не заявлялось, тому суд вважає за можливе розглянути справу у цьому судовому засіданні без присутності представників сторін за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (надалі - лізингодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАЄМ» (надалі - лізингоодержувач, відповідач 1) укладено договори оренди (фінансового лізингу) № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та №LC3420-10/09 від 14.10.2009.

За умовами цих договорів, лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов`язався придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються у специфікації (надалі - предмет лізингу), а лізингоодержувач зобов`язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Лізингоодержувач самостійно та на власний ризик обрав предмет лізингу та продавця предмету лізингу - ТОВ «Донецька будівельна компанія», . Строк лізингу складається з періодів лізингу у кількості 13 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього договору та додатків до нього (п.1.1, п.1.2, п.1.7 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009).

У пункті 2.1 договору № LC3419-10/09 від 14.10.2009 сторони визначили, що вартість предмета лізингу на момент підписання цього договору становить 1.420.466,76 грн., в т.ч. ПДВ - 20%, і підлягає остаточному визначенню після передачі предмета лізингу лізингоодержувачу та здійснення всіх розрахунків за договором купівлі-продажу.

Згідно з специфікацією до договору № LC3419-10/09 від 14.10.2009 (додаток 2), предметом лізингу є екскаватор гідравлічний гусеничний LIEBHERR R934 B HDSL 0, рік випуску - 2007, кількість - 1 одиниця.

У пункті 2.1 договору № LC3420-10/09 від 14.10.2009 сторони визначили, що вартість предмета лізингу на момент підписання цього договору становить 1.420.466,76 грн., в т.ч. ПДВ - 20%, і підлягає остаточному визначенню після передачі предмета лізингу лізингоодержувачу та здійснення всіх розрахунків за договором купівлі-продажу.

Згідно з специфікацією до договору № LC3420-10/09 від 14.10.2009 (додаток 2), предметом лізингу є екскаватор гідравлічний гусеничний LIEBHERR R934 B HDSL 0, рік випуску - 2007, кількість - 1 одиниця.

Остаточна вартість предмета лізингу включає всі витрати лізингодавця на придбання предмета лізингу та оформлення права власності, включаючи, але не обмежуючись наступними витратами: сплачені лізингодавцем продавцю грошові кошти за придбання предмета лізингу; нараховані та/або сплачені лізингодавцем податки, збори та інші обов`язкові платежі при митному оформленні та оформленні права власності; вартість послуг з митного оформлення предмета лізингу, його транспортування, зберігання, страхування; інші витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку з придбанням та митним оформленням предмета лізингу (п. 2.2 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009).

Розрахований у грошовому еквіваленті іноземної валюти розмір заборгованості лізингоодержувача зазначається у графіку розрахунку заборгованості (надалі - графік (Додаток 1 до цього договору)), який сторони підписують після визначення остаточної вартості предмета лізингу.

Зміст графіку (Додаток 1 до цих договорів) та порядок розрахунків за ним сторони погодили в момент підписання цього договору, а тому зазначений в ньому фактичний розмір заборгованості лізингоодержувача не змінює та не доповнює положень цього договору, а є лише фіксацією розрахункових даних, здійснених на підставі цього договору лізингодавцем, виходячи з його витрат згідно п.2.2. цього договору. (п. 3.2 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009 в редакції Угоди № 1 про внесення змін до договорів оренди (фінансового лізингу) від 14.10.2009).

Відповідно до Загальних умов фінансового лізингу, що є Додатками № 4 до договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009, приймання та передача предмета лізингу оформляється актом приймання-передачі (п.1.2).

В момент підписання акту приймання-передачі до лізингоодержувача переходять та зберігаються за ним протягом строку дії договору наступні права та ризики: право володіння та користування, відповідальність за збереження, ризик пошкодження, знищення, втрати, конфіскації предмета лізингу, а також цивільна відповідальність перед третіми особами, пов`язана з володінням та користуванням предметом лізингу (п.1.3). Лізингоодержувач не має права будь-яким чином відчужувати предмет лізингу та/або допускати обтяження предмета лізингу на користь третіх осіб (п.4.1).

Лізингоодержувач за цим договором сплачує відсотки за фінансування придбання предмета лізингу та поточні лізингові платежі (п.4.1 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009).

У пункті 4.2 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009 сторони обумовили, що лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання предмета лізингу у період з моменту підписання цього договору до повної виплати лізингоодержувачем заборгованості лізингодавцю, визначеної за правилами цього договору за ставкою LIBOR 3M плюс 9% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п.3.1 цього договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за курсом продажу (розділ 1 «Визначення» Загальних умов Додатку 4 до цього договору), крім того ПДВ.

Згідно з п. 4.3 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009 лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця. До настання першого періоду лізингу, визначеного за правилами пункту 5.3 Загальних умов (Додаток 4 до цього договору), лізингоодержувач сплачує тільки відсотки за фінансування, розраховані від заборгованості лізингоодержувача згідно п.3.1 цього договору у гривні та за ставкою, визначеною в пункті 4.2 цього договору.

Розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п.4.2 цього договору, від заборгованості лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку (додаток 1 до цього договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту (п.4.4 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009)

Оплата всіх платежів за цим договором здійснюється лізингоодержувачем в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця (п.4.6 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009)

Датою сплати лізингового платежу вважається дата зарахування такого платежу на поточний рахунок лізингодавця (п.5.1 Загальних умов до договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009).

Лізингоодержувач щомісячно на підставі рахунку лізингодавця до 8 числа поточного місяця сплачує відсотки за користування придбання предмета лізингу за договором купівлі-продажу, нараховані за попередній місяць згідно п.4.2 цього договору. Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісячно авансом до 8 числа поточного місяця з урахуванням п.5.4 Загальних умов на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв`язку. Лізингоодержувач сплачує лізингові платежі незалежно від фактичного користування предметом лізингу. Заборгованість лізингоодержувача, визначена за правилами п.3.1 договору, розраховується станом на день розрахунку відповідного поточного лізингового платежу за певний період і визначається у Графіку у грошовому еквіваленті іноземної валюти. Розрахована таким чином сума є базою при здійсненні розрахунків між лізингоодержувачем та лізингодавцем у випадку розірвання цього договору або вилучення предмета лізингу (п.5.2, п.5.3, п.5.5, п.5.9 Загальних умов до договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009).

За несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором лізингоодержувач сплачує лізингодавцю пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п`ятого дня прострочення виконання грошового зобов`язання (п.5.1 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009).

У розділі 9 та п.10.7 Загальних умов фінансового лізингу до договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009 сторонами обумовлено право лізингоодержувача придбати у власність (викупити) предмет лізингу та порядок викупу.

Згідно з п.8.1 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009 цей договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором.

У п.8.2 договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009 сторони обумовили, що строк цього договору є відмінним від строку лізингу та складається з наступних періодів: період фінансування (проміжок часу з моменту підписання цього договору до повної виплати лізингоодержувачем заборгованості лізингодавцю, визначеної за правилами цього договору); строк лізингу (період з дня настання першого періоду лізингу до дати викупу предмета лізингу, а у разі його повернення або вилучення до першого числа місяця, який слідує за місяцем, в якому мало місце повернення (вилучення); період постфінансування (проміжок часу з першого дня місяця, що слідує за місяцем повернення (вилучення) предмета лізингу, до дати фактичного отримання лізингодавцем грошових коштів в погашення всієї заборгованості лізингоодержувача).

Як вбачається, 02.11.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецька будівельна компанія» (як продавцем), позивачем (як лізингодавцем) та відповідачем 1 (як лізингоодержувачем) підписано акти приймання-передачі предмета лізингу, за якими:

- на підставі договору купівлі-продажу № Р3419-10/09 від 14.10.2019 продавець передав у власність покупцю (лізингодавцю), а лізингоодержувач прийняв у користування предмет лізингу згідно договору оренди фінансового лізингу LC3419-10/09 від 14.10.2009 та згідно специфікації з наступними характеристиками: Екскаватор гідравлічний гусеничний LIEBHERR R934 B HDSL, серійний номер - 924-22134;

- на підставі договору купівлі-продажу № Р3420-10/09 від 14.10.2019 продавець передав у власність покупцю (лізингодавцю), а лізингоодержувач прийняв у користування предмет лізингу згідно договору оренди фінансового лізингу LC3420-10/09 від 14.10.2009 та згідно специфікації з наступними характеристиками: Екскаватор гідравлічний гусеничний LIEBHERR R934 B HDSL, серійний номер - 924-22132.

02.08.2010 між позивачем та відповідачем 1 підписано Угоди про внесення змін до договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009, якими внесено зміни до додатку 1 «Графік розрахунку заборгованості» до цих договорів.

У вказаних графіках сторонами узгоджені строки щомісячного внесення лізингоодержувачем лізингових платежів, починаючи з грудня 2009 року по грудень 2010 року включно.

Угодами від 01.04.2011 про внесення змін до договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009 сторонами проведено реструктуризацію боргу лізингоодержувача та змінено номери таких договорів з LC3419-10/09 на LC3419-04/11 та з LC3420-10/09 на LC3420-04/11 відповідно.

Зі змісту угоди від 01.04.2011 про внесення змін до договору фінансового лізингу № LC3419-10/09 від 14.10.2009 вбачається, що лізингоодержувач визнає наявність у нього простроченої заборгованості за договором на підставі рахунків, перелічених у п.1.1 цієї угоди, на загальну суму 41.782,07 грн. та зобов`язаний сплатити її до 01.01.2012. Реструктуризація заборгованості лізингоодержувача згідно графіку в сумі 0 (нуль) доларів США здійснюється шляхом збільшення такої заборгованості лізингоодержувача, яка є базою розрахунку лізингових платежів, на суму заборгованості за простроченими рахунками-фактурами, наведеними у п.1.2 цієї угоди, в сумі 1.577.834,74 грн.; база для розрахунку лізингових платежів у грошовому еквіваленті іноземної валюти становить 197.998,70 доларів США; сторони погодили внести зміни до додатку 1 «Графік розрахунку заборгованості» до договору та виклали його у новій редакції; внесли зміни до п.1.7 договору та визначили, що строк лізингу складається з періодів лізингу у кількості 12 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього договору та додатків до нього; з моменту підписання цієї угоди лізингодавець буде виставляти рахунки-фактури на сплату поточних лізингових платежів за договором з урахуванням нового номеру договору, а всі платежі за договором фінансового лізингу № LC3419-10/09 від 14.10.2009 будуть здійснюватися на підставі договору фінансового лізингу № LC3419-04/11. Предмет лізингу, переданий у тимчасове володіння та користування лізингоодержувачу за договором фінансового лізингу № LC3419-10/09 від 14.10.2009, вважаються переданими за договором фінансового лізингу № LC3419-04/11.

Зі змісту угоди від 01.04.2011 про внесення змін до договору фінансового лізингу № LC3420-10/09 від 14.10.2009 вбачається, що лізингоодержувач визнає наявність у нього простроченої заборгованості за договором на підставі рахунків, перелічених у п.1.1 цієї угоди, на загальну суму 51.912,65 грн. та зобов`язаний сплатити її до 01.01.2012. Реструктуризація заборгованості лізингоодержувача згідно графіку в сумі 0 (нуль) доларів США здійснюється шляхом збільшення такої заборгованості лізингоодержувача, яка є базою розрахунку лізингових платежів, на суму заборгованості за простроченими рахунками-фактурами, наведеними у п.1.2 цієї угоди, в сумі 1.567.704,16 грн. База для розрахунку лізингових платежів у грошовому еквіваленті іноземної валюти становить 196.738,68 доларів США. Сторони також погодили внести зміни до додатку 1 «Графік розрахунку заборгованості» до договору та виклали його у новій редакції; внесли зміни до п.1.7 договору та визначили, що строк лізингу складається з періодів лізингу у кількості 12 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього договору та додатків до нього. З моменту підписання цієї угоди лізингодавець буде виставляти рахунки-фактури на сплату поточних лізингових платежів за договором з урахуванням нового номеру договору, а всі платежі за договором фінансового лізингу № LC3420-10/09 від 14.10.2009 будуть здійснюватися на підставі договору фінансового лізингу № LC3420-04/11. Предмет лізингу, переданий у тимчасове володіння та користування лізингоодержувачу за договором фінансового лізингу № LC3420-10/09 від 14.10.2009, вважається переданим за договором фінансового лізингу № LC3420-04/11.

У додатках 1 «Графік розрахунку заборгованості» до договорів фінансового лізингу від 14.10.2009 № LC3419-04/11 та № LC3420-04/11, що є додатком до Угод від 01.04.2011 про внесення змін до договорів № LC3419-10/09 від 14.10.2009 та № LC3420-10/09 від 14.10.2009 відповідно, сторонами узгоджені строки щомісячного внесення лізингоодержувачем лізингових платежів, починаючи з квітня 2011 року по березень 2012 року включно.

Додатковою угодою від 28.02.2014 до договору фінансового лізингу № LC3419-04/11 від 14.10.2009 сторони домовились, що підписанням цієї угоди лізингоодержувач визнає наявність простроченої заборгованості за рахунками, переліченими у п.1.1 цієї угоди (32 одиниці), перед лізингодавцем та зобов`язався сплатити у розмірі та строк, визначений сторонами. Виконання зобов`язань/боргових зобов`язань лізингоодержувача за договором, з моменту укладання цієї додаткової угоди, є відстроченим.

Встановлено кінцеву дату для виконання лізингоодержувачем зобов`язань за договором - до 31.12.2016 (п.1.3).

З урахуванням умов, визначених п.1.1 цієї угоди, сторони засвідчили, що договір є чинним та діє до повного виконання лізингоодержувачем зобов`язань перед лізингодавцем щодо сплати заборгованості відповідно до умов договору та п.1.1 цієї угоди (п.1.4).

Додатковою угодою від 28.02.2014 до договору фінансового лізингу № LC3420-04/11 від 14.10.2019 сторони домовились, що підписанням цієї угоди лізингоодержувач визнає наявність простроченої заборгованості за рахунками, переліченими у п.1.1 цієї угоди (32 одиниці), перед лізингодавцем та зобов`язався сплатити у розмірі та строк, визначений сторонами. Виконання зобов`язань/боргових зобов`язань лізингоодержувача за договором, з моменту укладання цієї додаткової угоди, є відстроченим.

Встановлено кінцеву дату для виконання лізингоодержувачем зобов`язань за договором - до 31.12.2016 (п.1.3).

З урахуванням умов, визначених п.1.1 цієї угоди, сторони засвідчили, що договір є чинним та діє до повного виконання лізингоодержувачем зобов`язань перед лізингодавцем щодо сплати заборгованості відповідно до умов договору та п.1.1 цієї угоди (п.1.4).

Згідно з п.1.6 цих додаткових угод, відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України за домовленістю сторони збільшили позовну давність строком на 5 (п`ять) років.

28.02.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» (поручитель, відповідач 2) укладено договір поруки № G3419-3420, за умовами якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед лізингодавцем відповідати по зобов`язанням лізингоодержувача (ТОВ «ДАЭМ»), які виникають за договором лізингу (договори фінансового лізингу від 14.10.2009 №№3419-04/11 - LC3420-04/11), включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених договором лізингу, а також виконати інші умови договору лізингу в повному обсязі (п.1.2).

Сторони договору встановили, що зобов`язання поручителя перед лізингодавцем є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором, не потребують (п.1.3).

Якщо протягом строку дії договору лізингу відповідно до його умов та/або додаткових угод, що укладені або можуть бути укладені до нього у майбутньому збільшується розмір забезпечених порукою вимог або змінюється строк їх виконання, вимоги лізингодавця в частині такого збільшення та/або змін вважаються забезпеченими порукою відповідно до умов цього договору без необхідності внесення змін до нього (п.1.4.3).

У п.2.1 договору сторони визначили, що у випадку невиконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов`язань за договором лізингу, поручитель несе солідарну відповідальність перед лізингодавцем у тому ж обсязі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату основного боргу за договором лізингу, нарахованих лізингових платежів та неустойки.

У випадку невиконання лізингоодержувачем боргових зобов`язань перед лізингодавцем за договором лізингу поручитель приймає на себе зобов`язання здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому лізингодавцем, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги лізингодавця. Виконання грошових боргових зобов`язань здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок лізингодавця, який буде повідомлено поручителю додатково (п.2.5 договору).

Відповідно до п.2.6 договору, подання лізингодавцем вимоги щодо виконання частини боргових зобов`язань не позбавляє лізингодавця права подати вимогу щодо погашення іншої частини боргових зобов`язань.

Подання вимоги лізингодавцем. Обов`язок поручителя виконати боргові зобов`язання виникає при отриманні від лізингодавця відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо лізингодавець надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Для дійсності вимоги лізингодавець не зобов`язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов`язань лізингоодержувачем.

Застереження: при зміні своєї адреси поручитель зобов`язаний повідомити про це лізингодавця. До отримання такого повідомлення, вимога лізингодавця належить до пред`явлення за вказаною в цьому договорі адресою.

У пункті 3.1 договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов`язань по договору лізингу поручитель і лізингоодержувач несуть солідарну відповідальність перед лізингодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч.1 та ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами (дата договору) і діє до 31.12.2018. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань в повному обсязі. Порука за цим договором також припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобов`язань не пред`явить вимоги до поручителя (п.4.1 договору).

03.12.2018 ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» направлено на адресу ТОВ «ШБ «АЛЬТКОМ» (87525, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 2) цінним листом з описом вкладення вимогу від 03.12.2018 про виконання боргових зобов`язань на суму 3.757.271,62 грн., з яких: викупна вартість - 16.235,52 грн., додаткові витрати - 4.439,65 грн., лізинговий платіж - 1.641.855,51 грн. та пеня 222.095,88 грн. - за договором фінансового лізингу № LC3419-04/11 від 14.10.2009; 16.114,39 грн. - викупна вартість, 4.439,65 грн. - додаткові витрати, 1.631.407,11 грн. - лізинговий платіж та 220.683,91 грн. пені - за договором фінансового лізингу № LC3420-04/11 від 14.10.2009; а також загальний рахунок на сплату заборгованості № 25337232/11/2018 від 28.11.2018, розшифровку до загального рахунку на сплату заборгованості № 25337232/11/2018 від 28.11.2018.

В матеріалах справи відсутні і сторонами не подавалось документального підтвердження виконання договорів фінансового лізингу № LC3419-04/11 та № LC3420-04/11 від 14.10.2009, а також доказів реагування та повного чи часткового виконання вимог лізингодавця щодо виконання боргових зобов`язань.

Посилаючись на обставини щодо невиконання ТОВ «ДАЭМ» зобов`язань по оплаті простроченої заборгованості за лізинговими платежами у строки, визначені п.1.3 додаткових угод від 28.02.2014 до договорів фінансового лізингу від 14.10.2009 № LC3419-04/11 та № LC3420-04/11, ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» звернулося до господарського суду з цим позовом, про стягнення 3.757.271,62 грн., з яких:

за договором фінансового лізингу № LC3419-04/11 від 14.10.2009: 16.235,52 грн. - викупна вартість, 4.439,65 грн. - додаткові витрати, 1.641.855,51 грн. - лізинговий платіж, 222.095,88 грн. - пеня;

за договором фінансового лізингу № LC3420-04/11 від 14.10.2009: 16.114,39 грн. - викупна вартість, 4.439,65 грн. - додаткові витрати, 1.631.407,11 грн. - лізинговий платіж, 220.683,91 грн. - пеня.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 525, 526 цього Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.530 названого Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.806 цього Кодексу за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Частинами першою, п`ятою статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.553 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За приписами ст.554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 4 ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Статтею 598 ЦК України унормовано підстави припинення зобов`язання. Так, згідно ч.1,2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: невиконання відповідачем 1 як лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу та відповідачем 2 як поручителем відповідача 1 зобов`язань в частині внесення лізингових платежів, а також ненадання ними належних доказів, які б спростовували таке невиконання повністю чи частково, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач 2 вказував, що відповідно до норм ст.ст. 257, 258, 260 Цивільного кодексу України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені, встановлено строком в один рік. На переконання відповідача 2, пеня нарахована позивачем з порушенням вимог чинного законодавства, тому просить застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити в задоволенні позову.

Такі доводи відповідача 2 суд вважає помилковими та відхиляє.

Відповідно до ст.ст. 611, 612 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Одночасно суд враховує, що законодавством визначено строк (позовна давність), у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (стаття 258 ЦК України). Відповідно до частини п`ятої статті 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Встановлений наведеною нормою строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання не є строком позовної давності, в межах якого особа може звернутись за захистом свого порушеного права або інтересу, а тривалість цього може бути встановлена договором за домовленістю сторін.

У п.5.1 договорів фінансового лізингу сторонами було обумовлено, що за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором лізингоодержувач сплачує лізингодавцю пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п`ятого дня прострочення виконання грошового зобов`язання.

Додатковими угодами від 28.02.2014 до договорів фінансового лізингу від 14.10.2009 № LC3419-04/11 та № LC3420-04/11 встановлено кінцеву дату для виконання лізингоодержувачем зобов`язань за договором - до 31.12.2016.

Згідно з п.1.6 цих додаткових угод, відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України за домовленістю сторони збільшили позовну давність строком на 5 (п`ять) років.

У п.2.1 договору поруки № G3419-3420 від 28.02.2014 визначено, що у випадку невиконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов`язань за договором лізингу, поручитель несе солідарну відповідальність перед лізингодавцем у тому ж обсязі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату основного боргу за договором лізингу, нарахованих лізингових платежів та неустойки.

У пункті 3.1 договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов`язань по договору лізингу поручитель і лізингоодержувач несуть солідарну відповідальність перед лізингодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч.1 та ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами (дата договору) і діє до 31.12.2018. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань в повному обсязі. Порука за цим договором також припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобов`язань не пред`явить вимоги до поручителя (п.4.1 договору).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи розшифровки до загального рахунку на сплату заборгованості № 25337232/11/2018 від 28.11.2018 та доданого до нього розрахунку пені, які направлені відповідачу 2 разом з вимогою 03.12.2018, позивач нарахував пеню за кожним виставленим рахунком згідно договорів фінансового лізингу окремо, за період з 01.01.2017 по 30.06.2017.

З цим позовом ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» звернулося до господарського суду 06.12.2018 (згідно штемпеля поштового відділення зв`язку на конверті).

Отже, позивачем не пропущено строк позовної давності за пред`явленими позовними вимогами.

Відповідачем не спростовано доводів позивача, власного контррозрахунку не надано, як не надано й документального підтвердження здійснення повного чи часткового погашення пред`явлених до стягнення сум боргу за договором.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачі свої зобов`язання за укладеними договорами фінансового лізингу та поруки не виконали, докази на спростування зазначених обставин не надали, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів спірної заборгованості у розмірі 3.757.271,62 грн., з яких: викупна вартість - 16.235,52 грн., додаткові витрати - 4.439,65 грн., лізинговий платіж - 1.641.855,51 грн. та пеня 222.095,88 грн. - за договором фінансового лізингу № LC3419-04/11 від 14.10.2009; 16.114,39 грн. - викупна вартість, 4.439,65 грн. - додаткові витрати, 1.631.407,11 грн. - лізинговий платіж та 220.683,91 грн. пені - за договором фінансового лізингу № LC3420-04/11 від 14.10.2009.

Судові витрати, у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЄМ» (, адреса: 83023, м. Донецьк, вул. Харітонова, буд. 2) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» (, адреса: 87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (, адреса: 04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, 9, корп.6, офіс 6-201) заборгованість за договорами фінансового лізингу № LC3419-04/11 від 14.10.2009 та № LC3420-04/11 від 14.10.2009 у загальній сумі 3.757.271,62 грн.

3. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЄМ» (, адреса: 83023, м. Донецьк, вул. Харітонова, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (, адреса: 04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, 9, корп.6, офіс 6-201) відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 28.179,54 грн.

4. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» (, адреса: 87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (, адреса: 04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, 9, корп.6, офіс 6-201) відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 28.179,54 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

7. Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2020.

Суддя Н.В. Величко