РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.04.2020Справа № 910/35/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01011, м. Київ, вулиця НАЗАРІВСЬКА, буд. 3) в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, а/с 306);
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (03110, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА КЛИМЕНТА, будинок 40/10, приміщення 5) стягнення 258 059,94 грн.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» (далі-Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (далі-Відповідач) про стягнення 258 059,94 грн., з яких 186 659,96 грн. пені та 71399,98 грн. штрафу

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем не було поставлено Позивачу продукцію у строк, встановлений Договором поставки № 20/05/42 від 28.03.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 позовну заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/35/20, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 09.01.2020 направлено на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 14.01.2020, 16.01.2020 та 23.01.2020 уповноваженим особам Сторін ухвали суду від 09.01.2020.

10.02.2020 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позов.

13.02.2020 та 17.02.2020 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові пояснення.

17.02.2020 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив.

20.02.2020 та 24.02.2020 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

25.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (Постачальник) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» (Покупець) укладено Договір поставки № 20/05/42 (далі - Договір від 25.03.2019), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити в передбачені даним договором строк Покупцю: виливка «Коуш» 35 ХГСЛ, ДСТУ 8781:2018 (креслення на готовий виріб № 2001.010.01) в кількості 26 штук за ціною 32692,3077 грн. за штуку без ПДВ, загальною сумою 1020000,00 грн. з ПДВ, у строк до 31.05.2019, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказану Продукцію.(а.с.12-18)

Відповідно до п.1.2 Договору від 25.03.2019 Постачальник зобов`язується до початку виготовлення продукції забезпечити розробку креслення на виливку «Коуш» згідно з кресленням на готовий виріб № 2001.010.01 (додаток № 1 до договору) та надати його Покупцю для узгодження.

Покупець зобов`язується розглянути отримане від Постачальника креслення та у випадку наявності зауважень - повідомити про них Постачальника, який повинен забезпечити їх усунення. (п. 1.3. Договору від 25.03.2019)

Згідно з п.2.1 Договору від 25.03.2019 якість продукції, що поставляється за цим договором, повинна відповідати ДСТУ 8781:2018 та кресленню на виливку «Коуш», узгодженому Покупцем в порядку, передбаченому в пунктах 1.2 та 1.3 цього договору, та підтверджуватися документом про якість з інформацією про виконаний контроль, виданим підприємством-виробником або іншим правомочним органом.

У п. 2.2. Договору від 25.03.2019 зазначено, що Постачальник зобов`язаний дотримуватися у процесі виготовлення та поставки продукції встановлених для неї технічних норм та стандартів (ГОСТ, ОСТ, ДСТУ, ТУ, тощо), у тому числі тих, що вказані у договорі.

Відповідно до п. 2.4. Договору від 23.03.2019 Постачальник гарантує відповідність продукції, що постачається за цим Договором, вимогам ДСТУ 8781:2018 та кресленню на виливку «Коуш», узгодженому Покупцем в порядку, передбаченому в п.1.2. та 1.3. Договору.

Приймання продукції за якістю та кількістю провадиться Покупцем шляхом проведення вхідного контролю за діючими у Покупця процедурами (п. 2.5. Договору від 25.03.2019).

Пунктом 3.1. Договору від 25.03.2019 встановлено, що загальна сума Договору складає 1020000,00 грн.

За умовами п. 4.1. Договору від 25.03.2019 оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника, зазначений в даному Договорі, протягом 90 днів після завершення приймання продукції за якістю,за результатами якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнято у Покупця процедурою).

Умовами п.п. 5.1., 5.6. Договору від 25.03.2019 встановлено, що поставка продукції за цим Договором здійснюється до 31.05.2019 партіями відповідно до заявок Покупця, в яких зазначається кількість продукції, що постачається, та строки її поставки.

У разі ненадання заяви Покупцем продукція, зазначена в п. 1.1. цього договору, в будь-якому разі повинна бути поставлена Постачальником не пізніше 31.05.2019.

Згідно з п. 5.3. Договору від 25.03.2019 за пропозицією Постачальника строк поставки, визначений відповідно до п. 5.1. договору, може бути змінений за згодою Покупця шляхом направлення Постачальнику заявки з новим строком поставки способами, зазначеними у п. 5.2. Договору.

Відповідно до п. 5.7. Договору продукція відвантажується на умовах DDP (ІНКОТЕРМС 2000) м. Енергодар, Запорізька обл.., Отримувач: відокремлений підрозділ «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом». Відвантажувальні реквізити Покупця: м. Енергодар, Запорізька обл., вул. Промислова, 52, ЗСК ВП АЕМ, склад металу.

У п. 5.8. Договору від 25.03.2019 сторони встановили, що продукція, що постачається, повинна супроводжуватися наступними документами:

а) товарно-транспортною накладною;

б) у випадку, якщо стандарти. технічні умови або інша документація про якість продукції не опублікована в загальнодоступних виданнях - копіями вказаної документації;

в) документом про якість;

г) рахунком;

Згідно з п. 6.2. Договору від 25.03.2019 Покупець має право, зокрема, у випадку порушення Постачальником зобов`язань за цим Договором - застосувати оперативно-господарську санкцію у вигляді відмови від встановлення на майбутнє господарським відносин з Постачальником, а також оперативно-господарську санкцію у вигляді відмови від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного Постачальником.

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку продукції у строки, встановлені цим Договором. (п.с 6.3. Договору).

За умовами п. 7.2. Договору від 25.03.2019 за порушення строків поставки продукції. визначених відповідно до п. 5.1., 5.5., 5.6. цього Договору, та/або недопоставку продукції Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Відповідно до п. 10.1. Договору від 25.03.2019 цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 2 роки.

Договір може бути у будь-який час розірвано за згодою сторін відповідно до ст. 188 ГКУ 651 ЦКУ шляхом підписання сторонам угоди про розірвання Договору. (п. 11.4. Договору від 25.03.2019).

Додатком № 1 до Договору від 25.03.2019 є креслення на готовий виріб № 2001.010.01. (а.с. 18)

29.03.2019 Сторонами укладена Додаткова угода № 1 від 29.03.2019 до Договору, якою внесено зміни до п.п. 1.1. 3.1. Договору від 25.03.2019 та встановлено, що загальна сума Договору складає 1019999,76 грн., в іншій частині Договір від 25.02.2019 залишено сторонами без змін. (а.с. 19).

Як вбачається з матеріалів справи, у період травень - липень 2019 року між сторонами тривало листування щодо узгодження креслення на виливку «Коуш» згідно з кресленнями на готовий виріб № 2001.010.01 (додаток № 1 до Договору) відповідно до п. 1.2. Договору від 25.03.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами від 28.05.2019, 05.06.2019, 07.06.2019, 10.06.2019, 14.06.2019, 05.07.2019, 30.10.2019. (а.с.20 -75, 80-81)

У зв`язку з тривалим узгодженням креслень Відповідач звернувся до Позивача з листом № 267 від 28.05.2019 щодо продовження строку поставки до 27.06.2019 (а.с. 20).

Зважаючи на порушення умов Договору від 25.03.2019 щодо поставки продукції у строк до 31.05.2019 Позивач направив Відповідачу Претензію № 2533/15 від 06.06.2019 про сплату штрафних санкцій та поставку продукції, в якій вимагає розглянути претензію та у місячний строк з дня отримання надати обґрунтовану відповідь, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 77-79)

У відповідь Відповідач листом № 289 від 07.06.2019 (а.с. 80-81) просить не застосовувати штрафні санкції та продовжити строк поставки виливки «Коуш» до 27.06.2019.

В подальшому Відповідач Листом № 331 від 17.07.2019 (а.с. 27) погодився виготовити виливки «Коуш» за розробленими Позивачем креслеником та повідомив Позивачу про поставку продукції згідно з наступним орієнтовним графіком:

23.07.2019 - 5шт;

29.07.2019 - 5 шт.;

05.08.2019 - 5 шт.;

15.08.2019 - 6 шт.

Як вбачається з матеріалів справи, представниками Позивача на підставі листа № 343 від 20.08.2019 в присутності представників Відповідача проведено огляд двох виливок та встановлено, що за результатами візуального, вимірювального та ультразвукового контролю представлені виливки потребують допрацювання, про що складено Протокол огляду, підписаний без зауважень як представниками Позивача, так і представниками Відповідача (а.с. 82)

05.12.2019 між Позивачем та Відповідачем укладено Угоду про розірвання Договору поставки № 20/05/42 від 25.03.2019, якою сторони дійшли згоди про розірвання Договору від 25.03.2019 з моменту підписання сторонами вказаної угоди. (а.с. 76)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що всупереч умовам Договору Відповідачем не було поставлено Товару у строк, встановлений сторонами у Договорі від 25.03.2019, до 31.05.2019, просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» пеню в розмірі 186659,96 грн. та штраф у розмірі 71399,98 грн. на підставі п. 7.2. Договору 25.03.2019.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву, Відповідач зазначає, що Товар не було поставлено, оскільки сторонами не було досягнуто згоди щодо креслення на виливку «Коуш», у зв`язку з тим, що під час узгодження позивач вимагав проведення механічної та термічної обробки, що не передбачено умовами тендеру та технічними умовами виготовлення виливок. Позивачем заявлено штрафні санкції за порушення строків поставки, проте не враховано, що обов`язок щодо поставки виробів пов`язаний з розробкою та погодженням креслень на виливку «Коуш», однак термін розроблення та узгодження креслень договором не встановлений і до погодження таких креслень, відповідач не міг приступити до виконання робіт та здійснити поставку продукції, у такому разі строк поставки продукції не порушено і, відповідно, відсутнє прострочення виконання зобов`язання. Крім того, на думку відповідача, листом від 10.07.2019 № 3160/14, в якому Позивачем запропоновано Відповідачу виготовити коуш за розробленими Позивачем кресленнями, останнім продовжено строк поставки продукції на строк дії Договору, пропозиції щодо продовження якого висловлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» в листах № 267 від 28.05.2019 та № 289 від 07.06.2019.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору № 20/05/42 від 25.03.2019 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Частинами 1, 2, 3 статті 268 Господарського кодексу України встановлено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Номери та індекси стандартів, технічних умов або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні Договору № 20/05/42 від 25.03.2019 сторонами встановлено граничний строк поставки продукції - до 31.05.2019.

При цьому, за умовами п. 5.6. Договору № 20/05/42 від 25.03.2019 Відповідач зобов`язаний у будь-якому разі здійснити поставку продукції не пізніше 31.05.2019.

Разом з тим, пунктом 5.3. Договору № 20/05/42 від 25.03.2019 передбачена можливість зміни строку поставки за пропозицією Постачальника за згодою Покупця шляхом направлення Постачальнику заявки з новим строком поставки способами, зазначеними у п. 5.2. Договору.

Суд зазначає, що у період травень - липень 2019 року між сторонами тривало листування щодо узгодження креслення на виливку «Коуш» згідно з кресленнями на готовий виріб № 2001.010.01 (додаток № 1 до Договору) відповідно до п. 1.2. Договору від 25.03.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами від 28.05.2019, 05.06.2019, 07.06.2019, 10.06.2019, 14.06.2019, 05.07.2019, 30.10.2019. (а.с. 20 -75, 80-81)

У зв`язку з тривалим узгодженням креслень Відповідач звернувся до Позивача з листом № 267 від 28.05.2019 щодо продовження строку поставки до 27.06.2019 (а.с. 20).

Зважаючи на порушення умов Договору від 25.03.2019 щодо поставки продукції у строк до 31.05.2019, Позивач направив Відповідачу Претензію № 2533/15 від 06.06.2019 про сплату штрафних санкцій та поставку продукції, в якій вимагає розглянути претензію та у місячний строк з дня отримання, надати обґрунтовану відповідь, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 77-79)

У відповідь Відповідач листом № 289 від 07.06.2019 (а.с. 80-81) просить не застосовувати штрафні санкції та продовжити строк поставки виливки «Коуш» до 27.06.2019.

Позивач направив Відповідачу Лист № 3160/14 від 10.07.2019 (а.с. 37), в якому повідомив у погодженні наданого відповідачем креслення за відсутності усунених недоліків, та, посилаючись на те, що процес погодження креслення виливки затягнувся, надав власно розроблений кресленик на виливку коуша та запропонував виготовити за цим креслеником виливки коуша.

Відповідач у відповідь Листом № 331 від 17.07.2019 (а.с. 27) погодився виготовити виливки «Коуш» за розробленими Позивачем креслеником та повідомив Позивачу про поставку продукції згідно з наступним орієнтовним графіком:

23.07.2019 - 5шт;

29.07.2019 - 5 шт.;

05.08.2019 - 5 шт.;

15.08.2019 - 6 шт.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що всупереч умовам Договору № 20/05/42 від 25.03.2019 Відповідачем не було поставлено товар у строки, погоджені сторонами.

В той же час, в обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що Товар не було поставлено, оскільки сторонами не було досягнуто згоди щодо креслення на виливку «Коуш», у зв`язку з тим, що під час узгодження позивач вимагав проведення механічної та термічної обробки, що не передбачено умовами тендеру та технічними умовами виготовлення виливок. Позивачем заявлено штрафні санкції за порушення строків поставки, проте не враховано, що обов`язок щодо поставки виробів пов`язаний з розробкою та погодженням креслень на виливку «Коуш». Однак, термін розроблення та узгодження креслень договором не встановлений, і до погодження таких креслень, відповідач не міг приступити до виконання робіт та здійснити поставку продукції, у такому разі строк поставки продукції не порушено, і відповідно відсутнє прострочення виконання зобов`язання. Крім того, на думку відповідача, листом від 10.07.2019 № 3160/14, в якому Позивачем запропоновано Відповідачу виготовити коуш за розробленими Позивачем кресленнями, останнім продовжено строк поставки продукції на строк дії Договору, пропозиції щодо продовження якого висловлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» в листах № 267 від 28.05.2019 та № 289 від 07.06.2019.

За умовами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ст. 628 ЦК України)

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 1.2. Договору № 20/05/42 від 25.03.2019 передбачений обов`язок Постачальника до початку виготовлення продукції забезпечити розробку креслень на виливку «Коуш» згідно з кресленнями на готовий виріб № 2001.010.01 відповідно до Додатку № 1 до Договору та надати його Позивачеві на узгодження.

Судом встановлено, що Договір поставки № 20/05/42 від 25.03.2019 укладено сторонами за результатами проведення процедури закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі». Під час проведення даної процедури закупівлі додатком до тендерної документації був проект договору поставки, який містив відповідні умови щодо обов`язкового розроблення креслення згідно з кресленням на готовий виріб (додаток № 1 до договору) та затвердження його Покупцем до початку виготовлення продукції, відповідність виготовленої продукції ДСТУ 8781:2018, технічним у мовам та стандартам. Також, додатком до тендерної документації були креслення на готовий виріб (а.с. 204).

При цьому, суд зазначає, що Листом № 106 від 05.03.2019 (а.с. 185) Відповідач погодився з умовами та вимогами до Договору замовника.

За таких обставин, оскільки Відповідач був ознайомлений з умовами Договору щодо обов`язковості розроблення креслень та узгодження їх з Позивачем, відповідність розроблених креслень нормам та стандартам, граничних строків поставки готової продукції, та погодився з запропонованими умовами, заперечення Відповідача проти позову не приймаються судом до уваги.

Суд окремо звертає увагу, що стверджуючи про тривале узгодження сторонами креслень на виливку «Коуш», що передує виробленню та поставці продукції, і внаслідок чого поставка продукції у строк до 31.05.2019 стала неможливою, Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження направлення позивачеві креслень на узгодження до 13.05.2019 року, тобто протягом майже більше місяця з моменту укладення Договору.

Приймання продукції за якістю та кількістю провадиться Покупцем шляхом проведення вхідного контролю за діючими у Покупця процедурами (п. 2.5. Договору від 25.03.2019).

Відповідно до п. 5.7. Договору продукція відвантажується на умовах DDP (ІНКОТЕРМС 2000) м. Енергодар, Запорізька обл., Отримувач: відокремлений підрозділ «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом». Відвантажувальні реквізити Покупця: м. Енергодар, Запорізька обл., вул. Промислова, 52, ЗСК ВП АЕМ, склад металу.

У п. 5.8. Договору від 25.03.2019 сторони встановили, що продукція, що постачається, повинна супроводжуватися наступними документами:

а) товарно-транспортною накладною;

б) у випадку, якщо стандарти. технічні умови або інша документація про якість продукції не опублікована в загальнодоступних виданнях - копіями вказаної документації;

в) документом про якість;

г) рахунком;

Як вбачається з матеріалів справи, представниками Позивача на підставі листа № 343 від 20.08.2019 в присутності представників Відповідача проведено огляд двох виливок та встановлено, що за результатами візуального, вимірювального та ультразвукового контролю представлені виливки потребують допрацювання, про що складено Протокол огляду від 29.08.2019, підписаний без зауважень як представниками Позивача, так і представниками Відповідача (а.с. 82)

Суд акцентує увагу, що Листом № 379 від 30.10.2019 (а.с. 28) Відповідач повідомив Позивача про додаткове виготовлення виливку «Коуш» за кресленнями № 2001.010.01 в кількості 4 штук, з врахуванням виправлених зауважень Позивача, зазначених у Протоколі огляду від 29.08.2019, та просив надати згоду на поставку продукції, з посиланням на те, що умовами тендера було виготовлення лише відливку без механічної та термічної обробки.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного листування між Сторонами, Суд приходить до висновку, що станом на 31.05.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» не було поставлено Позивачу товар за Договором.

Крім того, Судом встановлено, що Відповідачем не було виготовлено та поставлено продукцію навіть за наданим Позивачем креслеником у строки за графіком, наданим безпосередньо самими Відповідачем.

Такими чином, Судом встановлено, що всупереч умовам Договору № 20/05/42 від 25.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» не здійснило поставку товару у строк до 30.05.2019, тобто порушило встановлений строк, що підтверджується вищенаведеними та оціненими Судом доказами в їх сукупності.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 614 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах вина особи, яка порушила зобов`язання, презюмується і саме на неї покладається обов`язок з доведення відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання.

Вказана правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 908/1399/17.

Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження поставки Відповідачем Позивачу продукції, передбаченої умовами Договору № 20/05/42 від 25.03.2019, у строк до 30.05.2019.

Отже, Судом встановлено, що всупереч умовам Договору № 20/05/42 від 25.03.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» не здійснило поставку товару на суму 1019999,76 грн. у строк по 30.05.2019.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 31.05.2019 по 04.12.2019 у розмірі 186659,96 грн. та штраф у розмірі 71399,98 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

За умовами п. 7.2. Договору від 25.03.2019 за порушення строків поставки продукції. визначених відповідно до п. 5.1., 5.5., 5.6. цього Договору, та/або недопоставку продукції Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Виходячи з того, що сторони умовами договору передбачили застосування у разі порушення терміну поставки продукції пені та штрафу від суми несвоєчасно поставленого товару та несвоєчасно виконаних робіт (послуг); спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема, штраф, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання, Суд вважає, що вимоги Позивача є обґрунтованими.

Крім того, Суд звертає увагу, що з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов`язання з 31.05.2019 по 04.12.2019 у розмірі 186659,96 грн. вважає, що згідно з вірним арифметичним розрахунком з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 174210,37 грн.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу на підставі п.7.2 Договору № 20/05/42 від 25.03.2019, прийшов до висновку, що вказані позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню у повному обсязі та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 7% штрафу у розмірі 71399,98 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» про стягнення 258 059,94 грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (03110, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА КЛИМЕНТА, будинок 40/10, приміщення 5, ідентифікаційний код юридичної особи: 39648564) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01011, м. Київ, вулиця НАЗАРІВСЬКА, буд. 3, ідентифікаційний номер юридичної особи: 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, а/с 306, ідентифікаційний код 26444970 ) пеню в розмірі 174 210,37 грн. (сто сімдесят чотири грн. двісті десять грн.. 37 коп.), штраф у розмірі 71 399,98 грн. (сімдесят одна тисяча триста дев`яносто дев`ять грн. 98 коп.), судовий збір у розмірі 1948,49 грн. (одна тисяча дев`ятсот сорок вісім грн. 49 коп.)

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 07 квітня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин