ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/299/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМІКС" з іноземними інвестиціями, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНІЙ ФАРМ", м. Мерефа
про стягнення 27926,52 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Українсько-американське товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМІКС" з іноземними інвестиціями, м. Київ звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕРІЙ ФАРМ", м. Мерефа, в якій просить суд стягнути з відповідача 23824,38 грн. боргу, 2819,02 грн., інфляційного збільшення та 1283,12 грн. 3% річних за договором поставки № РЕ-28/04/16 від 28 квітня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/299/20; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 24 лютого 2020 року на 11:40 та про розгляд справи повідомлено сторін.

17 лютого 2020 року через канцелярію суду, Українсько-американським товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМІКС" з іноземними інвестиціями подано клопотання (вхідний № 4028) про розгляд справи без участі представника позивача. Також у наданому клопотанні зазначає, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засіданні.

Враховуючи пункт 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України 24 лютого 2020 року суд починає розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою від 24 лютого 2020 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 23 березня 2020 року до 11 годин.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у наданому клопотанні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, про розгляд даної справи повідомлявся своєчасно та належним чином про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, з якого вбачається, що копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 05 лютого 2020 року була отримана відповідачем 06 березня 2020 року.

На підставі викладеного, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлюють принципи диспозитивності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, беручи до уваги приписи статті 129 Конституції України, які визначають одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Положеннями частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

28 квітня 2016 року між Українсько-американським товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМІКС" з іноземними інвестиціями (позивачем, постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНІЙ ФАРМ" (відповідачем, покупцем) укладений договір поставки № РЕ-28/04/16 із протоколом розбіжностей, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передавати у власність покупця товар згідно товарних (видаткових) накладних, а покупець зобов`язався прийняти та сплатити за нього певну грошову суму в розмірі та в строки, відповідно умов даного договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору поставки № РЕ-28/04/16, поставка товару здійснюється постачальником на підставі заявки покупця. Заявка оформлюється в електронному вигляді за формою, розробленою покупцем. В заявці зазначаються: найменування, асортимент, кількість товару, адреси постачання товару, вартість товару, визначена на підставі Специфікації. Заявка відправляється з електронної адреси покупця на електронну адресу постачальника.

Згідно пункту 2.1.1. договору поставки від 28 квітня 2016 року, строк поставки товару протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання заявки покупця. Постачальник має право на дострокову поставку товару, про що обов`язково сповіщає покупця.

Відповідно до пункту 2.5. договору поставки № РЕ-28/04/16 поставка партії товару вважається виконаною постачальником в момент передачі партії товару покупцю. Перехід ризику випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) товару від постачальника до покупця відбувається в момент підписання покупцем видатково-прибуткової накладної на партію товару.

Згідно пункту 2.4. договору поставки від 28 квітня 2016 року поставка товару здійснюється транспортом постачальника за його рахунок за адресами місцезнаходження аптек покупця.

Відповідно до пункту 5.1. в редакції Протоколу розбіжностей оплата за кожну поставлену партію товару здійснюється покупцем періодично протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця. За продукцію TM SCA, Коттон Україна, ТОВ Фірма "СВ", ВДС "Фарма", ТОВ "Френдс Компані", "Burnus", та Колгейт-Палмолів згідно додаткової угоди.

За умовами додаткової угоди №1 від 28 квітня 2016 року до договору оплата за кожну поставлену партію товару виробника SCA здійснюється покупцем не пізніше 85 (вісімдесяти п`яти) календарних днів з регулярністю оплат, за реалізований товар, кожні 14 (чотирнадцять) календарних днів.

Згідно пункту 10.1. договору поставки № РЕ-28/04/16, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін та діє протягом року.

Договір автоматично пролонгується на той самий строк, на який його було укладено, якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення дії договору письмово не заявить про бажання розірвати його. Термін дії права сторін на автоматичну пролонгацію дії дійсного договору не обмежений, (пункт 10.2. договору). Сторони про бажання розірвати договір РЕ-28/04/16 від 28 квітня 2016 року одна одній не заявляли.

Постачальником за весь період дії договору регулярно та систематично поставлявся товар, покупець сплачував вартість товару за договором, а не за конкретними видатковими накладними. Сторони здійснювали взаємозаліки та повернення товару.

За період з 17 травня 2017 року по 13 квітня 2018 року постачальником Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕНІЙ ФАРМ" був поставлений товар TM SCA, що підтверджується видатковими накладними: № КН_SCA-0009842 від 17 травня 2017 року, № КН_SCA-0009843 від 17 травня 2017 року, № КН_SCA-0009844 від 17 травня 2017 року, № КН_SCA-0021606 від 13 жовтня 2017 року, № КН_SCA-0021607 від 13 жовтня 2017 року, № КН_SCA-0021608 від 13 жовтня 2017 року, № КН_SCA-0021609 від 13 жовтня 2017 року, № КН_SCA-0023757 від 13 листопада 2017 року, № КН_SCA-0023758 від 13 листопада 2017 року, № КН_SCA-0023759 від 13 листопада 2017 року, № КН_SCA-0023760 від 13 листопада 2017 року, № КН_SCA-0005481 від 15 березня 2018 року, № КН_SCA-0006282 від 24 березня 2018 року, № КН_SCA-0008032 від 13 квітня 2018 року.

Матеріали справи свідчать про те, що сторонами було підписано акт звірки за 3 квартал 2018 року з боку позивача на суму 23824,38 грн., з боку відповідача на суму 23824,29 грн.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНІЙ ФАРМ" перед позивачем за поставлений товар складає 23824,38 гри.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Таким чином, дослідивши умови договору поставки № РЕ-28/04/16 від 28 квітня 2016 року, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов`язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 23824,38 грн. боргу слід задовольнити.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми інфляційних втрат та 3% річних дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційного збільшення в розмірі 2819,02 грн. та 3% річних в розмірі 1283,12 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНІЙ ФАРМ" (62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд. 223, кімната 8-7, ) на користь Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМІКС" з іноземними інвестиціями (01001, м. Київ, провулок Музейний, 8 ) 23824,38 грн. боргу, 2819,02 грн., інфляційного збільшення, 1283,12 грн. 3% річних за договором поставки № РЕ-28/04/16 від 28 квітня 2016 року та 2102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "27" березня 2020 р.

Суддя П.В. Хотенець