ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року

м. Черкаси справа № 925/1355/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача за первісним позовом Дрозд О.В. адвоката за довіреністю, відповідача за первісним позовом Джирми А.В. адвоката, позивача за первісним позовом - Джирми А.В. адвоката, відповідача за зустрічним позовом - Дрозд О.В. адвоката за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Комунального підприємства Кременчукводоканал Кременчуцької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв про стягнення 159833,24 грн та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв до Комунального підприємства Кременчукводоканал Кременчуцької міської ради про стягнення 943689,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 159 833,24 грн. заборгованості за договором №Е/50-19 про постачання електричної енергії споживачу від 26.06.2019.

Ухвалою від 12.12.2019 судом прийнято до розгляду зустрічний позов до Комунального підприємства Кременчукводоканал Кременчуцької міської ради для спільного розгляду з первісним позовом у даній справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 лютого 2020 року.

Ухвалою суду від 13.02.2020 перенесено судове засідання з 11 лютого 2020 року на 10 березня 2020 року.

10.03.2020 в судовому засіданні судом була оголошена перерва до 20 березня 2020 р.

Первісний позов обґрунтовано тим, що за час між сторонами договірних відносин по договору № Е/50-19 про постачання електричної енергії споживачу від 26.06.2019 за постачання відповідачем електричної енергії, на підставі виставлених рахунків за липень та серпень 2019 року позивачем останньому було сплачено 5 881 418,00 грн.

Проте, як зазначив позивач, згідно підписаних актів приймання-передачі електричної енергії № РН-0002750 від 31.07.2019 та № РН-0003174 від 31.08.2019, відповідачем було поставлено (передано) електричної енергії за липень та серпень 2019 року на загальну суму - 5 721 584,76 грн.

Тому, на думку позивача, підприємством було переплачено відповідачу грошові кошти за електричну енергію в розмірі 159 833,24 грн., які відповідач відмовляється повертати, а натомість вимагає сплатити 1 103 522,26 грн. та підписати додаткову угоду.

Позивач вважає, що вказана сума коштів має бути повернута відповідачем, оскільки неповернення останнім переплаченої суми грошових коштів порушує майнові права та інтереси підприємства.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що в пункті 2 Додатку № 3, що є невід`ємною частиною Договору постачання електричної енергії, чітко передбачений порядок зміни умов Договору у відповідності до норм Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема випадки, коли дана зміна є законною та такою, що відповідає чинному законодавству. Цим Додатком №3 передбачено, що зміна ціни здійснюється на вимогу однієї із сторін і оформлюється підписанням Додаткової угоди.

Відповідач вказував, що так, як в липні 2019 року відбулось коливання на ринку електричної енергії, на виконання умов Договору, з метою приведення господарських відносин до вимог Закону України «Про публічні закупівлі», відповідач неодноразово направляв на адресу позивача додаткові угоди з відповідним обґрунтуванням та документальним підтвердженням підстав підвищення ціни на електроенергію в липні та серпні 2019 р., яка з врахуванням коливання на ринку електроенергії та підвищення тарифу на послуги з передачі електроенергії становила в липні 2019 року - 2,5339 грн. в т.ч. з ПДВ за 1кВт*год електроенергії, та в серпні 2019 року - 2,4893 грн. в т.ч. з ПДВ за 1кВт*год електроенергії. Остаточною, з яких є Додаткова угода № 3 до Договору постачання електричної енергії споживачу №Е/50-19 від 26.06.2019.

Відповідач у відзиві на позов посилався на те, що крім чинного законодавства, в умовах самого Договору № Е/50-19 про постачання електричної енергії, а саме пунктом 3.2 Додатку № 3 узгоджено, що підтвердженням факту коливання ціни на товар може бути документ, виданий, як Торгово - промисловою палатою України, так і ДП «Держзовнішінформ», ДП «Укрпромзовнішекспертиза» та іншими органами державної влади, чий перелік не є вичерпним.

Проте, відповідач вважає, що всупереч вищевказаним договірним домовленостям, позивач безпідставно не прийняв експертні висновки Торгово - промислової палати, як документи, що засвідчують наявність коливання цін на ринку електроенергії, (лист Позивача № 23/5550 від 29.07.2019) та не підписав ні додаткові угоди на збільшення ціни при наявності коливання на ринку електричної енергії, що відбувалось в даний період, ні на збільшення ціни із врахування вартості тарифу на передачу електричної енергії.

Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову, зауваживши, що зазнав значних збитків, передбачених статтею 225 ГК України, а саме не одержав прибуток (втрачена вигода) в сумі 1 103 522,26 грн.

Позивач у відповіді на відзив не погодився із доводами, викладеними відповідачем у відзиві на позов.

У запереченнях на відповідь на відзив, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову та врахувати те, що у вище вказаних висновках, які були оформлені належним чином на підставі інформації з офіційного сайту ДП «Енергоринок», що є державним підприємством, створеним державою в особі Кабінету Міністрів України і є стороною Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України, чітко передбачена різниця оптової середньої ціни в червні 2019 року та оптової середньої ціни в липні 2019 року, зокрема Експертним висновком ТПП № О-535/02 від 18.07.2019 року.

Факт коливання, який нібито позивач за первісним позовом вважає відсутнім, зафіксований як в Експертному висновку ТПП № 0-516/01 від 08.07.2019, де передбачена зміна вартості електричної енергії саме у відсотках, так і в Експертному висновку ТПП № О-516/01 від 08.07.2019.

Також, відповідач просив суд звернути увагу на те, що саме відсутність будь-якої співпраці в належній формі призвело до того, що відповідач був змушений звернутись до АТ «Полтаваобленерго» із повідомленням про зміну постачальника для позивача за первісним позовом та відповідно припинення постачання електричної енергії.

Відповідач подав до суду зустрічний позов, в якому просив суд стягнути з Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» відшкодування збитків в сумі - 943 689,02 грн. та витрати, понесені позивачем за зустрічним позовом у зв`язку з розглядом справи, в тому числі і судовий збір.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що позивач за зустрічним позовом, намагався врегулювати конфлікт за допомогою регулярних звернень до відповідача за зустрічним позовом, зокрема листами: № 07/08-19 від 05.08.2019, № 14/08/19/1 від 14.08.2019, № 09/07/19/2 від 09.07.2019, № 09/07/19/1 від 09.07.2019, № 12/08/19/3 від 12.08.2019, № 65/07-ел від 31.07.2019 та ін.

Позивач зазначив, що безпідставне ухилення відповідача за зустрічним позовом від підписання Додаткових угод вплинули на зобов`язання ТОВ «Енергогазрезерв» перед ПрАТ «НЕК Укренерго» по Договору № 0070-02024 від 25.03.2019 та завдало значних збитків позивачу відповідно Акту приймання - передачі Послуги за липень 2019 року, надісланого Оператором системи передач - ПрАт «НЕК Укренерго».

Відповідач за зустрічним позовом подав до суду відзив на зустрічний позов, в якому просив суд відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що укладеним між сторонами договором про постачання електрич ної енергії споживачу від 26.06.2019 № Е/50-19 не визначено порядку зміни ціни на електричну енергію (як товару) саме через збільшення тарифу на її передачу. Одночасно, в тексті цього Договору відсутні умови про обов`язковість «застосування чи врахування тарифу на передачу електричної енергії під час виконання сторонами своїх зобов`язань».

Відповідач вважає, що зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у ви падках, визначених ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідач у відзиві посилався на роз`яснення Мінекономрозвитку України № 3302-06/34307-06 від 27.10.2016, в яких вказано, що внесення змін до договору про закупівлю на підставі п.2 ч.4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» повинно бути обґрунтованим та документально підтвердже ним.

На думку відповідача, якщо договір про постачання електричної енергії спожива чу № Е/50-19 був укладений 26.06.2019, то для збільшення ціни за одиницю товару, який є предметом цього договору, необхідно було встановити та документально підтве рдити факт коливання ціни на електроенергію на ринку на період часу з 26.06.2019 по 01.07.2019 (період між моментами укладення договору та внесення змін до нього).

Відповідач зазначив, що позивачем не доведено у відповідності до вимог діючого законодавства неналежного виконання умов Договору, що призвело б до завдання збитків позивачу, а також у відповідності до ст. 1166 ЦК України протипра вної поведінки, причинного зв`язку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками та вини відповідача.

Позивач за зустрічним позовом надав до суду письмові пояснення, в яких зауважив, що НКРЕКП було встановлено тариф на послуги з передачі електричної енергії в липні 2019 року у розмірі 347,43 грн/МВт*год. Але через неправомірні дії відповідача та підміну понять, останнім сплачувались кошти по скасованому тарифу у розмірі 5,740 коп./кВт*год, що і призвело до значних збитків для позивача за зустрічним позовом.

Суд, вислухавши представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Предметом спору за первісним позовом є стягнення з відповідача на користь позивача переплаченої суми коштів по договору про постачання електричної енергії споживачу.

Предметом спору за зустрічним позовом є відшкодування збитків через неналежне виконання грошових зобов`язань по договору постачання електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2019 відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та «Правил роздрібного ринку електричної», затверджених постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 між комунальним підприємством «Кре менчукводоканал» Кременчуцької міської ради (далі первісний позивач; відповідач за зустрічним позовом, підприємство) та товариством з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (далі первісний відповідач; позивач за зустрічним позовом; товариство) був укладений Договір постачання електричної енергії № Е/50-19 (далі - Договір).

За умовами цього Договору, Постачальник зобов`язався продавати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач зобов`язався оплачувати Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умова ми цього Договору.

Відповідно п.2.3. Договору очікуване споживання електричної енергії складало 9 100 000 кВт*год, в тому числі 1-й клас 1 780 000 кВт*год.

Остаточне визначення обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий пе ріод проводиться згідно знятих показів розрахункових засобів обліку, що відпо відають споживанню активної електричної енергії за кожною точкою розрахун кового обліку.

У разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі бала нсової належності електричних мереж обсяг спожитої електроенергії визначаєть ся шляхом збільшення (зменшення) обсягів електричної енергії, визначених від повідно до показів розрахункових засобів обліку, на величину обсягу розрахунко вих втрат електроенергії у ділянці електричної мережі від межі балансової нале жності до місця встановлення розрахункових засобів обліку.

П.5.1. Договору встановлено, що Споживач розраховується з Постачаль ником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механіз му визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комер ційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Згідно з п.п. 5.5., 5.6., 5.7. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Дого вором через банківську платіжну систему, онлайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника та в інший не заборонений законо давством спосіб.

Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійсню ється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок По стачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Поста чальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору.

Спецрахунок Постачальника зазна чається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Спожива чем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформле ного Споживачем.

За умовами п.п. 13.1., 13.2., 13.3., 13.4., 13.5. цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є дода тком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника.

Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір.

Постачальник зобов`язаний повідомити Спожива ча в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фі нансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови.

За умови дострокового розірвання Договору за ініціативою Споживача, Спожи вач зобов`язаний сплатити Постачальнику передбачені обраною Споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення Договору.

Постачальник має право розірвати цей Договір достроково, повідомивши Спожи вача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, у випадках якщо:

1) споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з Дого вором, за умови, що Постачальник здійснив попередження Споживачу про мож ливе розірвання цього Договору;

2) споживач іншим чином суттєво порушив умови цього Договору, і не вжив за ходів щодо усунення такого порушення в строк, що становить 5 робочих днів.

Дія цього Договору також припиняється у наступних випадках: анулювання Постачальнику ліцензії на постачання;

банкрутства або припинення господарської діяльності Постачальником;

у разі зміни власника об`єкта Споживача;

у разі зміни електропостачальника.

П.2 Додатку № 3, що є невід`ємною частиною Договору передбачений порядок зміни умов Договору у відповідності до норм Закону України «Про публічні закупівлі».

Положеннями ст.36 Закону України «Про публічні закупівлю» визначено, що випадком зміни істотних умов Договору є як зміна ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, так і зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Рlatts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Додатком № 3, що є невід`ємною частиною Договору було передбачено, що зміна ціни здійснюється на вимогу однієї із сторін і оформлюється підписанням Додаткової угоди.

За умовами п.3.2 Додатку № 3 до Договору підтвердженням факту коливання ціни на товар може бути документ, виданий, як Торгово - промисловою палатою України, так і ДП «Держзовнішінформ», ДП «Укрпромзовнішекспертиза» та іншими органами державної влади, чий перелік не є вичерпним.

31.07.2019, в межах, визначених умовами Договору за взаємною згодою між Сторонами була укладена Додаткову Угода № 1 щодо зміни ціни на постачання електричної енергії у вартості - 2,20 грн., в т.ч. ПДВ.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України і ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цих кодексів та інших актів цивільного законодавства.

Ст.714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

За приписами ч.1 ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу.

Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно ч.1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право: вільно обирати контрагента за двостороннім договором; на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів; інші права, передбачені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та договорами, укладеними ними на ринку електричної енергії.

Відповідно до ст.ст.173, 174 ГК України та ст.509 ЦК України укладені між сторонами договори купівлі-продажу є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 12.12.2018 № 1905 встановлено Державному підприємству «Національна енергетична «Укренерго» тариф на передачу електричної енергії, включаючи плату за централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаною енергосистемою України, на 2019 рік на рівні 5,926 коп./кВттод (без урахування податку на додану вартість) з розбивкою по кварталах:

I квартал - 4,224 коп./кВтхгод (без ПДВ);

II квартал - 7,103 коп./кВтхгод (без ПДВ);

III квартал - 5,740 коп./кВтхгод (без ПДВ;

IV квартал - 6,846 коп./кВтхгод (без ПДВ).

Згідно Постанови НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 встановлено Державному підприємству «Національна енергетична «Укренерго» на II півріччя 2019 року тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 347,43 грн/кВхгод (без урахування податку на додану вартість) та структуру тарифу на послуги з передачі електричної енергії згідно з додатком.

Цією ж Постановою НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 визнано такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12.12.2018 № 1905 «Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2019 рік».

Позивачем за зустрічним позовом був отриманий лист від відповідача за зустрічним позовом із посиланням на те, що оскільки фактично з 27.06.2019 по 01.08.2019 дія Постанови НКРЕКП від 07.06.2019 була зупинена відповідними судовими рішеннями, а з 01.08.2019 вони втратили чинність, у КП «Водоканал» відсутні правові підстави для здійснення розрахунку за липень 2019 за тарифами на передачу електроенергії та послуг диспетчерського управління, що були встановлені даними постановами.

Судом з`ясовано, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 у справі № 640/11330/19 було зупинено дію постанови НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «Укренерго» на II півріччя 2019 року.

Проте, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.08.2019 у справі № 640/12695/19 було замінено захід забезпечення позову, встановлений ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 по справі № 640/11330/19, зупинено дію постанов НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 та 955 у відношенні до АТ «Нікопольський завод феросплавів», АТ «Запорізький завод феросплавів», АТ «Покровський гірничо - збагачувальний комбінат», АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», АТ «Дніпроазот».

За змістом статей 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову в адміністративному судочинстві допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Позов може бути забезпечено, серед іншого, зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту.

Суд враховує, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою зупинено дію нормативно-правового акту, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2015 у справі № 21-295а14.

Станом на 09.12.2019, спір між Акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг продовжує перебувати на розгляді в суді першої інстанції.

Ч.2 ст.265 Кодексу адміністративного судочинства передбачає, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Встановлення факту протиправності/правомірності постанови НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 у судовому порядку ще триває.

Водночас постанова НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 визнана постановою НКРЕКП від 12.07.2019 № 1411 з 01.08.2019 такою, що втратила чинність без наведення причин та підстав такого рішення.

Тобто постанова НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 чинна для застосування у відносинах між сторонами даної справи на момент підготовки позовної заяви. І зважаючи на зміни в забезпеченні адміністративного позову, по відношенню до відповідача тариф на передачу електричної енергії становив 347,43 грн/МВт*год.

Крім того, ні регламент НКРЕКП затверджений Постановою НКРЕКП від 06.12.2016 № 2133, ні Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» не встановлює, що скасування рішення НКРЕКП поновлює дію попереднього рішення.

З листа-роз`яснення НКРЕКП від 28.10.2019 за вих. № 11496/17.2.1/7-19 направленого ТОВ «Енергогазрезерв» вбачається, що на липень 2019 року тариф на передачу електричної енергії становив 347,43 грн/МВт*год.

Судом з`ясовано, що ПАТ «НЕК «Укренерго» в липні 2019 року надав послуги з передачі електричної енергії ТОВ «Енергогазрезерв» саме за тарифом у 347,43 грн/МВт*год., що підтверджується актом приймання передачі Послуг за липень 2019 року від 31.07.2019.

Позивач за зустрічним позовом нарахував відповідачу за зустрічним позовом збитків у розмірі 1 103 522,26 грн., які складаються із розрахунку:

- за липень 2019 року - 1364213,00 кВат (обсяг фактично спожитої електроенергії) х (0,19 (дорожчання)+0,33167 (Вартість тарифу) = 711 668,99 грн., в т.ч. ПДВ;

- за серпень 2019 року - 1354394,00 кВат (обсяг фактично спожитої електроенергії) х 0,28932 = 391 853,27 грн., в т.ч. ПДВ.

Через часткову сплату первісним позивачем відповідачу за первісним позовом грошових коштів в сумі 159 833,24 грн., ціна зустрічного позову становить 943 689,02 грн. (1 103 522,26 грн. - 159 833, 24 грн.).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.І ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

За загальними положеннями, передбаченими ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 зазначено, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Згідно ч. 9 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору постачання електричної енергії № Е/50-19 від 26.06.2019 та Додаткових угод до нього. Даний договір виходячи з його умов, є договором поставки. Свої зобов`язання за цим договором позивач за зустрічним позовом виконав належним чином та здійснив постачання відповідачу за зустрічним позовом електричної енергії:

- в липні 2019 року 2,5339 грн., в т.ч. з ПДВ за 1 кВт/год електроенергії;

- в серпні 2019 року 2,4893 грн., в т.ч. з ПДВ кВт/год електроенергії.

Вказана ціна на електроенергію з врахуванням коливання на ринку електроенергії та підвищення тарифу на послуги з передачі електричної енергії підтверджується експертними висновками Торгово-промислової палати.

Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Згідно до пункту 2 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 р. № 2019 з 01.07.2019 року за новою моделлю почав функціонувати ринок електричної енергії, у зв`язку з чим відбулися зміни у принципах ціноутворення на ринку електричної енергії.

Постановою НКРЕКП № 1525 від 18.07.2019, яка набула чинності 27.07.2019 в зв`язку з реформуванням ринку електричної енергії в Україні внесено зміни до Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» та змінено порядок постачання електричної енергії споживачам, в тому числі по діючим договорам постачання електричної енергії.

Відповідно п. 6.7 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою НКРЕКП № 1525 від 18.07.2019 до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації"), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики.

Враховуючи внесення змін в частині відшкодування вартості послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління постачання електроенергії НКРЕКП встановило окремий тариф на такі послуги, який в зв`язку з відсутністю у споживача прямого договору з оператором ОРС - Дії «НЕК «УКРЕНЕРГО» сплачується через постачальника - ТОВ «Енергогазрезерв» шляхом укладання додаткової угоди до діючого договору.

Проте, відповідач за зустрічним позовом безпідставно не прийняв від позивача за зустрічним позовом вказані експертні висновки як документи, що засвідчують наявність коливання цін на ринку електроенергії та не підписав ні додаткові угоди на збільшення ціпи при наявності коливання на ринку електричної енергії, що відбувались у вказаному періоді, ні на збільшення ціни із врахуванням вартості тарифу на передачу електричної енергії.

Суд вважає, що для створення нового ринку електричної енергії та відповідно укладання Договору постачання електричної енергії передбачена взаємодія між постачальником та споживачем.

Намагання позивача за зустрічним позовом врегулювати конфлікт підтверджується відповідними листами-зверненнями за період з липня по серпень 2019 року: №07/08-19, № 14/08/19/1, № 09/07/19/2, № 09/07/19/1, № 12/08/19/3, № 65/07-ел.

Також, з метою надання аргументованого офіційного підтвердження позивач за зустрічним позовом звертався з офіційним запитом № 12/034-19 від 08.10.2019 до Регулятора на ринку електричної енергії про надання роз`яснення щодо розміру у липні 2019 року тарифу на передачу електричної енергії.

Відтак, суд приходить до висновку, що ухилення відповідача за зустрічним позовом від підписання Додаткових угод є безпідставним і таким, що вплинуло на зобов`язання ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» перед ПрАТ «НЕК Укренерго» по Договору № 0070-02024 від 25.03.2019, чим завдало значних збитків позивачу за зустрічним позовом відповідно до Акту приймання - передачі Послуги за липень 2019 року. надісланого Оператором системи передачі, що є ПрАТ «НЕК Укренерго».

Кількість електричної енергії, поставлена позивачем за первісним позовом відповідачу в межах умов Договору становить:

- у липні 2019 року 1 364 213,00 кВат :

- у серпні 2019 року 1 354 394.00 кВат .

Судом також враховано, що Постанови № 954 та № 955 НКРЕКП набрали чинності з 01 липня 2019 року, не визнані судом протиправними і нечинними; їх дія була тимчасово зупинена ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 у справі № 640/11330/19 в порядку забезпечення позову до 31 липня 2019 року і тільки у відношенні до АТ «Нікопольський завод феросплавів», АТ «Запорізький завод феросплавів», АТ «Покровський гірничо - збагачувальний комбінат», АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», АТ «Дніпроазот».

Таким чином, права та обов`язки сторін в частині вартості тарифу на передачу електричної енергії за липень 2019 року регулюються саме Постановою № 954.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем за зустрічним позовом акти приймання не підписані. Відомості щодо кількості поставленої електроенергії підтверджуються Додатком до Договору по розподілу, укладеного між ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» ПАТ «Полтаваобленерго» та не спростовуються відповідачем за зустрічним позовом.

27.09.2019 позивачем за зустрічним позовом відповідачу направлялась вимога № 27/031-19 про оплату різниці між вартістю електричної енергії з врахуванням неоплаченого тарифу та існуючим коливанням та вартістю оплаченої електроенергії за заниженим тарифом, яка була залишена без реагування.

Відповідно до ч. 9 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Враховуючи викладене, НКРЕКП було встановлено тариф на послуги з передачі електричної енергії в липні 2019 року у розмірі 347,43 грн/кВт*год.

Через неправомірність дій відповідача за зустрічним позовом та підміну понять ним сплачувались кошти по скасованому тарифу у розмірі 5,740 коп./кВт*год, що призвело до значних збитків для ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» у розмірі 943 689,02 грн.

За приписами ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що у задоволенні первісного позову необхідно відмовити повністю через недоведеність первісним позивачем заявлених вимог, а зустрічний позов задовольнити повністю.

При подачі ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» до суду зустрічного позову була сплачена сума судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».

Клопотання в порядку вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір» до суду не подано.

З відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства Кременчукводоканал Кременчуцької міської ради (; провулок Героїв Бреста,35А, м.Кременчук, Полтавська область, 39602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енергогазрезерв (; вул.Гоголя,137, м.Черкаси, 18002) 943 689,02 грн. (дев`ятсот сорок три тисячі шістсот вісімдесят дев`ять грн. 02 коп.) збитків та 14 155,35 грн. (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять грн. 35 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст складено і підписано 02.04.2020.

СУДДЯ К.І. Довгань