ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" квітня 2020 р. Справа № 924/195/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок", с. Митинці Красилівського району Хмельницької області

до: 1. товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області

2. товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпро

про визнання поруки припиненою

представники сторін не з`явилися

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю "СК Бужок", с. Митинці Красилівського району Хмельницької області звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області, товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпро про визнання припиненою поруки товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" за договором поруки №1П/12АФ-15 від 11.03.2015, який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек" та товариством з обмеженою відповідальністю "СК Бужок".

В обґрунтування позову зазначає, що з дати укладення договору фінансового лізингу від 11.03.2015 №12АФ-15 (основний договір) до нього укладено додаткові угоди, якими внесено зміни щодо ціни, графіка платежів та відповідальності, однак будь-яким чином ні лізингодавець (ТОВ "Агротек"), ні лізингоодержувач (ТОВ "Серединецьке") не повідомили поручителя (ТОВ "СК Бужок") про їх укладення. Вважає, що порука за договором поруки №1П/12АФ-15 від 11.03.2015 відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України в редакції, яка діяла на момент його укладення, є припиненою з 21.05.2018. Як на правову підставу позову посилається, зокрема на положення ст. ст. 203, 215, 241, 251, 526, 559 ЦК України.

Відповідач 1 представника у засідання не направив, відзиву на позов не надав, причини не повідомив.

Відповідач 2 у відзивах на позовну заяву (від 11.03.2020) зазначив, що з огляду на п. 6.3 договору поруки №1П/12АФ-15 від 11.03.2015 попри укладення додаткових угод до договору фінансового лізингу від 11.03.2015 року №12АФ-15 обсяг відповідальності позивача залишився без змін, а саме: в частині зобов`язань відповідача 1 перед відповідачем 2, що випливає із договору фінансового лізингу у межах первісного графіку внесення лізингових платежів (додаток №2).Стверджує, що сторони у договорі поруки (п. 6.2) за взаємною згодою передбачили інший строк для пред`явлення вимоги до поручителя, ніж той, який існував у редакції статті 559 ЦК України станом на момент укладення договору поруки, що не суперечить законодавству. Вважає, що оскільки сторонами у договорі поруки визначено трирічний строк для пред`явлення вимоги до поручителя за простроченими зобов`язаннями лізингоодержувача по кожному із періодичних платежів, вказаний строк по останньому платежу згідно первісного графіку внесення лізингових платежів (додаток № 2) по договору №12АФ-15 від 11.03.2015 спливає 20.12.2020.

Одночасно повідомив, що у зв`язку із відмовою ТОВ "Агротек" від договору фінансового лізингу 13 травня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучер А.А. було вчинено виконавчий напис про повернення (вилучення та передання) від ТОВ "Серединецьке" на користь ТОВ "Агротек" майна, що було передане у користування на умовах фінансового лізингу за договором фінансового лізингу № 12АФ-15 від 11.03.2015 року, з огляду на що договір фінансового лізингу № 12АФ-15 від 11.03.2015 року є припиненим, а тому порука за договором поруки № 1П/12АФ-15 від 11.03.2015 року була припиненою ще до подання позовної заяви у цій справі. Вищевикладене свідчить про відсутність предмета спору у справі №924/195/20.

Від відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення засідання (від 26.03.2020) у зв`язку із запровадженням карантину по всій території Україні із урахуванням клопотання про проведення засідань в режимі відеоконференції.

Позивач представника у засідання не направив. На адресу суду направив заяву (від 06.04.2020) про залишення позовної заяви у справі №924/195/20 без розгляду, посилаючись на ст. ст. 42, 46, п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Судом враховується, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про, зокрема залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на надходження заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду (від 06.04.2020) до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок", с. Митинці Красилівського району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області, товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпро про визнання поруки припиненою у справі №924/195/20 без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 4 ст. 226 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями ч. 5 ст. 130 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідачем 2 у відзивах на позов заявлено про стягнення з позивача 54000,00 грн витрат на правничу (правову) допомогу.

У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано:

- договір про надання правничої (правової) допомоги від 17.05.2018 №1/05-18, укладений між адвокатським бюро "Талоконова Кирила" (бюро) та товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек" (клієнт), згідно з яким бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах держаної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення, зокрема господарського судочинства); будь-яких інших питань правового характеру (п. 1.1. договору); розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору (п. 3.1);

- додаткову угоду від 27.02.2020 №26 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.05.2018 №1/05-18, яка визначає порядок оплати правничої (правової) допомоги, а саме: підготовки відзиву на позовну заяву ТОВ "СК "Бужок" вих.№26/02-20/П-СК-12АФ15 від 26.02.2020 у справі №924/195/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок" до товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", про визнання поруки припиненою за договором поруки №1П/12АФ-15 від 11.03.2015. В угоді визначена вартість послуг: ознайомлення з матеріалами справи №924/195/20, попереднє опрацювання матеріалів позовної заяви ТОВ "СК Бужок" вих.№26/02-20/П-СК-12АФ15 від 26.02.2020 та додатків до неї (6 год. по 1500,00 грн на суму 9000,00 грн), вивчення законодавства та судової практики з аналогічних справ, в т.ч. судової практики, наведеної в позовній заяві ТОВ "СК Бужок" (10 год. по 1500,00 грн на суму 15000,00 грн), опрацювання законодавчої бази з питань, які порушені в позовній заяві ТОВ "СК Бужок", підготовка правової позиції, формування доказової бази, безпосередній збір доказів тощо (8 год. по 1500,00 грн на суму 12000,00 грн), підготовка відзиву на позовну заяву ТОВ "СК Бужок" (12 год. по 1500,00 грн на суму 18000,00 грн). У п. 3 додаткової угоди визначений порядок оплати вартості послуг, зокрема, 100% вартості послуг сплачується впродовж 60 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги. Також згідно з п. 6.1 додаткової угоди правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності);

- акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги до договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.05.2018 №1/05-18 (додаткова угода №26), про надання клієнту послуг (за кількістю годи, зазначену в додатковій угоді від 27.02.2020 №26);

- ордер на надання правової допомоги ТОВ "Агротек" від 02.03.2020 серії АЕ №1017602, виданий адвокатським бюро "Талоконова Кирила" на надання правової допомоги за договором №1/05-18 від 17.05.2018 адвокатом Перепелицею О.С.;

- ордер на надання правової допомоги ТОВ "Агротек" від 26.02.2020 серії АЕ №1017228, виданий адвокатським бюро "Талоконова Кирила" на надання правової допомоги за договором №1/05-18 від 17.05.2018 адвокатом Талоконовим К.В.;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.02.2011 №2261, видане Талоконову К.В.

Судом враховується, що за приписами ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Дослідивши подані відповідачем докази понесених витрат, суд зауважує про неспівмірність часу, витраченого на ознайомлення з матеріалами справи (6 год.), з фактичним обсягом матеріалів справи. При цьому відповідачем 2 не визначено, в чому полягає попереднє опрацювання матеріалів позовної заяви, враховуючи те, що відповідачем також окремо зазначено про вивчення законодавства та судової практики з аналогічних справ (10 год.) та опрацювання законодавчої бази з питань, які порушені в позовній заяві (має ознаки тотожності із "вивченням законодавства"), підготовка правової позиції, формування доказової бази, збір доказів (8 год.). Одночасно вказано про витрати часу на підготовку відзиву на позовну заяву в кількості 12 год., однак не обґрунтовано саме такої кількості часу, враховуючи, те, що попередньо відповідачем уже було витрачено час на вивчення законодавства, судової практики, підготовку правової позиції та доказів. Крім того, відповідач 2 у відзиві на позов зазначає про наявність розглянутої справи між тими ж сторонами з аналогічних підстав, про що свідчить постанова Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 924/482/19.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 126, 129 ГПК України та враховуючи складність справи, беручи до уваги обсяг наданих адвокатом послуг та їх реальність, обґрунтованість і пропорційність до предмета спору, подання позивачем заяви про залишення позовної заяви без розгляду до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про покладення на позивача 4500,00 грн витрат відповідача 2, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. З огляду на зазначене, витрати відповідача 2 на правничу допомогу адвоката в сумі 49500,00 грн не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 130, 185, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок", с. Митинці Красилівського району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області, товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпро про визнання поруки припиненою у справі №924/195/20 залишити без розгляду.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СК Бужок", Хмельницька область, Красилівський район, с. Митинці, вул. Центральна, буд. 83, корпус В (код 03785869) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1 (код 32232765) 4500,00 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили 06.04.2020.

Ухвала може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 6 прим.: 1 - до справи, 2, 3 - позивачу ( 31062, Хмельницька область, Красилівський район, с. Митинці, вул. Центральна, 83, корп . Б; 31062, Хмельницька область, Красилівський район, с. Митинці, вул. Центральна, 83, корп. В ), 4 - відповідачу 1 (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, вул. Дорожня, 4), 5 - відповідачу 2 (49083, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Собінова, 1), 6 - представнику відповідача 2 Перепелиці О.С. (49083, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 31Д). Всім рек. з пов. про вруч.