ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/995/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України", вул. Є. Петрушевича, буд.1,м. Івано-Франківськ,76004

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Буд" вул.Крайківського, буд.1-б, офіс 405,м.Івано-Франківськ,76000

про стягнення заборгованості в сумі 600046,86 грн.

представники сторін не з"явились

ВСТАНОВИВ

Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача ТОВ "Інтер Буд" про стягнення 600046,86 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.11.2019 суд позовну заяву залишив без руху.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 28.11.2019 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 909/995/19 про банкрутство ДП "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03.03.2020 суд постановив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 31.03.2020.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином. Будь-яких заяв та клопотань від сторін не надходило.

У відповідності до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З матеріалів справи вбачається, що у суду відсутні, передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, підстави для повторного відкладення розгляду справи. Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та сторонами не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки їх повноважних представників в судове засідання, справа розглядається відповідно до ст.202 ГПК України без явки сторін за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

17 липня 2017 року між Дочірнім підприємством «Івано-Франківський облавтодор» (філія «Івано-Франківське ДЕУ») ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Буд» (надалі - Замовник) укладено договір № 28 (надалі - Договір)

Згідно п. 1.1 Договору підрядник зобов`язується у 2017 році виконати замовникові роботи, зазначені в п. 1.2 Договору, а саме виконати Поточний дрібний ремонт автомобільних доріг і штучних споруд загального користування місцевого значення Надвірна Бистриця км. 0+000-4+037.

Згідно п. 4,1 Договору розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати Замовником за надані послуги. Замовник здійснює щомісячні та проміжні платежі за виконані роботи на підставі актів приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3), підписаних уповноважених представниками сторін.

Позивач виконав свої зобов`язання вказані в Договорі в повному обсязі, а Замовник їх прийняв.

Оскільки замовник не оплатив виконані та прийняті роботи ТОВ «Інтер -Буд» було направлено претензію з вимогою погасити заборгованість у повному обсязі

Таким чином, станом на 11.10.2019 року заборгованість ТОВ «Інтер Буд» перед Дочірнім підприємством «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» згідно Договору № 28 від 17.07.2017 року становить 505374 грн. 00 копійок (п`ятсот п`ять тисяч триста сімдесят чотири гривні 00 копійок) а з урахуванням індексу інфляції становить 600046 гривень 86 копійок (шістсот тисяч сорок шість гривень 86 копійок)

Відповідно до ч. 1 статті 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов"язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір № 28 від 17.07.2017 з надання робіт по поточному дрібному ремонту автомобільних робіт і штучних споруд загального користування місцевого значення Надвірна-Бистриця км 0+000-4+037 укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, положення яких кореспондуються з приписами ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Належним чином оформлені, підписані без жодних зауважень та скріплені печатками ТОВ "Інтер Буд" та Дочірнім підприємством «Івано-Франківський облавтодор» (філія "Івано-Франківське ДЕУ») ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» акти виконаних робіт (копії у матеріалах справи), у яких вказано види робіт, проведені позивачем та вартість робіт є первинними документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідають вимогам ст. 9 цього Закону та п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 та засвідчують про факт виконання робіт та є підставою для виникнення у відповідача обов"язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи.

Відповідач частково провів розрахунок з позивачем за отримані роботи, проте, сума в розмірі 505374,00грн. залишилась не оплаченою.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, надання позивачем відповідачеві послуг згідно з Договором № 28 від 17.07.2017року, відсутність зауважень або заперечень щодо актів виконаних робіт, несплату відповідачем наданих йому послуг, а також норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги у сумі 505374,00грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

На підставі вказаної норми закону, враховуючи порушення строків виконання грошового зобов"язання, позивачем відповідачу нараховані інфляційні втрати в сумі 94 672,86грн. з липня 2017 по серпень 2019. (розрахунок у матеріалах справи)

Судом, на підставі ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, перевірено правильність нарахування позивачем інфляційних нарахувань, які згідно арифметичного розрахунку, проведеного судом за допомогою ІПС "Законодавство" здійснені вірно, тому суд задовольняє вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань в сумі 94672,86грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення в сумі 505374,00грн. основного боргу та інфляційних нарахувань в сумі 94672,86грн, разом 600046,86грн.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Заперечення відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам діючого законодавства та спростовуються вищевикладеним.

Враховуючи правила ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 204, 251-254- 257, 261, 267, 509, 525, 526, 530, ст.ст.173,193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 28, 33, 34, 43, 49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.позов Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України", вул. Є. Петрушевича, буд.1,м. Івано-Франківськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Буд" вул.Крайківського, буд.1-б, офіс 405, м.Івано-Франківськ про стягнення заборгованості в сумі 600046,86грн. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Буд" вул.Крайківського, буд.1-б, офіс 405, м.Івано-Франківськ () на користь Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України", вул. Є. Петрушевича, буд.1,м. Івано-Франківськ (код ЄДПРОУ 31790584) - 600 046,86грн. заборгованості та 9000,70грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.03.20

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.