ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2020 р. Справа№ 04/14-10/5026/2337/2011

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Андрієнка В.В.

Корсака В.А.

розглянувши без виклику сторін апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ресторан "Чайка"

на рішення господарського суду Черкаської області від 21.10.2019

у справі №04/14-10/5026/2337/2011 (Скиба Г.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1"

до Приватного підприємства "Чайка"

про стягнення коштів 15524,07 грн за користування транспортним засобом

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Сведбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 21.10.2019 у справі №04/14-10/5026/2337/2011 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" від 04.09.2019 (справа №5026/2337/2011) задоволено, стягнуто з Приватного підприємства "Ресторан "Чайка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" 15 524,07 грн за період з 01.07.2015 по 27.04.2016 за безпідставне користування майном - автомобілем.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство "Ресторан "Чайка" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 21.10.2019 і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 31.01.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Грек Б.М., судді: Андрієнко В.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 відкрито провадження та призначено до розгляду без виклику сторін.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм процесуального права, зазначено, що судом першої інстанції при винеченні оскаржуваної ухвали не надано оцінку пункту 5.1 договору, де встановлено суму орендної плати. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні відкриття провадження у справі та розгляду без виклику сторін.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 21.10.2019 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - не задоволенню.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до Договору оренди транспортного засобу від 29.11.2010 (том 60 а.с. 253-254), що був укладений між Орендодавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сван-1" в особі генерального директора Мальованого О.О., та Орендарем - закритим акціонерним товариством "Ресторан "Чайка" (статус юридичних осіб підтверджено витягами з ЄДРПОУ том 60 а.с. 239-252), в особі директора Зарічної Н.І., Орендодавець передає, а Орендар бере у тимчасове платне користування (копія акту приймання-передачі додається) наступний транспортний засіб (надалі -"Автомобіль"): Автомобіль марки: МІТSUBISHI, Модель: ОUТLАNDER, Державний номер: НОМЕР_1 , Шасі (рама) № НОМЕР_2 , рік випуску - 2007, Тип - Легковий універсал - В, Колір - чорний.

Звертаючись до суду, ТОВ "Сван-1" обгрунтовує свою вимогу як стягнення грошових коштів в сумі 15 524,07 грн. (з урахуванням індексу інфляції за спірний період) за користування автомобілем з ПП "Ресторан "Чайка" за наступний період (з 01.07.2015 по 27.04.2016), а прийняті раніше рішення вважає преюдиційними та встановлені в цих рішеннях факти такими, що не потребують повторного доказування та доведення в інших спорах між цими ж сторонами - приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України. Позивач виходить з того, що балансова вартість автомобіля МІТSUBISHІ ОUТLАNDЕR, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) № НОМЕР_2 - становить 186933 грн, розмір річної орендної плати (10%) - 18693,30 грн, а щомісячна плата складає 1557,78 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з якими погоджується апеляційний господарсьукий суд, виходив з наступного.

Користування чужим майном можливе лише на підставі закону або договору. Безпідставне користування чужим майном призводить до відносин збереження майна без достатніх правових підстав. В такому випадку в особи, яка зберігала майно без достатніх підстав, виникає обов`язок повернути власнику (потерпілому) таке майно.

Ст. 1212 ЦК України встановлює загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави:

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 у справі № 925/1607/14 визнано недійсним договір оренди транспортного засобу від 29.11.2010, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сван-1" і Закритим акціонерним товариством "Ресторан "Чайка" про передачу в оренду автомобіля Mitsubishi, модель Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип - легковий універсал - В, колір чорний, зобов`язано Закрите акціонерне товариство "Ресторан "Чайка" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Сван-1" автомобіль.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019с ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.12.2017 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 про стягнення з Приватного підприємства "Ресторан Чайка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" 96577,72 грн за період з 29.11.2010 по 01.07.2015 користування автомобілем залишено без змін.

Вже після визнання недійсним договору, автомобіль МІТSUBISHІ ОUТLАNDЕR перебував в експлуатації у Приватного підприємства "Ресторан Чайка" протягом періоду по 27.04.2016 (дата затри мання та вилучення автомобіля Національною поліцією).

За період використання автомобіля МІТSUBISHІ ОUТLАNDЕR Приватним підприємством "Ресторан "Чайка" відбулась його значна амортизація та знецінення.

Таким чином, ТОВ "Сван-1" поніс втрати, які підлягають відшкодуванню Відпо відачем в якості плати за користування спірним автомобілем.

Відповідно до приписів Податкового Кодексу України та Положення (стандартів) бухгалтерського обліку на основні засоби за період їх корисного використання нараховуються амортизаційні нарахування.

Балансова (заставна) вартість автомобіля МІТSUBISHІ ОUТLАNDЕR, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) № НОМЕР_2 , колір чорний, тип ТЗ - Легковий універсал В становить 22 472,98 доларів США або 186933 грн станом на дату затвердження реєстру вимог кредиторів ТОВ "Сван-1" 30.05.2012.

Відповідно до ст. 145.1 Податкового Кодексу України (далі-ПК) мінімально допустимими строками корисного використання об`єктів групи 4 (машини та обладнання) та групи 5 (транспортні засоби) є строк 5 років.

Стаття 145.1.2. ПК України встановлює,що нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта, який встановлюється наказом по підприємству при ви знанні цього об`єкта активом (при зарахуванні його на баланс), але не менше, ніж визначено в ст. 145.1.

Відповідно до положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби": Амортизація - це систематичний розподіл вартості необоротних активів, яку аморти зують, протягом строку їх корисного використання (амортизації).

Вартість, яку амортизують первісна або переоцінена вартість необоротних активів за вирахуванням їх ліквідаційної вартості.

Ліквідаційна вартість - це сума відшкодування витрат на придбання основних засобів, яку обчислюють, якщо підприємство очікує, що після закінчення терміну експлуата ції основні засоби матимуть достатньо обґрунтовану цінність, а отже, можуть бути реалізо вані третій стороні. Ліквідаційну вартість підприємство дізнається самостійно. Її не можна підтвердити документами, такими, як прайс-листи постачальників на аналогічні товари, на кладними, рахунками і т.п. Якщо ліквідаційна вартість не може бути достовірно оцінена, або її сума несуттєва, то ліквідаційну вартість прирівнюють до 0, а амортизують первісну вар тість. У даному випадку ліквідаційна вартість прирівняна до 0.

Таким чином, суд вірно встановив, що станом на 01.07.2015 балансова вартість автомобіля МІТSUBISHІ ОUТLАNDЕR, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) № НОМЕР_2 , колір чорний, тип ТЗ - Легковий універсал В становить 186 933,00 грн., знос (амортизація) - 30 843,95 грн., залишкова вартість - 155989,05 грн.

Без урахування інших обставин, які мають істотне значення в даному випадку, таких як справедлива (ринкова) вартість автомобіля МІТSUBISHІ ОUТLАNDЕR, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) № НОМЕР_2 , колір чорний, тип ТЗ - Легковий універсал В, вартість автомобіля в доларах США, зміна курсу долара США за період користування Відповідачем автомобілем, рентабельність виробництва ПП "Ресторан "Чайка", отримання Відповідачем від використання автомобіля прибутку, таке інше) ТОВ "Сван-1" зроблено розрахунок мінімальної щомісячної плати за користування майном, яка встановлена на рівні щомісячних амортизаційних відрахувань.

Судом вірно зазначено, що встановлення іншого розміру плати за користування автомобілем, яка буде меншою ніж сума щомісячних амортизаційних відрахувань, нанесе збитки ТОВ "Сван-1".

Таким чином, загальна сума боргу ПП "Ресторан "Чайка" за користування автомобілем МІТSUBISHІ ОUТLАNDЕR, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (рама) № НОМЕР_2 , колір чорний, тип ТЗ - Легковий універсал В, який належить ТОВ "Сван-1" на праві власності та безпідставно використо вувався відповідачем в період з 01.07.2015 по 27.04.2016 становить 30 843,95 грн, виходячи із розрахунку розміру амортизаційних відрахувань враховуючи строк корисного використання рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про відновлення платоспроможності борж ника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбіт ражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Частиною 2 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнан ня його банкрутом" встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повнова ження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його май ном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Частиною 2 статті 41 Закону встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, виконує інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України:

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільно го законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією поро джують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

договори та інші правочини;

створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелек туальної, творчої діяльності;

завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного за конодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обо в`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обо в`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підста вою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної по дії.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним заса дам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, ПП "Ресторан "Чайка" користувалось автомобілем МІТSUBISHІ ОUТLАNDЕR, рік випуску 2007 в період з 29.11.2010 (дата передачі в користуван ня) по 27.04.2016 (дата вилучення Національною поліцією в м. Переяслав-Хмельницький).

Таким чином, ТОВ "Сван-1" правомірно просить суд стягнути з Приватного підприємства (закритого акціонерного товариства) "Ресторан "Чайка" залишок суми боргу в сумі 15524,07 грн за період користування Відповідачем автомобілем МІТSUBISHІ ОUТLАNDЕR, рік випуску 2007, за період з 01.07.2015 по 27.04.2016.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існували позадоговірні відносини оплатного використання майна товариства "Сван-1", оскільки договір оренди майна судом визнано недійсним з моменту укладення.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасника, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Отже, на підставі викладеного, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про доведеність права позивача на стягнення з відповідача суми боргу за використання майна банкрута в розмірі 15 524,07 грн. за період з 01.07.2015 по 27.04.2016.

Відповідно до ст. ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідач не спростував доводи позивача та не навів обгрунтування неможливості подання заяви про застосування позовної давності під час розгляду справи судом першої інстанції, а також, не подав доказів належного виконання умов зобов`язання розрахунку за утримання майна банкрута без достатніх правових підстав. Суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення заяви арбітражного керуючого Юдицького О.В. від 04.09.2019 №02-01/1511/04-14-10-2337 про стягнення грошових коштів за користування транспортним засобом ПП "Ресторан "Чайка" за період з 01.07.2015 по 27.04.2016 задовольнити та стягнути на користь ТОВ "Сван-1" 15524,07 грн за безпідставне користування майном - автомобілем.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Проніна та інші проти України" від 18.07.2006 зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може прийматись як вимоги подавати детальну відповідь на кожний аргумент.

У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) від 23.07.2009, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише з підстав порушення незначних правил при розгляді та задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. Доводи скаржника спростовуються матеріалами справи та встановленими обставинами. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ресторан "Чайка" залишити без задоволення.

Рішення Господарського Черкаської області від 21.10.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді В.В. Андрієнко

В.А. Корсак