26 березня 2020 року Справа № 913/333/19
м. Харків Провадження № 3/913/333/19
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., за участю секретаря судового засідання Бережної Л.В., розглянувши заяву Управління Державної казначейської служби України у Станично-Луганському районі Луганської області без дати та номеру про зміну порядку і способу виконання рішення від 27.08.2019 у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", м. Луганськ
до Комунальної установи "Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)", смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області
про стягнення 44 026 грн. 39 коп.
в присутності представників учасників справи:
від заявника - представник не прибув;
від позивача - представник не прибув;
від відповідача - представник не прибув.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 27.08.2019 у справі № 913/333/19 стягнуто з Комунальної установи "Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" плату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 30 717 грн. 84 коп., пеню в сумі 3 284 грн. 84 коп., 3% річних в сумі 3 039 грн. 54 коп., інфляційні втрати в сумі 6 984 грн. 17 коп., судовий збір в сумі 1 921 грн. 00 коп., всього 45 947 грн. 39 коп.

На виконання даного рішення Товариству з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" видано накази від 24.09.2019 № 913/333/19.

Наказ про стягнення з Комунальної установи "Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)" плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 30 717 грн. 84 коп. відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" та постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 пред`явлений до виконання до Управління Державної казначейської служби України у Станично-Луганському районі Луганської області.

Управління Державної казначейської служби України у Станично-Луганському районі Луганської області 12.03.2020 (згідно поштового штемпеля) звернулось до Господарського суду Луганської області з заявою без дати та номеру про зміну порядку і способу виконання рішення Господарського суду Луганської області від 27.08.2019 у справі № 913/333/19 в частині оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії на небюджетний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", відкритий в орані Казначейства, UA0701351, ДКСУ м. Київ, код 31443937.

Заява обґрунтована наявністю обставин, що ускладнюють виконання рішення суду від 27.08.2019 у справі № 913/333/19, а саме, зміна банківських реквізитів рахунку, на який зараховуються кошти за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.03.2020 заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.

Згідно ч. 2 ст. 331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 18.03.2020 відкрито провадження за вищевказаною заявою, розгляд заяви призначений на 26.03.2020.

Заявник та учасники справи правом на участь у судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про зміну порядку і способу виконання судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

За приписами п.п. 2 п. 5 вказаного Порядку під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

Згідно частин 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поряд із цим, у Господарському процесуальному кодексі України та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про зміну способу і порядку виконання рішення.

Разом з тим, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому суд зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 ЦК України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Таким чином, особа, яка подала заяву про зміну способу і порядку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

В основу судового акта про зміну способу і порядку виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як на підставу для зміни порядку і способу виконання рішення суду у даній справі, заявник посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 06.07.2016 № 447 "Питання проведення розрахунків за спожиту електричну енергію з постачальником електричної енергії товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".

В абзаці 2 п. 1 постанови визначено, що під час проведення розрахунків за спожиту активну електричну енергію з товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" бюджетні кошти перераховуються через відкриті товариством в установленому порядку небюджетні рахунки в органі Державної казначейської служби на поточний рахунок із спеціальним режимом використання товариства, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого спрямування їх на поточний рахунок із спеціальним режимом використання державного підприємства "Енергоринок".

За повідомленням стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" в органі Державної казначейської служби відкритий небюджетний рахунок із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за спожиту активну електричну енергію з ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання": UA0701351 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код 31443937.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням суду від 27.08.2019 плата за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 30 717 грн. 84 коп. стягнута на рахунок ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Ощадбанк".

Тобто обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення Господарського суду Луганської області від 27.08.2019 у справі № 913/333/19 в частині оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії є зміна банківських реквізитів.

Згідно ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 ст. 18 ГПК України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 ст. 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012), невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

За мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 № 16-рп/2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (п. 35 рішення).

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником належним чином доведені обставини, що ускладнюють виконання рішення у порядку, раніше встановленому судом.

Водночас, за приписами ст. 331 ГПК України суд може змінити спосіб або порядок виконання рішення.

За таких обставин, враховуючи встановлення судом факту неможливості виконання судового рішення від 27.08.2019 у справі № 913/333/19 шляхом стягнення з Комунальної установи "Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 30 717 грн. 84 коп. на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Ощадбанк", внаслідок зміни банківських реквізитів, а також з метою забезпечення ефективного та найбільш швидкого виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо можливості зміни порядку виконання рішення суду у справі № 913/333/19 шляхом стягнення з Комунальної установи "Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)" плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 30 717 грн. 84 коп. на відкритий небюджетний рахунок із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за спожиту активну електричну енергію з ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання": UA0701351, ДКСУ м. Київ, код 31443937.

У задоволенні решти вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.Заяву Управління Державної казначейської служби України у Станично-Луганському районі без дати та номеру про зміну порядку і способу виконання рішення Господарського суду Луганської області від 27.08.2019 у справі № 913/333/19 задовольнити частково.

2.Змінити порядок виконання рішення Господарського суду Луганської області від 27.08.2019 у справі № 913/333/19 шляхом стягнення з Комунальної установи "Станично-Луганський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)" плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 30 717 грн. 84 коп. на відкритий небюджетний рахунок із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за спожиту активну електричну енергію з Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання": UA0701351, ДКСУ м. Київ, код 31443937.

3.У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали підписано - 30.03.2020.

Суддя А.В. Секірський