ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 справа № 914/2231/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Андрусика В.Д., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів

до відповідача: Релігійної організації «Релігійна громада Львівсько - Сокальської єпархії УПЦ (ПЦУ) парафії Стрітення Господнього у Франківському районі м. Львова», м. Львів

про стягнення заборгованості, розірвання договору та звільнення орендованого майна

за участю представників:

від позивача: Черняк Ю. І. - представник

від відповідача: не з`явився

Обставини розгляду справи.

31.10.2019 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів до Релігійної громади Української православної церкви Київського патріархату Парафії Стрітення Господнього у Франківському районі м. Львова, м. Львів про стягнення заборгованості, розірвання договору та звільнення орендованого майна.

Ухвалою суду від 05.11.2019 позовну заяву було залишено без руху.

20.11.2019 через канцелярію суду від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова надійшла заява про усунення недоліків (вх. №48179/19 від 20.11.2019).

Ухвалою суду від 25.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.12.2019.

Ухвалою від 23.12.2019 суд відклав підготовче засідання на 13.01.2020.

Ухвалою від 13.01.2020 суд відклав підготовче засідання на 27.01.2020.

24.01.2020 через канцелярію суду від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова надійшла заява про зміну найменування відповідача (вх. №4127/20 від 24.01.2020).

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, стороною зазначено, що нею подані усі докази, які доводять обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд ухвалою від 27.01.2020 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.02.2020.

Ухвалою від 10.02.2020 суд відклав судове засідання на 24.02.2020.

Ухвалою від 24.02.2020 суд відклав судове засідання на 06.03.2020.

04.03.2020 через канцелярію суду від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку позовних вимог (вх. №11008/20 від 04.03.2020).

Ухвалою від 06.03.2020 суд відклав судове засідання на 12.03.2020.

12.03.2020 через канцелярію суду від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку позовних вимог (вх. №12242/20 від 12.03.2020).

Стороні роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.12.2011 між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди №50-2/2011/КЕВ, за яким позивач надав відповідачу в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 341,1 кв.м у будівлі №107 військового містечка №1 за адресою: м Львів, вул. Кн.Ольги, 1-5, а відповідач зобов`язувався щомісячно сплачувати орендну плату. Проте, відповідач не сплатив орендну плату, через що у нього виникла заборгованість у розмірі 292 449,72 грн Зважаючи на систематичне порушення відповідачем умов договору, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 292 449,72, розірвати договір та зобов`язати відповідача повернути орендоване майно за актом приймання-передачі позивачу.

Відповідач в судові засідання явку представника не забезпечив, відзив на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не представив, вимог ухвал суду не виконав, виклики у судове засідання надсилалися за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказані ухвали також були розміщені на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України.

Відповідно до вимог ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

18.03.2002 Міністерство оборони України (орендодавець) та Релігійна громада Української церкви Київського патріархату Франківського району міста Львова (назву змінено на релігійну громаду Української православної церкви Київського патріархату парафії Стрітення Господнього у Франківському районі м. Львова (відповідач, орендар) уклали договір оренди №50/2002/ГоловКЕУ (далі - договір № 50/2002/ГоловКЕУ).

За цим договором орендодавець здав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 341,1 кв.м, у будівлі №107 по генплану, за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги, 5, що знаходяться на обліку Львівської КЕЧ району, вартість яких визначена відповідно до експертного висновку про оцінку майна і становить 109 488 грн. без урахування ПДВ (станом на 31 липня 2001 року; пункт 1.1);

Згідно п. 10.1. договору, він діє з 18.03.2002 по 18.03.2007 строком на 5 років.

01.04.2011 Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова (орендодавець) та Релігійною громадою Української Православної Церкви Київського Патріархату Франківського району міста Львова (орендар) укладено додатковий договір оренди №50-1/2011/КЕВ до договору №50/2002/ГоловКЕУ з метою продовження терміну дії договору №50/2002/ГоловКЕУ (далі - договір №50-1/2011/КЕВ), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення загальною площею 341,1 кв.м у будівлі № 107 військового містечка № 1 (далі - майно), що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, розташоване за адресою: м Львів, вул. Кн.Ольги, 1-5, вартість якого (майна) визначена на 31.07.2001 за незалежною оцінкою та становить згідно з актом оцінки 109 488 грн.

Відповідно до пункту 10.1 договору №50-1/2011/КЕВ договір діє з моменту підписання до 30.12.2011.

31.12.2011 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова (орендодавець) та Релігійною громадою Української Православної Церкви Київського Патріархату Франківського району міста Львова (орендар) укладено додатковий договір оренди №50-2/2011/КЕВ до договору №50/2002/ГоловКЕУ, договору №50-1/2011/КЕВ з метою продовження терміну дії договору №50/2002/ГоловКЕУ (далі - договір № 50-2/2011/КЕВ), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення загальною площею 341,1 кв.м у будівлі №107 військового містечка № 1 (далі - майно), що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, розташоване за адресою: м Львів, вул. Кн.Ольги, 1-5, вартість якого визначена на 31.10.2011 за незалежною оцінкою та становить згідно з актом оцінки 456 135 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.12.2017 у справі №914/3312/15, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 та постановою Верховного Суду від 18.10.2018, встановлено, що договори №50-2/2011/КЕВ та №50-1/2011/КЕВ за своїм змістом та істотними умовами є окремими договорами оренди нежитлових приміщень загальною площею 341,1 кв.м у будівлі №107 військового містечка №1, що знаходиться на балансі позивача і розташоване за адресою: м. Львів, вул. Кн.Ольги, 1-5, а не додатковими договорами до договору №50/2002/ГоловКЕУ; вони є договорами найму, укладеними на новий термін відповідно до частини третьої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до пункту 3.1 договору №50-2/2011/КЕВ орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (листопад 2011 року) на рівні 2 590,84 грн за результатами конкурсу (домовленості) з урахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), і яка за базовий місяць розрахунку (листопад 2011 року) становить 2 440,35 грн без ПДВ.

Згідно п. 3.6. договору №50-2/2011/КЕВ орендна плата у розмірі 100% перераховується орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок орендодавця в територіальному органі державного казначейства не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 8.5. договору №50-2/2011/КЕВ орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення майна, якщо орендар не вносить плату за користування майном протягом трьох місяців підряд.

Пунктом 10.6.1. договору №50-2/2011/КЕВ встановлено, що цей договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо, орендар, зокрема, не вніс плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу.

Згідно п. 10.1 договору №50-2/2011/КЕВ даний договір діє з моменту підписання до 29.12.2014.

Відповідно до пункту 10.4 договору №50-2/2011/КЕВ у разі відсутності заяви орендаря про припинення чи укладення договору оренди на новий строк за місяць до закінчення строку оренди дія договору оренди припиняється після закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 10.9. договору №50-2/2011/КЕВ встановлено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю.

Згідно п. 10.10. договору №50-2/2011/КЕВ майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на орендаря.

Як зазначив позивач, відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за договором №50-2/2011/КЕВ від 31.12.2011 щодо сплати орендної плати, з огляду на що за ним за період часу з січня 2015 по лютий 2019 обліковується заборгованість у розмірі 292 449,72 грн.

З огляду на факт неналежного виконання відповідачем умов договору №50-2/2011/КЕВ від 31.12.2011, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 292 449,72 грн, розірвання договору та зобов`язання відповідача повернути орендоване майно за актом приймання-передачі позивачу.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України). Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 283 ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною 5 цієї статті встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу з орендної плати, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до пункту 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

У відповідності з положеннями ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати вартості оренди призвели до істотного порушення умов договору, внаслідок чого позивачу завдано шкоду, яка полягає в тому, що позивач не має можливості використовувати заборговану суму коштів у своїй господарській діяльності.

Як зазначалося вище, п.п. 8.5., 10.6.1. договору №50-2/2011/КЕВ передбачено, що орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення майна, якщо орендар не вносить плату за користування майном протягом трьох місяців підряд.

Таким чином, уклавши з відповідачем договір, позивач розраховував на належне виконання відповідачем своїх зобов`язань у відповідності до умов зазначеного договору та вимог чинного законодавства України, тому позовні вимоги щодо розірвання договору правомірні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пунктом 4 статті 291 ГК України встановлено, що правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно пункту 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцю річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано відповідачем, об`єкт оренди знаходиться в користуванні останнього та орендодавцеві за актом приймання-передачі в порядку не повернутий.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Релігійної організації «Релігійна громада Львівсько - Сокальської єпархії УПЦ (ПЦУ) парафії Стрітення Господнього у Франківському районі м. Львова», м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд. 1-5 (ідентифікаційний код 26095328) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів, вул. Батуринська, 2 (ідентифікаційний код 07638027) 292 449,72 грн боргу, 8 230,00 судового збору.

3. Розірвати додатковий договір оренди №50-2/2011/КЕВ від 31.12.2011 до договору оренди №50/2002/ГоловКЕУ від 18.03.2002 та додаткового договору №50-1/2011/КЕВ від 01.04.2011, укладений між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова (ідентифікаційний код 07638027) та Релігійною організацією «Релігійна громада Львівсько - Сокальської єпархії УПЦ (ПЦУ) парафії Стрітення Господнього у Франківському районі м. Львова» (ідентифікаційний код 26095328).

4. Зобов`язати Релігійну організацію «Релігійна громада Львівсько - Сокальської єпархії УПЦ (ПЦУ) парафії Стрітення Господнього у Франківському районі м. Львова», м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд. 1-5 (ідентифікаційний код 26095328) звільнити та передати по акту приймання-передачі Квартирно-експлуатаційному відділу м. Львова, м. Львів, вул. Батуринська, 2 (ідентифікаційний код 07638027) нерухоме військове майно - нежитлові приміщення загальною площею 341,1 кв.м, в будівлі №107 по генплану за адресою м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд. 1-5

5. Накази видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 12.03.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 23.03.2020.

Суддя Мазовіта А.Б.