ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" квітня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/334/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Голоденко І.О.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом: Приватного акціонерного товариства "Євроінс Україна" (вул. Велика Васильківська, буд. 102, м. Київ, 03150)

до відповідача: Приватного підприємства "Омникомм ОД" (вул. Левітана, буд. 44, м. Одеса, 65114 )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення 10000,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Євроінс Україна" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Омникомм ОД", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в порядку регресу в розмірі 15320,11 грн.

Позиції учасників справи

Підставою позову позивач визначив обставину виконання ним обов`язку перед страхувальником потерпілої особи по відшкодуванню шкоди, заподіяної 22.12.2017 водієм ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "ГАЗ 33021" з д.н.з. НОМЕР_1 та зник з місця ДТП.

03.03.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ГСОО 5658/20), в якому відповідач просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку з тим, що відповідач спірні у цій справі кошти сплатив на користь позивача в повному обсязі.

10.03.2020 від позивача до суду за вх. № 6063/20 надійшло клопотання, в якому він просив суд розгляд справи здійснити за його відсутності.

16.03.2020 від позивача до суду за вх. № 6519/20 надійшли письмові пояснення, згідно яких позивач зазначив, що з наданої відповідачем інформації останнім були сплачені кошти на користь позивача в рахунок погашення спірної заборгованості, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.02.2020 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Євроінс Україна" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05.03.2020 о 11:00. Крім цього, зазначеною ухвалою було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача фізичну особу ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 05.03.2020 у судовому засіданні було оголошено перерву до "02" квітня 2020 о 14год.00хв. Ухвалою суду від 02.04.2020 було закрито провадження у даній справі в частині вимог позивача про стягнення з відповідача 5320,11 грн.

У судовому засіданні 02.04.2020 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3256210 (а.с.7, т. 1) було застраховано майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу ГАЗ-33021 д/н НОМЕР_1 . Страховик за полісом - ПАТ «СК «Євроінс Україна»; страхувальник - ПП «Омникомм ОД»; страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200000,00 грн; за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн, розмір франшизи - 0 грн. Строк дії полісу з 18.02.2017 по 17.02.2018 включно.

Водночас, між ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик) та ТОВ «Автокредит Плюс» (страхувальник») було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АВНОСPS-173Q03E від 26.04.2017 (а.с.11-12, т.1) щодо майнових інтересів страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом - ЗАЗ-DAEWOO д/н НОМЕР_2 з визначенням страхової суми в розмірі 59000,00 грн. Строк дії договору з 27.04.2017 по 26.04.2018.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_3 (а.с.14, т.1) 22.12.2017 о 03год.45хв. за адресою: м. Одеса, пров. Високий - Водопровідна відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок того, що водій транспортного засобу ГАЗ-33021 д/н ВН7946ЕО Бодян Валерія Валерійовича, який працює водієм у ПП «Омникомм ОД», не вибрав безпечну швидкість руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху та безпечної дистанції і скоїв наїзд на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO д/н НОМЕР_2 , який зазнав механічних пошкоджень.

У довідці Управління патрульної поліції в Одеській області № НОМЕР_4 (а.с.14 - зворотна сторінка - 15, т.1) зокрема зазначено, що водій транспортного засобу ГАЗ-33021 д/н НОМЕР_1 зник з місця ДТП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 (а.с.15 - зворотна сторінка) за фактом скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до вказаної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до висновку про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, д/н НОМЕР_2 , власник - ТОВ «Автокредит плюс» (а.с.16-24, т.1), ринкова вартість автомобіля станом до ДТП складає - 71425,40 грн, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, визначена з використанням затратного підходу, станом на 25.12.2017, складає 22256,82 грн.

Страховим актом від 30.01.2018 № Э.ENSTRAX/3-10300265 (а.с.24 - зворотна сторінка - 25, т.1), затвердженим головою правління ПАТ СК «Інгосстрах», визначено розмір страхового відшкодування, спричиненого внаслідок ДТП, який складає 15320,11 грн. Вказану суму страхового відшкодування було сплачено ПАТ СК «Інгосстрах» на користь ТОВ «Автокредит плюс» згідно платіжного доручення від 02.02.2018 №1030027 (а.с.25, т. 1 - зворотна сторінка).

В подальшому, ПАТ СК «Інгосстрах» звернулось до ПАТ «СК «Євроінс Україна» з претензією від 17.04.2018 №17-04/02-08 (а.с.10, т.1), в якій запропонувало в добровільному порядку перерахувати на його користь кошти в сумі 15320,11 грн, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала збитки внаслідок ДТП, застрахована в ПАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу АК/3256210.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказану претензію позивачем було задоволено та сплачено на користь ПАТ СК «Інгосстрах» згідно з платіжним дорученням від 01.08.2018 №11618 страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 15320,11 грн (а.с.29, т.1).

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача та ОСОБА_1 з претензіями від 10.09.2018 №541-ЮР та від 01.07.2019 №296 (а.с. 30-31, т. 1) щодо відшкодування в порядку регресу на користь позивача виплаченої ним суми страхового відшкодування в розмірі 15320,11 грн, посилаючись на положення п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 72-74, т.1) та визнається сторонами, відповідач здійснив на користь позивача оплати з призначенням платежу: відшкодування регресної вимоги ОСОБА_1 наступним чином:

- згідно квитанції від 18.01.2019 №ПН783927 на суму 5000,00 грн;

- згідно квитанції від 14.03.2019 №33 на суму 5000,00 грн;

- згідно квитанції від 28.02.2020 №0.0..1 на суму 5320,11 грн.

Тобто, відповідачем було в повному обсязі сплачено на користь позивача спірні у цій справі кошти. При цьому, враховуючи, що кошти в сумі 5320,11 грн 28.02.2020 відповідачем були сплачені після відкриття провадження у справі, суд ухвалою від 02.04.2020 закрив провадження у справі в частині вимог позивача на зазначену суму.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до положень статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом п. 36.1. ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до п. п. «в» 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Позиція суду

Позивач як страховик, який виплатив страхове відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача як до особи, відповідальної за завдану шкоду, з регресною вимогою на підставі п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо стягнення з відповідача спірних у цій справі коштів у сумі 15320,11 грн.

Як було встановлено судом під час розгляду, відповідач спірні у цій справі кошти сплатив на користь позивача в повному обсязі. Оскільки відповідач після відкриття провадження у справі сплатив на користь позивача лише 5320,11 грн, суд закрив провадження у цій справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України виключно в частині вимог на зазначену суму, а отже судом розглядаються вимоги позивача про стягнення з відповідача спірних коштів у сумі 10000,00 грн.

Так, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а отже суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача при зверненні до суду, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення або відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому Пленум Вищого господарського суду України у постанові від 26.12.2011 №17 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснив, що припинення провадження у справі на підставі норм ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Оскільки станом на день звернення позивача до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення спірних коштів (10000,00 грн) вони вже фактично були сплачені відповідачем, відповідно в цьому випадку відсутня обставина порушеного права позивача у спірних правовідносинах і відсутні правові підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов позивача не підлягає задоволенню, а також з огляду на те, що судом було закрито провадження у справі в частині вимог позивача про стягнення 5320,11 грн, сплачений позивачем при поданні позову судовий збір підлягає покладенню на позивача частково в розмірі 1372,05 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір в сумі 1372,05 грн покласти на Приватне акціонерне товариство "Євроінс Україна".

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України, з врахуванням положень п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Повний текст складено 07 квітня 2020 р.

Суддя Д.О. Бездоля