ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Черкаси справа № 925/1503/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача - Ніконорова О.О. - за довіреністю;

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Папахи Миколи Антоновича, с. Нова Дмитрiвка, Золотоніський район, Черкаська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державний професійно-технічний навчальний заклад Черкаського навчального центру Міністерства аграрної політики України, м. Золотоноша, Черкаська область

про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області (бульв. Шевченка, 205, м. Черкаси, 18001, код 21368158) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-пiдприємця Папахи Миколи Антоновича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про розірвання укладеного між сторонами договору № 1682 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, від 27.06.2018 - нежитлове приміщення площею 108,00 кв. м розміщене за адресою: вул. Обухова, 48б, м. Золотоноша, Черкаська область та обліковується на балансі Державного професійно-технічного навчального закладу Черкаського навчального центру Міністерства аграрної політики України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що на виконання укладеного 27.06.2018 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Черкаській області (далі - Позивач) та фізичною особою-підприємцем Папахою М. А., (далі - Відповідач) договору № 1682 (далі - договір) оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно. Однак, відповідач неналежним чином виконував умови укладеного сторонами договору оренди в частині перерахування орендної плати у встановлені строки, чим систематично порушує істотні умови договору, що є підставою для його розірвання.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 28 січня 2020 року Господарський суд Черкаської області

задовольнив клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про заміну позивача та замінив позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області на його правонаступника - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (просп. Голосіївський, 50, м. Київ, 03039, код 43173325), розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відклав на 10 вод. 00 хв. 18 лютого 2020 року.

Ухвалою від 18 лютого 2020 року Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11 год. 30 хв. 12 березня 2020 року.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення з відміткою про вручення адресатам ухвал суду.

Відповідач відзиву у визначений судом строк суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних пав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов, а також необхідні докази, що обґрунтовують заперечення по суті позовних вимог, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши позицію представника позивача, судом встановлено такі обставини.

27 червня 2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області та фізичною особою-підприємцем Папахою Миколою Антоновичем укладено Договір № 1862 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 27.06.2018 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: нежитлове приміщення загальною площею 108,00 кв.м. (далі - Майно), реєстровий номер 00914527.1.БШДЛТФ003, розміщене за адресою: вул. Обухова, 486, м. Золотоноша, Черкаської області, що обліковується на балансі Державного професійно-технічного навчального закладу Черкаського навчального центру Міністерства аграрної політики України (7, адреса: вул. Обухова, 486, м. Золотоноша, Черкаської області, 19700), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.12.2017 і становить 109000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору майно передано в оренду з метою розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів

Згідно з Договором орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - березень 2018 року - 1880,98 грн., з яких орендар сплачує 70% до державного бюджету на відповідний рахунок Державного казначейства за місцезнаходженням об`єкта оренди та 30% - на розрахунковий рахунок балансоутримувача Орендна плата за перший місяць оренди - червень 2018 визначається Орендарем самостійно шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень, травень, червень 2018 року (п.3.1, п. 3.6 Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць та перераховується орендарем самостійно щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на сайті Фонду державного майна України, (п.п. 3.3, 3.6 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору Орендарем взято зобов`язання своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 3.7 Договору орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до бюджету з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 5.4 Договору, останній укладено строком на 2 роки і 364 дні, що діє з 27 червня 2018 року по 25 червня 2021 року включно.

Договір підписаний представниками обох сторін, скріплений їхніми печатками.

Орендоване приміщення було передано в оренду відповідачу згідно з актом приймання - передачі від 27 червня 2018 року (а.с. 26).

Однак, обов`язку щодо своєчасної сплати орендної плати відповідач не виконував, в зв`язку з чим станом на 17.12.2019 за період з травня 2019 року по листопад 2019 року (включно) утворилась заборгованість по орендній платі до держбюджету (70%) в розмірі 9216,68 грн. (розрахунок додається).

03 жовтня 2019 року на адресу відповідача позивачем було направлено претензію про невиконання істотних умов договору оренди, а саме про заборгованість по орендній платі та дострокове розірвання договору, проте вказані вимоги залишалися без задоволення, а відповідач й надалі, за твердженням позивача, продовжує свідомо порушувати істотні умови договору чим завдає збитків державному бюджету (а.с. 27).

Крім того, згідно з ст. 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", істотною умовою договору оренди є страхування орендарем взятого ним в оренду майна. Обов`язок Орендаря щодо страхування об`єкта оренди передбачено й умовами Договору оренди, зокрема, пунктом 5.10 визначено обов`язок Орендаря постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застраховано.

Однак, Орендар порушив умови Договору оренди й не поновив договір страхування орендованого ним державного майна, оскільки строк дії договору добровільного страхування від 08.06.2018 №11/1178232/2404/18 - закінчився й наразі орендоване майно не застраховане.

Отже, відповідач неналежним чином виконує умови укладеного сторонами договору оренди в частині перерахування орендної плати у встановлені строки, чим систематично порушує істотні умови договору, що і стало підставою для звернення позивачем із даним позовом до суду про його розірвання.

Предмет судового розгляду у справі - є розірвання договору оренди нерухомого майна у зв`язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати.

Укладений між сторонами договір оренди з огляду на ст.174 ГК України, ст.11 ЦК України, є підставою для виникнення у його сторін прав та обов`язків, визначених ним.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, орендна плата перераховується орендарем щомісяця до 15 числа місяця, за який проводиться розрахунок.

Таким чином на день звернення до суду строк оплати орендних платежів настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору оренди, розрахунку з позивачем за орендоване приміщення, а також не було спростовано доводи позивача, що викладені в позові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", встановлено, що істотними умовами договору оренди є:

- об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);

- термін, на який укладається договір оренди;

- орендна плата з урахуванням її індексації;

- порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством;

- відновлення орендованого майна та умови його повернення;

- виконання зобов`язань;

- забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо;

- порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди;

- відповідальність сторін;

- страхування орендарем взятого ним в оренду майна;

- обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом з питань регулювання відносин оренди державного та комунального майна, встановлено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Частиною 3 ст. 291 Господарського кодексу України, встановлено, що договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України.

Підстави, коли наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, встановлені ст. ст. 782, 783 Цивільного кодексу України. Таке право наймодавець має у разі, коли наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд (ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України).

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 03.10.2019 № 18-08-0229-01-20 та повідомленням від 04.12.2019 № 18-12/01-1205 про сплату заборгованості по орендній платі, а також з попередженням про розірвання договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 27.06.2018 року № 1862 (а.с.27-30).

В пункті 5.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено наступне: вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем (наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке.

Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов`язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов`язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Матеріалами справи підтверджується, що всупереч вимогам договору оренди нерухомого майна, відповідач за період з травня по листопад 2019 року не сплачував орендну плату у встановленому договором розмірі та у визначені договором строки. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач систематично порушував умови договору стосовно сплати орендних платежів.

Оскільки матеріалами справи підтверджується істотне порушення відповідачем своїх зобов`язань у зв`язку з несплатою орендної плати більше трьох місяців підряд, а також те, що позивач звертався до відповідача з листами - пропозиціями про розірвання договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 27.06.2018 року № 1862, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання договору оренди від 27 червня 2018 року в судовому порядку є правомірною та обґрунтованою.

Також, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачена позивачем за подання позову сума судового збору підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1862 від 27.06.2018, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області (бульв. Шевченка, 205, м. Черкаси, 18001, код 21368158) та Фізичною особою-пiдприємцем Папахою Миколою Антоновичем ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Стягнути з Фізичної особи-пiдприємця Папахи Миколи Антоновича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (проспект Голосіївський, 50, м. Київ, 03039, ) 1921 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 26.03.2020.

Суддя О.В. Чевгуз