УХВАЛА

23.03.2020Справа № 910/2061/20

Суддя Щербаков С.О., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ботаніка»

про зобов`язання вчинити дії та стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ботаніка» (далі - відповідач), в якому просить суд:

- витребувати в Головному Управлінні Державної фіскальної служби у м. Києві відомості про розмір доходів та обсяги реалізації продукту "Гель для ніг Капіляр", виробництва Товариство з обмеженою відповідальністю «Ботаніка» за останні три роки його виробництва - з 01.02.2017 року, а саме: Ідентифікатор документа, Податковий номер (Продавець), ІПН (Продавець), Найменування/ПІБ (Продавець), Регіон (Покупець), Податковий номер (Покупець), ІПН (Покупець), Найменування/ПІБ (Покупець), Реєстр, номер у ЄРПН, Дата виписки, Дата реєстрації, Загальна сума коштів що підлягає сплаті, Сума ПДВ, Номенклатура товарів/послуг, Код УКТЗЕД, Одиниця виміру товару/ послуги, Кількість (об`єм, обсяг), Ціна постачання одиниці товару/послуги без ПДВ;

- стягнути з ТОВ "Ботаніка" суму збитків (упущеної вигоди) за реалізовану продукцію, сума яких буде уточнена за результатами витребування доказів;

- знищити виготовлені зображення знаку або позначення "КАПІЛЯР" на упаковці продукту Товариства з обмеженою відповідальністю "Ботаніка", схожого із торговельною маркою «КАПІЛЯР», зареєстрованою відповідно до свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 105158.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир» залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир» строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду: усі документи на які містяться посилання у позовній заяві б/н від 01.02.2020; докази на підтвердження того, які заходи вжив позивач для отримання копій документів, наведених у прохальній частині позовної заяви, які просить витребувати суд; конкретизувати позовні вимоги, зазначивши яку суму (у якому розмірі) збитків (упущену вигоду) Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир» просить суд стягнути з ТОВ "Ботаніка" за реалізовану продукцію та зазначити на упаковці якого продукту Товариства з обмеженою відповідальністю "Ботаніка" необхідно знищити виготовлені зображення знаку або позначення "КАПІЛЯР", схожого із торговельною маркою «КАПІЛЯР», зареєстрованою відповідно до свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 105158, шляхом надання суду письмових пояснень.

При цьому, попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир», що в разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

16.03.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир» надійшла заява про усунення недоліків (надіслана засобами поштового зв`язку - 10.03.2020).

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Разом з тим, дослідивши подану позивачем заяву про усунення недоліків та додані до неї документи, суд відзначає наступне.

Так, позивачем на виконання вимог ухвали суду надано суду документи на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, а саме копію договору № 13/05-1 від 13.05.2016 про передачу прав власності на знаки для товарів і послуг; копію свідоцтва України на знаки для товарів та послуг № 105158; копію рішення Державної служби інтелектуальної власності України № 20305 від 08.08.2016 про реєстрацію передачі права власності на знак для товарів і послуг та копію рішення Господарського суду Київської області у справі № 904/87/18 від 18.09.2019, тобто всі ті документи, які були долучені до позовної заяви б/н від 01.02.2020.

Крім того, позивач у поданій заяві посилаючись на приписи статтей 505, 506 Цивільного кодексу України та норми ст. 231 Кримінального кодексу України зазначає, що дії позивача, спрямовані на позасудове отримання відомостей про обсяги реалізації продукції Товариством з обмеженою відповідальністю "Ботаніка" можуть бути розцінені як протиправні дії, відповідно до чого заходів отримання копій документів, наведених у прохальній частині позивач самостійно не вживав та звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів у справі.

Також, позивач зазначив, що станом на дату подання позову у позивача відсутня інформація про розмір доходів та обсяги реалізації контрафактної продукції відповідачем, тому визначитись з розміром шкоди (упущеної вигоди) позивач не має можливості та просить суд витребувати у органів доходів та зборів України, на обліку в яких знаходиться відповідач інформацію про обсяги реалізації контрафактної продукції.

Щодо позовних вимог про знищення виготовлених зображень знаку або позначення "КАПІЛЯР" позивач просить суд винести рішення, яким зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Ботаніка" знищити виготовлені зображення знаку або позначення "КАПІЛЯР" на упаковці продукту «Гель для ніг Капіляр».

Частинами 1-2 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Проте, суд повторно наголошує, що позивачем всупереч приписам процесуального законодавства не надано жодних доказів, які підтверджують що він вжив всі залежні від нього дії спрямовані на отримання копій документів, враховуючи що позивач не обмежений у праві самостійно звернутися до Головного Управління Державної фіскальної служби у м. Києві та у разі відмови останнього надати відповідні докази звернитися до суду з відповідним клопотанням.

Разом з тим, суд вважає безпідставними твердження позивача стосовного того, що його дії спрямовані на позасудове отримання відомостей про обсяги реалізації продукції Товариством з обмеженою відповідальністю "Ботаніка" можуть бути розцінені як протиправні дії, оскільки це лише припущення позивача, враховуючи що позивачем не вчинено жодних дій спрямованих на отримання вказаних документів, як підставу для таких тверджень.

Крім того, суд зазначає, що позивач помилково ототожнює витребування доказів в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України із забезпеченням доказів, що регулюється ст.ст. 110-112 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають забезпечення доказів до подання позовної заяви за заявою сторони.

Тобто, у даному випадку, у разі неможливості самостійно надати відповідні відомості про розмір доходів та обсяги реалізації продукту "Гель для ніг Капіляр", виробництва Товариством з обмеженою відповідальністю «Ботаніка» за останні три роки його виробництва - з 01.02.2017 року, позивач не був обмежений у праві звернутися до суду з відповідною заявою про забезпечення доказів до подачі позову, з метою подальшого формування прохальної частини позовної заяви, не перекладаючи даний обов`язок на суд.

При цьому, у прохальній частині позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир» просить суд стягнути з ТОВ "Ботаніка" суму збитків (упущеної вигоди) за реалізовану продукцію, сума яких буде уточнена за результатами витребування доказів та знищити виготовлені зображення знаку або позначення "КАПІЛЯР" на упаковці продукту Товариства з обмеженою відповідальністю "Ботаніка", схожого із торговельною маркою «КАПІЛЯР», зареєстрованою відповідно до свідоцтва України на знак для товарів та послуг № 105158.

Тож, зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що у даному випадку позивач повторно перекладає на суд обов`язок збирання доказів на підтвердження позовних вимог та, відповідно, суд за результатами витребуваних документів повинен сформувати позовні вимоги та в подальшому розглянути їх.

Суд звертає увагу позивача, що саме у прохальній частині викладається вимога позивача, яку в подальшому буде розглядати суд та яка становить предмет позову, тож суд не зобов`язаний самостійно визначати прохальну частину позовної заяви чи власноручно формувати її виходячи зі змісту позовної заяви та зібраних судом доказів.

Таким чином, суд зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир» не були виконані вимоги ухвали суду у повній мірі.

Отже, станом на дату винесення ухвали позивачем не усунуто недоліки позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, оскільки у визначений судом строк позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ботаніка» про зобов`язання вчинити дії та стягнення збитків, підлягає поверненню заявникові.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Еліксир» та додані до неї документи - повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 23.03.2020.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.