СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2020 р. Справа № 910/11346/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 495 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 08.01.2020 у справі №910/11346/19 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Жельне С.Ч., повний текст рішення складено 13.01.2020)

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ,

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Люміна Лайт", м.Харків,

2) ОСОБА_1 , м.Київ,

про стягнення 122417,90 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люміна Лайт" та фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № R322904/2080/310763 від 25.05.2016.

23.08.2019 ухвалою Господарського суду міста Києва позовну заяву направлено за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.01.2020 позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люміна Лайт" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №R322904/2080/310763 у розмірі 122 471 грн 90 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 103 981 грн 20 коп., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 22053 грн 95 коп.; заборгованості за відсотками 18 490 грн 70 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 14 183 грн 32 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люміна Лайт" на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 грн 50 коп.

ОСОБА_1 з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люміна Лайт" на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №R322904/2080/310763 у розмірі 36237,27 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 22053,95 грн, простроченої заборгованості за відсотками -14183,32 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що судом належним чином не досліджено та не оцінено факт того, що позивач надсилав першу вимогу до першого відповідача на неналежну адресу, а саме вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором вих.№114/5-157729 від 02.07.2019, і лише 04.11.2019 надіслав вимогу вих.№114/5-168262 від 31.10.2019 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором на належну адресу місцезнаходження першого відповідача, хоча ТОВ «Люміна Лайт» змінила свою юридичну та фактичну адресу з м.Києва на м.Харків ще у 2007 році. Дана вимога була направлена першому відповідачу набагато пізніше, ніж вимога поручителю, що протирічить п.8.3.2. кредитного договору та умовам договору поруки. Позивач, не дочекавшись встановленого у вимозі та у договорі 30-ти денного терміну, через свого представника надав до суду позовну заяву у новій редакції з усуненими недоліками згідно ухвали про залишення без руху вже 07.11.2019.

Як зазначає скаржник, звертатись до поручителя (другого відповідача) із фінансовими претензіями банк мав право виключно після спливу строку, встановленого у вимозі направленій на адресу першого відповідача. Банк звернувся до суду ще до спливу встановленого у вимозі вих.№114/5-168262 від 31.10.2019 строку, тобто на думку апелянта, процедура була порушена. Поштове відправлення від позивача на адресу ТОВ «Люміна Лайт» не отримано, тому банк має право вимагати від першого відповідача лише погашення суми простроченої заборгованості у розмірі 36237,27 грн, а саме: 22053,95 грн - прострочений кредит, 14183,32 грн- заборгованість по відсоткам. Поштове відправлення від позивача на адресу ОСОБА_1 №352 (зазначено у документі «Список 05.11.2019») згідно сервісу у мережі Інтернет https://track.ukrposhta.ua/tracking також не було отримано. Отже, право вимоги до поручителя у банку взагалі не виникло.

В обґрунтування апеляційної скарги також посилається на те, що ОСОБА_1 жодних документів від банку протягом 2019-2020 років не отримував. Також не отримував документи від суду (крім судового рішення), що не дало йому змоги дізнатись про існування судової справи та захищати належним чином свої права.

Відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. № 495 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 08.01.2020 у справі №910/11346/19 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

21.02.2020 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1747), в якому позивач проти апеляційної скарги заперечує, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що у зв`язку із невиконанням 1-им відповідачем зобов`язань по сплаті кредитних коштів та відсотків, позивач в порядку досудового врегулювання спору звернувся до 1-го відповідача із вимогою за вих.№114/5-168262 від 31.10.2019 та до 2-го відповідача із вимогою за вих.№ 114/5-157730 від 02.07.2019, в яких вимагав дострокового погашення суми заборгованості за кредитним договором №R322904/2080/310763 від 25.05.2016. Проте ані перший, ані другий відповідачі на вказані вимоги не відреагували та суму простроченої заборгованості не сплатили. Зазначає, що згідно умов кредитного договору та договору поруки у зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань, у кредитора виникло право стягнути солідарно з позичальника та поручителя, суму основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пеню.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 25.05.2016 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Люміна Лайт", позичальником, було укладено кредитний договір №R322904/2080/310763, згідно з яким кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 287 000,00 грн, а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, визначені договором.

Відповідно до п.1.2. договору кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 27.11.2017, або інша дата визначена відповідно до п.5.15 або ст.8 договору.

Згідно з п.1.3. договору кредит надається позичальнику на погашення боргових зобов`язань, які виникли згідно умов договору про надання овердрафту №015/2080/297749 від 30.10.2015, укладеного між кредитором та позичальником в сумі - основної заборгованості у розмірі 287 000,00 грн.

Протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28,0% річних на рахунок нарахованих доходів кредитора № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Райффайзен Банк Аваль", або на інші рахунки, визначені кредитором та доведені до відома позичальника (п.2.1. договору).

Пунктом 2.2. договору визначено, що нарахування процентів за кредитом здійснюється не рідше одного разу на місяць, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості позичальника за кредитом протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту; останній день строку користування кредитом не враховується.

Пунктами 3.1.1.та 3.1.5. договору сторони погодили, що обов`язковими умовами надання позичальнику кредиту або його частини (траншу) є: укладання договорів забезпечення та договорів страхування відповідно до ст.4 договору; підписання графіку погашення заборгованості, надалі - "Графік", з урахуванням кредиту або його частини (траншу), що надається.

Відповідно до п.5.1. договору позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання за договором (в тому числі здійснити погашення заборгованості за кредитом, сплатити проценти, комісію, пеню, штрафи, неустойку та інші платежі) в порядку строки та на умовах, визначених договором.

Умовами п.5.2. договору передбачено, що позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами згідно з графіком погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів (додаток 1 до договору) відповідно до умов договору.

Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування.

Позичальник зобов`язаний письмово повідомляти кредитора про будь-які зміни у юридичному стані та фінансово-господарській діяльності позичальника /поручителя/ майнового поручителя, які можуть вплинути на виконання ним обов`язків за договором та/або на права кредитора згідно з договором, у строк що не перевищує десяти календарних днів з дати настання таких обставин. Позичальник, зокрема зобов`язаний повідомляти кредитора про зміну фактичного місця знаходження/проживання позичальника, його контактних реквізитів (номерів телефонів, факсу, електронної пошти (п.п.д) п.6.2. договору).

Пунктом 8.1.2. договору передбачено, що у разі настання обставини дефолту кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості за договором.

Якщо кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у статті 8 договору, він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У цьому разі зобов`язання кредитора щодо надання кредиту є припиненими, а ліміт кредитування скасованим з дати прийняття кредитором відповідного рішення (п.8.3. договору).

Згідно з п.8.3.2. договору, якщо письмове повідомлення кредитора містить вимогу про дострокове погашення заборгованості позичальника за договором, позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості негайно, але не пізніше 30-го календарного дня з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення (якщо у відповідному повідомленні не зазначений інший строк) у відповідності до умов, зазначених в такому повідомленні кредитора.

Пунктом 12.1. договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань відповідно до договору.

Відповідно до п.12.3. договору повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за договором здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів на всі адреси, зазначені в договорі. Сторони зобов`язані своєчасно письмово інформувати одна одну про будь-які зміни, що сталися в їх поштових та будь-яких інших реквізитах. У випадку порушення будь-якою стороною вищезазначеного зобов`язання щодо своєчасного інформування про зміни в поштових реквізитах сторін, будь-яке повідомлення за договором вважається належно виконаним за наявності відмітки (квитанції) поштового відділення про направлення повідомлення за останньою відомою стороні згідно умов договору адресою.

09.11.2017 між сторонами підписано додаткову угоду №1, відповідно до якої пункт 1.2. кредитного договору викладено в наступній редакції: "Кінцевий термін погашення кредиту позичальником - "27" листопада 2020 року або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.15 або статті 8 договору".

Крім того, 26.05.2016 в забезпечення зобов`язань за кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", кредитором, та ОСОБА_1 , поручителем, укладено договір поруки №R322904/2080/310763/П, згідно з яким поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору.

Пунктом 1.2. договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі при виникненні підстав для довгострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Відповідно до п.2.1. договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань в порядки та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушення забезпеченими зобов`язаннями.

Умовами п.2.2. договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечених зобов`язань.

Поручитель зобов`язаний у строк, що не перевищує десяти календарних днів з дати настання обставин, зазначених у цьому пункті (а у випадку якщо відповідні обставини вимагають негайного реагування, то при першій можливості), письмово повідомляти кредитора про зміну свого прізвища, ім`я, по-батькові, фактичного місця проживання та реєстрації, його контактних реквізитів (номерів телефону, факсу); настання обставин, що тягнуть істотні (негативні) зміни у платоспроможності і кредитоспроможності поручителя, у т.ч. непрацездатність поручителя, втрату або зміну постійного місця працевлаштування поручителем або займаної посади (п.п. а), б) п.4.1. договору поруки).

Умовами п.7.6. договору поруки погоджено, що повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за цим договором здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів та/або вручення відповідних документів під особистий підпис уповноваженого представника іншої сторони, або іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату та зміст відправлення. Сторони зобов`язані своєчасно письмово інформувати одна одну про будь-які зміни, що сталися в їх поштових та будь-яких інших реквізитах. У випадку порушення цієї вимоги відповідна кореспонденція вважається направленою та отриманою належним чином, якщо її було направлено за адресою сторони, зазначеною у цьому договорі або останньому письмовому повідомленні відповідної сторони.

09.11.2017 між банком та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1, в якій сторони досягли згоди щодо внесення змін в п.1.1. статті 1, п.3.4. статті 3, статтю 5, п.7.2. статті 7 до договору поруки №R322904/2080/310763/П від 25.05.2016, згідно якої п.1.1.1. договору викладено в наступній редакції: « 1.1.1. повернути кредит у розмірі 287000,00 грн в порядку, передбаченому кредитним договором, не пізніше 27.11.2020, або іншої дати, визначеної відповідно до умов кредитного договору».

Як зазначає позивач, станом на 23.07.2019 у 1-го відповідача існує заборгованість перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" по кредитному договору №R322904/2080/310763 від 25.05.2016 в сумі 122 471,90 грн, яка складається з:

- заборгованості за кредитом у розмірі 103 981,20 грн, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 22 053,95 грн;

- заборгованості за відсотками у розмірі 18 490,70 грн, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 14 183,32 грн.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, позивачем:

-03.07.2019 на адресу позичальника (04171, м.Київ, вул.Межигірська, 24-Б) була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих.№114/5-157729 від 02.07.2019, в якій банк повідомив ТОВ «Люміна Лайт» про те, що воно припинило належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого прострочена заборгованість позичальника перед банком станом 14.03.2019 складає: 103 981,20 грн заборгованості по сумі кредиту, 8041,31 грн заборгованості за відсотками, 7014,39 грн прострочений кредит, 4611,35 грн заборгованості по відсоткам. Вимагав протягом не більш ніж 30 календарних днів з дати цієї вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені відповідно до умов кредитного договору (а.с.111-112);

-04.07.2019 на адресу поручителя ( АДРЕСА_1 ) була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих.№114/5-157730 від 02.07.2019, в якій банк проінформував ОСОБА_1 про те, що позичальник (ТОВ «Люміна Лайт») припинив належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого прострочена заборгованість позичальника перед банком станом на 14.03.2019 складає: 103 981,20 грн заборгованості по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість по кредиту - 7014,39 грн; 8041,31 грн заборгованості за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам - 4611,35 грн. Також пропонував терміново, але в будь-якому разі не пізніше 10-ти банківських днів з дати отримання цієї вимоги погасити вищезазначену заборгованість шляхом переказу коштів на рахунки банку (а.с.53-54, 113-114);

-04.11.2019 на адресу позичальника (61145, м.Харків, вул.Клочківська, 111-А) була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих.№114/5-168262 від 31.10.2019, в якій банк повідомив ТОВ «Люміна Лайт» про те, що воно припинило належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого прострочена заборгованість позичальника перед банком станом 23.07.2019 складає: 22 053,95 грн прострочена заборгованість за кредитом, 14 183,32 грн прострочена заборгованість за відсотками, 103 981,20 грн заборгованість за кредитом, 18 490,70 грн заборгованість за відсотками (а.с.51-52).

Як зазначає позивач, дані вимоги не були виконані, заборгованість не погашена.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1, 2 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст.554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 555 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Частиною 1 ст.543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що він жодних документів від банку протягом 2019-2020 років не отримував, також не отримував документи від суду (крім судового рішення), що не дало йому змоги дізнатись про існування судової справи та захищати належним чином свої права.

Відповідно до ч.3 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 7 ст.120 ГПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч.6 ст.176 ГПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Пунктом 4 ч.6 ст.242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п. 99 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і не вручено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Як свідчать матеріали справи, 10.10.2019 Господарським судом Харківської області до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області було направлено запит щодо надання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тобто адресою, що вказана позивачем в позовній заяві, договорі поруки №R322904/2080/310763/П від 25.05.2016, додатковій угоді до договору поруки №1 від 09.11.2017 та вимозі позивача №114/5-157730 від 02.07.2019.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.10.2019 позовну заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» було залишено без руху. Дану ухвалу направлено всім учасникам справи, зокрема скаржнику за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 отримав наведену ухвалу 29.10.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштової кореспонденції, яке повернулось до суду (а.с.21).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 18.12.2019. Дана ухвала направлена всім учасникам справи, однак, зокрема, скаржником не отримана та повернута на адресу суду з довідкою Укрпоштою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.139-143).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.12.2019 розгляд справи було відкладено на 08.01.2019. Ухвала суду була направлена всім учасникам справи, однак, зокрема, скаржником не отримана та повернута на адресу суду з довідкою Укрпоштою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.165-168).

08.01.2020 Господарським судом Харківської області було прийнято оскаржуване рішення, яке отримано скаржником 24.01.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштової кореспонденції, яке повернулось до суду (а.с.181) та не заперечується апелянтом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що другий відповідач у справі був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки неотримання другим відповідачем ухвал суду про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи, надісланих судом за належною адресою, повернення їх до суду з довідками Укрпошти, є наслідком свідомої бездіяльності другого відповідача щодо неотримання повідомлень про розгляд справи та залежало виключно від суб`єктивної поведінки скаржника, в зв`язку з чим наведені доводи апелянта спростовуються матеріалами справи.

Стосовно твердження апелянта про те, що позивач надсилав вимоги до першого відповідача спочатку на неналежну адресу, і лише 04.11.2019 надіслав вимогу вих.№114/5-168262 від 31.10.2019 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором на належну адресу першого відповідача, хоча ТОВ «Люміна Лайт» змінила свою юридичну та фактичну адресу з м.Києва на м.Харків ще у 2007 році, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Частиною 1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно реквізитів сторін визначених у кредитному договорі від 25.05.2016 №R322904/2080/310763 та додатковій угоді від 09.11.2017 №1 до кредитного договору, адресою ТОВ «Люміна Лайт» визначено: 04071, м.Київ, вул.Межигірська, 24-Б.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.05.2016 та на 09.11.2017 місцезнаходженням ТОВ «Люміна Лайт» є: 04071, м.Київ, вул.Межигірська, 24-Б.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.03.2020 місцезнаходженням ТОВ «Люміна Лайт» є: 61145, м.Харків, вул.Клочківська, 111-А.

Умовами кредитного договору, зокрема п.6.2. договору передбачено зобов`язання позичальника письмово повідомляти кредитора про зміну фактичного місця знаходження/проживання позичальника, його контактних реквізитів.

Пунктом 12.3. договору передбачено, що повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за договором здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів на всі адреси, зазначені в договорі. Сторони зобов`язані своєчасно письмово інформувати одна одну про будь-які зміни, що сталися в їх поштових та будь-яких інших реквізитах. У випадку порушення будь-якою стороною вищезазначеного зобов`язання щодо своєчасного інформування про зміни в поштових реквізитах сторін, будь-яке повідомлення за договором вважається належно виконаним за наявності відмітки (квитанції) поштового відділення про направлення повідомлення за останньою відомою стороні згідно умов договору адресою.

03.07.2019 позивачем на адресу першого відповідача (04071, м.Київ, вул. Межигірська, 24-Б) була направлена вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих.№114/5-157729 від 02.07.2019, що підтверджується списком згрупованих відправлень за 03.07.2019, квитанцією Укрпошти від 03.07.2019, описом вкладення, копії яких додано до матеріалів справи (а.с.112, 112 на звороті).

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які повідомлення першим відповідачем позивача про зміну фактичного його місцезнаходження/реєстрацію.

04.11.2019 позивачем на адресу ТОВ «Люміна Лайт»: 61145, м.Харків, вул. Клочківська, 111-А було направлено другу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих.№114/5-168262 від 31.10.2019, що підтверджується квитанцією Укрпошти від 04.11.2019, списком згрупованих поштових відправлень від 04.11.2019, копії яких додано до матеріалів справи (а.с.52).

Колегія суддів зазначає, що позивачем правомірно, з урахуванням п.12.3 кредитного договору 03.07.2019 було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №R322904/2080/310763 від 25.05.2016, оскільки першим відповідачем не було проінформовано позивача про зміну його місця реєстрації.

Посилання апелянта на те, що вимога була направлена першому відповідачу набагато пізніше, ніж вимога поручителю, спростовуються матеріалами справи, оскільки як було встановлено раніше, першому відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих.№114/5-157729 від 02.07.2019 було направлено 03.07.2017, а другому відповідачу 04.07.2019 за вих.№114/5-157730 від 02.07.2019. Крім того умовами договору поруки передбачена солідарна, а не субсидіарна відповідальність поручителя, що спростовує доводи апелянта про необхідність попереднього звернення до позичальника.

Також скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що звертатись до поручителя із фінансовими претензіями банк мав право виключно після спливу строку, встановленого у вимозі на адресу першого відповідача; поштові відправлення від позивача на адреси ОСОБА_1 та ТОВ «Люміна Лайт» не були отримані, тому банк має право вимагати від першого відповідача лише погашення суми простроченої заборгованості у розмірі 36237,27 грн, а саме: 22053,95 грн - прострочений кредит, 14183,32 грн- заборгованість по відсоткам, а право вимоги у банку до поручителя взагалі не виникло.

Положеннями цивільного законодавства України, а саме ч.2 ст.1050 ЦК України унормовано, що в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

За таких обставин, чинним законодавством України закріплено право кредитора вимагати дострокового повернення частини позики в разі прострочення повернення її чергової частини. При цьому обов`язок повернення позичальником кредиту, згідно договору, пов`язується згідно з п.12.3. договору з пред`явленням (направленням) позикодавцем вимоги, а не отриманням останньої, як помилково вважає скаржник.

Враховуючи те, що позивачем вимоги були направлені на адресу першого відповідача - 03.07.2019, а на адресу другого відповідача - 04.07.2019, посилання апелянта на те, що право вимоги у банку не виникло, є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Слід зазначити, що колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на п.8.3.2. кредитного договору, оскільки даний пункт міститься у статті 8 договору, яка унормовує обставини дефолту, а в даному випадку має місце неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором. Однак наведені висновки суду не призвели до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до п.2.1. договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За таких обставин, позивач має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від першого та другого відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо.

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 122 471,90 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 103 981,20 грн, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 22053,95 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 18 490,70 грн, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками -14 183,32 грн.

Колегія суддів, перевіривши наданий позивачем розрахунок вважає його правомірним.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати заборгованості за кредитним договором №R322904/2080/310763 від 25.05.2016 позичальником або поручителем, вимога позивача про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люміна Лайт" та фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості, є обґрунтованою та правомірна задоволена судом першої інстанції.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, в зв`язку з чим рішення Господарського суду Харківської області від 08.01.2020 у справі №910/11346/19 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 08.01.2020 у справі №910/11346/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.04.2020.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова