ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01 квітня 2020 рокуСправа № 921/811/19
про повернення заяви без розгляду
розглянувши: Заяву №без номера від без дати (вх. №2331 від 30.03.2020) Приватного підприємства "Білявинці", вул. Студинського, 7, с. Великі Гаї, Тернопільського району, Тернопільської області
про: забезпечення позову
у справі
(з врахуванням Заяви про збільшення позовних вимог № без номера від 24.02.2020 (вх.№1313 від 24.02.2020))
Без участі представників сторін
Суть справи.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договорів купівлі продажу автомобілів щодо оплати отриманих ним автотранспортних засобів (кінцевий термін виконання зобов`язань відповідача настав 13.12.2019), що спричинило виникнення заборгованості заявленої до стягнення в сумі, на яку нараховано пеню та 3% річних за користування коштами.
Ухвалою від 05.03.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 березня 2020 року на 14 год. 15 хв.
30.03.2020 від позивача - Приватного підприємства "Білявинці" через канцелярію суду надійшла Заява про забезпечення позову № без номера від без дати (вх. №2331 від 30.03.2020), в якій заявник просить вжити заходів по забезпеченню позову та до розгляду справи по суті накласти арешт на грошові кошти та майно відповідача ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістик" в межах суми заборгованості 783 967,03 грн.
В обґрунтування необхідності вжиття забезпечення позову, заявник посилається на те, що: в ході судового розгляду представником відповідача зроблено заяву про врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди, при цьому жодних пропозицій направлених на врегулювання спору не поступало. Враховуючи той факт, що з часу виникнення у відповідача зобов`язання щодо перерахунку грошових коштів (11.12.2020) він навіть не намагався хоч якось виконати свої зобов`язання а також те, що до стягнення заявлена значна сума коштів, заявник вважає наявними підстави для того, що відповідач має намір не виконувати своїх зобовязань взагалі.
Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд дійшов до висновку про повернення її заявнику без розгляду, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.136 ГПК України).
Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Частиною 3 статті 137 ГПК України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.
Згідно ч.1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;
3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;
4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;
5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;
6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;
7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (ч. 4 ст. 139 ГПК України).
Згідно ч. 5 ст. 139 ГПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
З огляду на зазначені норми законодавства, позивач, звертаючись з заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Однак, у поданій до суду заяві, позивачем в порушення п. 3 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України не було жодним чином доведено та обґрунтовано, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.
Доводи заявника про намір відповідача не виконувати своїх зобов`язань взагалі та значний розмір його заборгованості - самі по собі не є правовою підставою для висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Також слід зазначити, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідача який просить позивач застосувати, жодним чином не обґрунтований його необхідністю, що суперечить п. 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України.
Крім того, заявник не обґрунтував необхідність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, який належить застосувати, що також свідчить про недотримання заявником п.4 ч. 1 ст. 139 ГПК України.
Крім того, в порушення п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України заявником не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.
Також в порушення п. 7 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову не містить інших відомостей, потрібних для забезпечення позову, а саме: не зазначено номери рахунків та банківські установи, в яких такі рахунки відкриті, а також не зазначено переліку (опису) майна, Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Нітроджен Логістик" на яке просить накласти арешт.
Крім того, суд зазначає, що заявником не додано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в розумінні статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача.
Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 №16 (чинної на даний час) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (ч. 3 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (ч. 3 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011).
Частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
З огляду на зазначені вище обставини, Заява №без номера від без дати (вх. №2331 від 30.03.2020) Приватного підприємства "Білявинці" про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню заявнику.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Заяву №без номера від без дати (вх. №2331 від 30.03.2020) Приватного підприємства "Білявинці", вул. Студинського, 7, с. Великі Гаї, Тернопільського району, Тернопільської області про забезпечення позову повернути заявнику.
2.Ухвалу направити позивачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
4.Ухвала може бути оскаржена в строк та порядок, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалу підписано: 01.04.2020
Суддя С.О. Хома