ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

26 березня 2020 року Справа № 5/112-Б-10

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши заяву Антимонопольного комітету України про визнання вимог до боржника у справі

за заявою: Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", м.Київ

до боржника: Малого приватного підприємства "Таврія", смт.Нововоронцовка Херсонської області

про банкрутство

в с т а н о в и в:

В провадженні господарського суду перебуває справа №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія".

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

25.03.2020р. до суду від Антимонопольного комітету України надійшла заява з грошовими вимогами до боржника в сумі 4000,00 грн.

Дослідивши матеріали заяви з грошовими вимогами до боржника, суд зазначає наступне.

За приписами ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

В даному випадку заявником подано копію платіжного доручення №177 від 12.03.2020р. про сплату 4204,00 грн. судового збору.

Разом з тим, суд зазначає, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При цьому, в пунктах 2.20, 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", зазначено наступне: чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення в оригіналі, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Подане заявником платіжне доручення не містить жодного підпису уповноваженої посадової особи, в тому числі "Казначея".

Також суд звертає увагу на те, що постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004р. затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

З платіжного доручення №177 від 12.03.2020р. на суму 4204,00 грн. вбачається, що в розділі "Призначення платежу" зазначено наступне: "Судовий збір за заявою кред. АМКУ до борж. МПП "Таврія" у справі №923/1003/14, Господарський суд Херсонської області".

Отже, зазначене платіжне доручення не може бути прийняте судом як належний доказ сплати судового збору, оскільки містить інформацію про сплату судового збору за іншою справою №923/1003/14, в той час як в даному випадку до суду подано заяву про визнання кредиторських вимог до боржника МПП "Таврія" у справі про банкрутство №5/112-Б-10.

Таким чином, Антимонопольним комітетом України не додержано вимог, встановлених ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме не надано доказів сплати судового збору.

Крім цього, частиною 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.4 ст.91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Разом з цим, як вбачається з додатків до заяви, в якості "доказів" заявником додано документи, які не є ані оригіналами документів, ані засвідченими у встановленому законом порядку копіями документів.

Згідно ч.1 ст.46 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

Враховуючи наявність недоліків заяви про визнання кредиторських вимог, якими є не подання доказів сплати судового збору та належним чином завірених доказів в обґрунтування заяви з грошовими вимогами до боржника, суд вважає за необхідне залишити заяву без руху та встановити Антимонопольному комітету України строк для усунення зазначених недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 ГПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Заяву Антимонопольному комітету України про визнання кредиторських вимог залишити без руху.

2. Антимонопольному комітету України усунути недоліки заяви про грошові вимоги у справі про банкрутство шляхом подання належних доказів сплати судового збору в сумі 4204,00 грн. та належним чином завірених доказів, доданих до заяви, у строк - 10 днів з дня вручення ухвали суду.

3. Попередити Антимонопольний комітет України, що в разі не усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута заявнику.

4. Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду набрала законної сили 26.03.2020р., оскарженню не підлягає.

Суддя М.Б. Сулімовська