У Х В А Л А

"26" березня 2020 р. м. Чернігів Справа № 927/241/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М., перевіривши матеріали позовної заяви №66-4370вих20 від 23.03.2020

За позовом: Першого заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури

вул. Шевченка,1, м. Чернігів, 14000

В інтересах держави в особі позивача: Чернігівської міської ради

вул. Магістратська,7, м. Чернігів, 14000

До відповідача: Акціонерного товариства «Чернігівобленерго»

вул.Гонча,40, м. Чернігів, 14000

Про стягнення 8252,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Першим заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської міської ради до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго», відповідно до якого прокурор просить суд: стягнути з відповідача на користь Чернігівської міської ради 8252,00 грн на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням та незаконною рубкою дерев, шляхом перерахування коштів одержувачам: 2475,60 грн до спеціального фонду Державного бюджету України; 1650,40 грн до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету; 4126,00 грн на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Чернігівської міської ради.

Заявлений позов обґрунтований порушенням відповідачем ст.10,25,26,40 Закону України «Про рослинний світ», розділу 7 п.1, розділу 9 п.9.1.11.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та ЖКХ України №105 від 10.04.2016.

У позовній заяві першим заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури заявлено клопотання про залучення у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області (вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017, ). Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення та розрахунок розміру шкоди складено працівниками Державної екологічної інспекції у Чернігівській області.

Відповідно до ч.3,4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт третій частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Згідно з ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

У відповідності до ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 (далі Рішення від 08.04.1999 № 3-рп/99) зазначив, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Отже, відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не обмежується тільки зазначенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати наявності права на таке представництво або, інакше кажучи, вимагає пояснити (засвідчити, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор. Знову ж таки, це має бути засновано на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист чого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію у динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний самостійно реалізувати своє право на судовий захист.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

У поданому позові №66-4370вих20 від 23.03.2020 перший заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури зазначає, що органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Чернігівська міська рада.

Обґрунтовуючи представництва прокурором інтересів держави в суді, перший заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури зазначає, що оскільки, згідно з ст.47,68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню у повному обсязі і стягується до місцевого бюджету, в даному випадку до бюджету Чернігівської міської ради, відтак прокурор звертається до суду в інтересах міської ради. Водночас, Чернігівська міська рада за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту не вживає належних заходів щодо стягнення шкоди, завданої пошкодженням та незаконною рубкою дерев для усунення порушень інтересів держави та поновлення її прав, у тому числі через суб`єктивні та об`єктивні причини, а саме: пасивність, бездіяльність, відсутність укладеного із адвокатом договору тощо (копія листа Чернігівської міської ради додається). Нездійснення або неналежне здійснення відповідними органами повноважень щодо захисту вказаних інтересів є підставою для представництва в суді інтересів держави.

Таким чином, єдиним обґрунтуванням необхідності представництва інтересів держави прокурором у позовній заяві визначено переслідування ним мети відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства та стягнення її до бюджету Чернігівської міської ради, оскільки відповідний орган місцевого самоврядування своїх повноважень із захисту інтересів держави не здійснює. Будь-яких інших обґрунтувань позовна заява не містить.

У той же час слід зазначити, що прокурор просить стягнути шкоду не лише на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Чернігівської міської ради в сумі 4126,00 грн, а і до спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 2475,60 грн та до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету в сумі 1650,40 грн.

У підтвердження підстав звернення з даним позовом до суду першим заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури до позовної заяви №66-4370вих20 від 23.03.2020 додано лист №15-10/3320 від 21.12.2019, з якого вбачається, що для вжиття заходів прокурорського реагування, в тому числі представницького характеру щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області було надано Чернігівській місцевій прокуратурі копії матеріалів перевірок АТ «Чернігівобленерго».

Також прокурор посилається на лист б/н, б/д, копія якого додана прокурором до даного позову, яким Чернігівська міська рада повідомила Чернігівську місцеву прокуратуру про те, що Чернігівська міська рада у найближчий час не зможе звернутися з позовом щодо стягнення шкоди, оскільки з 01.01.2020 представництво органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно адвокатами, а на даний час відповідні договори міською радою не укладені. Крім того, на початку бюджетного року буде відбуватися відкриття та перереєстрація казначейських рахунків, що не дасть можливості сплатити судовий збір за подачу позовних заяв. З метою недопущення затягування відшкодування шкоди завданої порушенням природоохоронного законодавства, Чернігівська міська рада просить подати відповідний позов до суду в її інтересах.

Листом №66-4368вих20 від 15.03.2020 перший заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури, в порядку п.2 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», повідомив Чернігівську міську раду про те, що Чернігівською місцевою прокуратурою підготовлено позовну заяву до Господарського суду Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про стягнення шкоди, завданої державі пошкодженням та незаконною рубкою дерев в сумі 8252,00 грн.

Проаналізувавши вищезазначені обґрунтування представництва прокуратурою інтересів держави в суді та надані докази, суд доходить висновку, що першим заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури не зазначено жодних належних обставин та відповідно не надано належних доказів неможливості здійснення позивачем, який є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п.5.27 Національного стандарту України Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.03р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали, та прізвище, дати засвідчення копії, а відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи (п.5.26).

Надана прокурором до матеріалів позовної заяви копія листа Чернігівської міської ради Про стягнення шкоди б/н, б/д, не є належним доказом, який підтверджує надання згоди на звернення прокурора до суду в інтересах органу місцевого самоврядування, оскільки вказаний лист, у порушення ч. 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, не засвідчений належним чином.

Інших доказів, які підтверджують згоду Чернігівської міської ради на звернення прокурора до суду в її інтересах, до позовної заяви не додано.

Зазначені обставини не можна вважати такими, що унеможливлюють право самостійного звернення Чернігівської міської ради з даним позовом до суду.

Зазначене вище узгоджується з усталеними правовими висновками Верховного Суду, зокрема, в постанові від 22.10.2019 у справі №914/648/17.

Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

На підставі викладеного, перший заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури не навів належного та достатнього обґрунтування в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, а також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора із зазначеним позовом за можливості такого звернення безпосередньо самою Чернігівською міською радою, як уповноваженим органом, а також у чому полягає бездіяльність вказаного органу.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи якщо, зокрема, відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За таких обставин, суд доходить висновку, що подана першим заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури позовна заява №66-4370вих20 від 23.03.2020 підлягає поверненню на підставі п.4 ч.5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Також звертаємо Вашу увагу, що при повторному зверненні з позовною заявою необхідно обґрунтувати право Чернігівської міської ради щодо стягнення шкоди заподіяної пошкодженням та незаконною рубкою дерев до спеціального фонду Державного бюджету України та до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету.

Керуючись п.4 ч.5 ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №66-4370вих20 від 23.03.2020 першого заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури (вул. Шевченка,1, м. Чернігів, 14000; ) в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської міської ради (вул. Магістратська,7, м. Чернігів, 14000; ) до Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (вул.Гонча,40, м. Чернігів, 14000; ) про стягнення 8252,00 грн, повернути першому заступнику керівника Чернігівської місцевої прокуратури.

Додаток: на 31 арк.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала складена та підписана 26.03.2020.

4. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

засоби зв`язку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 774-462; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області - e-mail: .

Суддя Л. М. Лавриненко