ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. Справа№ 910/13366/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Поляк О.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег.Мет. Сан. Тідж. А.С.)

на рішення господарського суду міста Києва від 18.09.2019 р. (повний текст складено 24.09.2019 р.)

у справі № 910/13366/18 (суддя - Пукшин Л.Г.)

за позовом EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег.Мет. Сан. Тідж. А.С.)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Драгпром"

про визнання недійсним договору про переробку брухту,-

В С Т А Н О В И В:

EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег.Мет. Сан. Тідж. А.С.) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Драгпром" про визнання недійсним договору № 001 від 09.03.2016 р. про переробку брухту, що містить дорогоцінні метали та додатків до нього №№ 1-4 від 24.03.2016 р., №№ 5-7 від 07.11.2016 р., а також про визнання недійсною арбітражної угоди, яка укладена у вигляді арбітражного застереження - пункт 8.3 розділу 8 договору № 001 від 09.03.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що укладений між сторонами договір № 001 від 09.03.2016 р. про переробку брухту, що містить дорогоцінні метали, був підписаний з боку позивача Білтекіним Хаканом, який ніколи не займав посаду директора EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S., не міг діяти від імені позивача на підставі статуту, та відомості про якого ніколи не вносились до Торгового реєстру, який ведеться Торгово-промисловою палатою м. Анкара. За вказаних обставин договір про переробку брухту, що містить дорогоцінні метали та додатків до нього, а також арбітражна угода, укладена у вигляді арбітражного застереження у пункті 8.3 розділу 8 договору № 001 від 09.03.2016 р. є недійсними.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.11.2018 р., залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 р., позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням поданої відповідачем заяви про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті та його заперечення щодо розгляду цього спору у господарському суді міста Києва, а також наявність згоди сторін у пункті 8.3 договору № 001 від 09.03.2016 р. про вирішення всіх спорів та непорозумінь у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, відсутність доказів про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС № 272т/2017 від 25.05.2018 р., суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 04.03.2019 р. у справі № 910/13366/18 вказані судові акти скасовані та справу направлено для продовження розгляду суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів першої та другої інстанцій, касаційний суд зазначив, що судами належним чином не з`ясовано та не надано правової оцінки тому, чи охоплює зміст арбітражного застереження можливість передачі на вирішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України питання визнання недійсності договору № 001 від 09.03.2016 р., у тому числі щодо недійсності самого арбітражного застереження, яке міститься у цьому договорі, з огляду на те, що визнання договору недійсним є окремим видом захисту порушеного права чи інтересу сторони, а передумовою передачі спорів до арбітражу у даному випадку є недосягнення між сторонами зазначеного договору згоди шляхом переговорів саме з питань непорозуміння, що виникають внаслідок або у зв`язку з цим договором, тобто обмежене колом спірних питань, які можуть бути врегульовані сторонами шляхом переговорів, а отже, суди не встановили дійсні наміри сторін щодо обрання певної процедури вирішення спорів, у тому числі щодо визнання договору недійсним.

Водночас, надаючи оцінку дійсності договору № 001 від 09.03.2016 р., суди попередніх інстанцій обмежилися посиланням виключно на обставини, встановлені рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС № 272т/2017 від 25.05.2018 р. за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Драгпром" до EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. про відшкодування збитків, однак залишили поза увагою положення частин 4, 8 статті 75 Господарського процесуального кодексу України стосовно того, що преюдицію мають обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, а обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом, та не навели у судових рішеннях будь-яких інших обставин, які б свідчили про дійсність, чинність та виконуваність арбітражної угоди, визначення яких відповідно до наведених вище положень чинного законодавства є обов`язковою умовою при вирішенні питання залишення позову без розгляду відповідно до пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2019 р. підготовче засідання призначено на 15.05.2019 р.; зобов`язано позивача надати суду оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду); зобов`язано учасників справи направити в судове засідання своїх представників; запропоновано сторонам надати суду у строк до 10.05.2019 р. додаткові письмові пояснення та докази.

11.05.2019 р. до суду першої інстанції від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких представник просив залишити без розгляду позовну заяву.

31.07.2019 р. до суду першої інстанції надійшла заява позивача про часткову зміну (доповнення) підстав позову (яка прийнята судом), в обґрунтування якої позивач зазначав, що додатки №№ 5-7 від 07.11.2016 р. до договору № 001 від 09.03.2016 р. взагалі не могли бути підписані навіть не уповноваженою особою, оскільки були підроблені, що є додатковою підставою для визнання їх недійсними.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.09.2019 р. у справі № 910/13366/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції послався на ту обставину, що спір у даній справі розглядається щодо договору, який був укладений між юридичними особами, комерційні підприємства яких знаходяться на території різних держав (України та Туреччини), а отже у відповідності до норм ч. 1-2 ст. 5, ст. 47 Закону України "Про міжнародне приватне право" та пунктів 8.2, 8.3 договору до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню норми матеріального права України, у томі числі і в частині визнання спірної арбітражної угоди та договору недійсними.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції встановив, що у момент укладення договору відповідач не знав і не міг знати про будь-які обмеження повноважень представника позивача на підписання договору, якщо такі існували, оскільки покладався на відомості, надані йому позивачем.

Окрім того, суд послався на рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25.05.2018 р. у справі АС № 272т/2017, яке підтверджено ухвалою Київського апеляційного суду від 04.12.2018 у справі № 824/204/2018 (провадження № 2-к/824/24/2018) і яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 23.05.2019 у справі № 824/204/2018 (провадження № 61-507ав19).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег.Мет. Сан. Тідж. А.С.) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що висновки суду першої інстанції про схвалення правочину, укладеного від імені EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег.Мет. Сан. Тідж. А.С.) особою, яка не мала повноважень на представництво, суд першої інстанції помилково засновував на обставинах, встановлених рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25.05.2018 р. у справі АС № 272т/2017, тоді як встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу обставини, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом в силу приписів ч. 8 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянт також вважав безпідставним відхилення судом першої інстанції клопотання позивача про призначення експертизи, за результатами проведення якої мали бути встановлені обставини, які мали значення для правильного вирішення даної справи; з зазначених в сукупності підстав скаржник вважав, що судом першої інстанції під час прийняття рішення невірно було застосовано приписи ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та безпідставно відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Смірнова Л.Г., Дідиченко М.А., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 05.12.2019 р.

04.12.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та заява про продовження процесуального строку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2019 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Дідиченко М.А., відкладено розгляд справи на 22.01.2020 р.

21.01.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу та заперечення проти задоволення клопотання про призначення судово-технічної експертизи.

22.01.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 р. відмовлено у продовженні процесуального строку на подання відзиву; відзив відповідача залишено без розгляду; оголошено перерву у розгляді справи до 03.02.2020 р.

24.01.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення стосовно доводів апеляційної скарги та пояснень позивача.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Дідиченко М.А., відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судово-технічної експертизи документів та оголошено перерву до 20.02.2020 р.

14.02.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо доказів схвалення оспорюваного договору.

19.02.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні 20.02.2020 р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу, вказував на наявність правових підстав для її задоволення, скасування оскаржуваного рішення та задоволення позову. Представник відповідача заперечував та вважав, що судом першої інстанції прийнято рішення з дотриманням вимог законодавства.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 09.03.2016 р. між EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег.Мет. Сан. Тідж. А.С.), в особі директора Білтекін Хакан, який діє на підставі статуту товариства (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Драгпром", в особі директора Левенчук Оксани, яка діє на підставі статуту товариства (замовник) укладено договір № 001 про переробку брухту, що містить дорогоцінні метали (далі - договір), за умовами якого замовник зобов`язався поставити сировину - брухт, що містить дорогоцінні метали, а виконавець - надати послуги з переробки брухту і видалення дорогоцінних металів та повернути видалені дорогоцінні метали замовнику.

За умовами пунктів 8.1, 8.2 договору він регулюється чинним матеріальним правом України. Всі непорозуміння, що виникають внаслідок, або у зв`язку з цим договором, повинні вирішуватись шляхом переговорів між сторонами.

Пунктом 8.3 договору встановлено, що якщо сторони не можуть дійти згоди шляхом переговорів протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня перших переговорів, то всі спори та непорозуміння належать передачі на розгляд до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання обов`язків сторонами (пункт 10.1 договору).

Згідно з пунктом 10.2 договору, усі додатки до договору є невід`ємною його частиною.

З метою реалізації досягнутих домовленостей та відповідно до умов договору сторони підписали додатки №№ 1-4 від 24.03.2016 р. та №№ 5-7 від 07.11.2016 р., якими визначили конкретні умови поставки окремих партій брухту, їх переробки та повернення видалених дорогоцінних металів.

05.10.2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Драгпром" звернулось до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - "МКАС при ТПП") з позовом до EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег.Мет. Сан. Тідж. А.С.) з підстав невиконання останнім обов`язків за договором № 001 від 09.03.2016 р.

За результатами розгляду справи Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України прийнято рішення від 25.05.2018 р. у справі АС № 272т/2017 про стягнення з EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег.Мет. Сан. Тідж. А.С.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Драгпром" 524 508,73 доларів США збитків та 18 485, 39 доларів США на відшкодування виплат зі сплати арбітражного збору.

Предметом переданого на вирішення господарського спору у даній справі є наявність правових підстав для визнання недійсною арбітражну угоду, укладену у вигляді арбітражного застереження в пункті 8.3 договору № 001 від 09.03.2016 р., а також визнання недійсним договору та додатків до нього №№ 1-4 від 24.03.2016 р., №№ 5-7 від 07.11.2016 р.

Утім, за змістом статті 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном.

Статтею 2 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачено, що "арбітраж" - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Згідно статті 16 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" третейський суд може сам прийняти постанову про свою компетенцію, в тому числі стосовно будь-яких заперечень щодо наявності або дійсності арбітражної угоди. З цією метою арбітражне застереження, що є частиною договору, повинно трактуватися як угода, що не залежить від інших умов договору. Винесення третейським судом рішення про недійсність договору не тягне за собою в силу закону недійсність арбітражного застереження. При цьому заява про відсутність у третейського суду компетенції може бути зроблена не пізніше подання заперечень щодо позову. Призначення стороною арбітра або її участь у призначенні арбітра не позбавляє сторону права зробити таку заяву. Заява про те, що третейський суд перевищує межі своєї компетенції, повинна бути зроблена, як тільки питання, яке, на думку сторони, виходить за ці межі, буде поставлено в ході арбітражного розгляду. Третейський суд може в будь-якому з цих випадків прийняти заяву, зроблену пізніше, якщо він визнає затримку виправданою. Третейський суд може винести постанову щодо заяви, зазначеної в пункті 2 цієї статті, або як з питання попереднього характеру, або в рішенні щодо суті спору. Якщо третейський суд винесе постанову з питання попереднього характеру, що він має компетенцію, будь-яка сторона може протягом 30 днів після отримання повідомлення про цю постанову просити орган, зазначений в статті 6, прийняти рішення з цього питання; таке рішення не підлягає ніякому оскарженню; поки таке прохання чекає на своє вирішення, третейський суд може продовжувати розгляд та прийняти арбітражне рішення.

Таким чином питання арбітрабільності спору відноситься до компетенції третейського суду.

Як випливає з пояснень сторін та змісту прийнятого Міжнародним комерційним арбітражем рішення, Evciler Kimya Madencilik VE DEG. MET. SAN. TIC. A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег. Мет. Сан. Тідж. А.С.) у запереченнях на позов не посилалося на ту обставину, що спір, переданий на вирішення згаданого третейського суду, ґрунтується на договорі, який є недійсним за законом, якому сторони цей договір підпорядкували, або одна із сторін в арбітражній угоді, була якоюсь мірою недієздатною.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" органом для виконання певних функцій сприяння та контролю щодо арбітражу є апеляційні загальні суди за місцезнаходженням арбітражу.

Згідно частин 1 та 2 статті 34 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.

2. Арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в пункті 2 статті 6, лише у разі, якщо:

1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що:

одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; або

2) суд визначить, що:

об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або

арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

3. Клопотання про скасування не може бути заявлено після закінчення трьох місяців, рахуючи з дня, коли сторона, що заявляє це клопотання, отримала арбітражне рішення, а в разі, якщо було подано прохання згідно із статтею 33, - з дня винесення третейським судом рішення з цього прохання.

4. Суд, до якого подано клопотання про скасування арбітражного рішення, може, якщо визнає це належним і якщо про це просить одна із сторін, зупинити провадження з питання про скасування на встановлений ним строк з тим, щоб надати третейському суду можливість відновити арбітражний розгляд або вжити інших дій, які, на думку третейського суду, дадуть можливість усунути підстави для скасування арбітражного рішення.

19.10.2018 р. Evciler Kimya Madencilik VE DEG. MET. SAN. TIC. A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег. Мет. Сан. Тідж. А.С.) звернулося до апеляційного суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25.05.2018 р. у справі АС № 272т/2017.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.12.2018 р. у справі № 824/204/2018 (провадження № 2-к/824/24/2018), залишеною без змін постановою Верховного Суду від 23.05.2019 р. у справі № 824/204/2018 (провадження № 61-507ав19), відмовлено Evciler Kimya Madencilik VE DEG. MET. SAN. TIC. A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег. Мет. Сан. Тідж. А.С.) у задоволенні заяви про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25.05.2018 р. у справі АС № 272т/2017.

Судові рішення обґрунтовані тим, що рішення арбітражного суду від 25.05.2018 р. не виходить за межі договору та не суперечить публічному порядку України, а суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування МКАС при ТПП України норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

Таким чином, на момент повторного призначення господарським судом до розгляду справи питання щодо арбітрабільності спору було перевірено органом, який за законом мав функції контролю щодо арбітражу. Вказана обставина позбавляла місцевий господарський суд права здійснювати повторно оцінку обставин, встановлених компетентними судами.

Колегія суддів також виходить з того, що в силу статті 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" повноваження суду, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, на визнання арбітражної угоди недійсною, або такою, що втратила чинність або не може бути виконана, закінчуються моментом визнання третейським судом спору арбітрабільним.

У даному випадку суперечка про підсудність була розв`язана Міжнародним комерційним арбітражем та Київським апеляційним судом.

За загальним правилом, спори щодо підсудності справ не допускаються, а третейські суди і міжнародний комерційний арбітраж є визнаним інститутом, закріпленим в українському законодавстві, і арбітражне рішення якого незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим в силу ч. 1 ст. 35 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж".

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини 5 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

В силу вимог ч. 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Згідно з частиною 1 статті 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті було подано клопотання про залишення позову без розгляду (а.с. 163-169 том 2) з підстав наявної між сторонами угоди про передачу справи на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції за наведених вище обставин повинен був залишити позов без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, зазначивши на виконання вказівок Верховного Суду норми ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про залишення позову без розгляду на підставі пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег.Мет. Сан. Тідж. А.С.) на рішення господарського суду міста Києва від 18.09.2019 р. у справі № 910/13366/18 частково задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 18.09.2019 р. у справі № 910/13366/18 скасувати.

Залишити без розгляду позовну заяву EVCILER KIMYA MADENCILIK VE DEG MET.SAN.TIC.A.S. (Евджілер Кімйа Маденджілік Ве Дег.Мет. Сан. Тідж. А.С.) до товариства з обмеженою відповідальністю "Драгпром" про визнання недійсним договору про переробку брухту.

Матеріали справи № 910/13366/18 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.03.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

О.І. Поляк