Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/136/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"

до відповідача: фізичної особи - підприємця Хомчика Анатолія Валерійовича

про стягнення 13 889,91 грн.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ОПИС СПОРУ

Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до фізичної особи - підприємця Хомчика Анатолія Валерійовича про стягнення 13 889,91 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість по кредиту, 1 995,02 грн. заборгованість по відсотках, 49,00 грн. заборгованість за комісією, 1 469,01 грн. пеня, 376,88 грн. штраф.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані тим, що 01 березня 2019 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та фізичною особою - підприємцем Хомчиком Анатолієм Валерійовичем було укладено кредитний договір №ID6057221.

Позивач зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, за відповідачем рахується прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 10 000,00 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 1 995,02 грн., заборгованість за комісією в розмірі 49,00 грн., заборгованість по пені в розмірі 1 469,01 грн., штраф в розмірі 376,88 грн.

Відповідач не навів суду своєї позиції щодо пред`явленого позову.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року залишено без руху позовну заяву АТ "ТАСКОМБАН" та надано 10 денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків (надання доказів направлення на адресу відповідача копій позовної заяви та доданих до неї документів).

Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року відкрито провадження у справі №918/136/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 24 березня 2020 року.

Ухвалою суду від 10 березня 2020 року відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

19 березня 2020 року позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з запровадження в Україні карантину.

Розглянувши подане клопотання суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 202 ГПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав як перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суд звертає увагу позивача, що даний спір, в розумінні положень статті 12 ГПК України є малозначним спором, при цьому явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Крім цього положеннями статті 249 ГПК України встановлено, спір в порядку спрощеного позовного провадження проводиться протягом розумного строку, але не більше 60 днів від дня відкриття провадження у справі.

Разом з тим, враховуючи запровадження карантинних заходів в Україні, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, та відсутність необхідності відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір за наявними матеріалами. При цьому суд не вбачає підстав для визнання причин неявки позивача в судове засідання поважними.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про місце дату та час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які повернулись до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

01 березня 2019 року між фізичною особою-підприємцем Хомчиком Анатолієм Валерійовичем (відповідач, позичальник) та Акціонерним товариством "Таскомбанк" (позивач, банк) було підписано заяву-договір №ID6057112 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу").

Згідно з умовами пункту 1.1 заяви-договору, за умови наявності вільних коштів Банк зобов`язується надати відповідачу як позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 заяви-договору, кредит надається у формі овердрафту на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Таскомбанк" з цільовим призначенням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах встановленого ліміту кредитування (ліміт).

Згідно з умовами розділу 2 заяви-договору, розмір кредиту становить 10 000,00 грн., розмір процентної ставки становить 27,00 % річних, розмір комісійної винагороди становить 0,49% від суми максимального дебетового сальдо, яке існувало на поточному рахунку за розрахунковий місяць. Період сплати процентів встановлений з 01 по 10 число кожного місяця. Період сплати комісії становить з 01 по 10 число кожного місяця. Термін повернення кредиту 29 лютого 2020 року.

Згідно з умовами п. 3.1 заяви-договору, позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати процентів та комісії у період сплати визначених у пунктах 2.5., 2.6.

За умовами пункту 3.3 заяви-договору, у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Крім того, в пункті 4.1. заяви-договору зазначено, що цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" та Цінові параметри продукту є кредитним договором.

За положеннями пункту 4.2. заяви-договору, цей договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, в зв`язку з чим умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому; особа, що виявила намір укласти договір, не може запропонувати банку внести зміни до запропонованих умов договору або запропонувати включення до договору своїх умов; у випадку незгоди зі змістом та формою цього договору чи окремих його положень особа, яка виявляє намір укласти договір має право відмовитися від його укладення; вимоги щодо зміни або розірвання цього договору, після набрання ним чинності, пред`являються і підлягають задоволенню відповідно до положень цього договору та законодавства України.

Отже, підписавши заяву-договір від 01 березня 2019 року, відповідач погодився з Правилами обслуговування корпоративних клієнтів в AT "Таскомбанк" (далі - Правила), розташованими на сайті банку www.tascombank.com.ua.

Підпунктом 18.1.2 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT "Таскомбанк" визначено, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) - кредитний продукт у формі овердрафту на поточний рахунок юридичної особи або фізичної особи-підприємця (далі - клієнт), який надається на поповнення оборотних коштів (за виключенням надання фінансової допомоги) і здійснення поточних платежів клієнта, в межах встановленого ліміту кредитування (далі - ліміт). Ліміт являє собою суму грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку "ТАС24|БІЗНЕС", мобільний додаток "ТАС24|БІЗНЕС", SMS - повідомлення або інших). Максимальний розмір ліміту, згідно цих Правил, становить: для фізичних осіб-підприємців - 200000,00 гривень, для юридичних осіб - 500000,00 грн. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до пункту 18.1.4 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT "Таскомбанк" кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди. Ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Правилами. У випадку зниження банком ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими Правилами, клієнт зобов`язується погасити різницю між фактичною заборгованістю і сумою нового ліміту в найкоротші терміни, але не пізніше дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. В іншому випадку грошове зобов`язання вважається порушеним, а зазначена різниця між фактичною заборгованістю і новою сумою ліміту вважається простроченою з дня, вказаного в повідомленні.

Відтак, як встановлено судом, відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору позивач зобов`язався надати клієнту кредитні кошти в межах суми встановленого розміру кредиту, а відповідач як клієнт зобов`язався повернути банку отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом та комісійну винагороду в строки та в розмірі, визначені в заяві-договорі.

Як видно з виписки по особовому рахунку за період з 01 березня 2019 року по 29 січня 2020 року позивач надав відповідачу кредит в межах кредитного ліміту.

Так, відповідно до договору було зараховано на поточний рахунок кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн. Також отримання вказаних кредитних коштів не спростовано відповідачем.

Відповідно до п. 3.1 заяви-договору, позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення заборгованості.

Проте, як з`ясовано судом та не спростовано відповідачем, останній прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів та комісії не виконав, у відповідача виникла прострочена заборгованість перед позивачем.

Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на час розгляду спору відповідач має непогашену заборгованість перед АТ "Таскомбанк" за договором по тілу кредиту 10 000,00 грн., 1 995,02 грн. простроченої заборгованості по відсотках, 49,00 грн. простроченої комісії.

Відповідно до п. 3.3 заяви-договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

При цьому згідно п. 18.1.11 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT "Таскомбанк", при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості - за кожний день прострочення, починаючи з першого дня виникнення простроченої заборгованості та по останній день існування такої заборгованості включно. Положення цього пункту договору мають поновлювальний характер та можуть застосовуватися протягом всього строку дії цього договору.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем, який є позичальником, не були своєчасно виконані зобов`язання за кредитним договором позивач нарахував відповідачу з 20 серпня 2019 року по 20 січня 2020 року 1 469,01 грн. пені.

Крім того позивач нарахував відповідачу 376,88 грн. штрафу.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Як встановив суд, між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із виконанням зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо.

Відповідно до частини 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 175 Господарського процесуального кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Суд встановив, що 01 березня 2019 року між фізичною особою-підприємцем Хомчиком Анатолієм Валерійовичем та Акціонерним товариством "Таскомбанк" було підписано заяву-договір №ID6057112 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу").

Таким чином 01 березня 2019 року між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання.

Згідно з нормами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Укладений між банком та відповідачем договір, який за своєю суттю відноситься до кредитного договору, є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних правовідносин відповідно до статей 173, 174 Господарського кодексу України, статтей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно з правилами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання його сторонами.

В силу вимог частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статті 204 Цивільного кодексу України укладений сторонами кредитний договір як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Нормами частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як встановив суд, відповідач прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасного та належного виконання умов договору не виконав, в обумовлені строки відсотки та комісію не сплачував, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем з повернення отриманого кредиту в розмірі 10 000,00 грн., 1 995,02 грн. заборгованості по відсотках та 49,00 грн. заборгованості по комісії.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Серед позовних вимог позивача наявна вимога про стягнення пені за невиконання відповідачем умов кредитного договору.

Суд перевірив відповідність нарахування 1 469,01 грн. пені, та зробив висновок, що таке нарахування неустойки є правомірним та обґрунтованим.

Згідно з умовами пункту 18.1.21.1. Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT "Таскомбанк", при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті процентів, комісій та інших винагород банку за користування кредитом, передбачених ціновими параметрами, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 18.1.8, 18.1.16.3, 18.1.17.4, клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення штраф зазначений в цінових параметрах, які розміщені на сайті банку. Сплата штрафу здійснюється у гривні.

Судом перевірено цінові параметри, які розміщені на сайті банку та встановлено, що розмір штрафу встановлений на рівні 0,5% (але не менше 50 грн.) від суми простроченої заборгованості на дату нарахування. Нараховується за кожний факт порушення строків сплати будь-якого грошового зобов`язання за продуктом більше ніж на 30 днів.

Судом перевірено під ставність нарахування штрафу, та розрахунок позивача визнано законним та обґрунтованим.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не спростував наведені позивачем аргументи.

Висновки суду

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статей 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Хомчика Анатолія Валерійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 30, ) 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 1 995 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 02 коп. заборгованості по відсотках, 49 (сорок дев`ять) грн. 00 коп. заборгованості за комісією, 1 469 (одна тисяча чотириста шістдесят дев`ять) грн. 01 коп. пені, 376 (триста сімдесят шість) грн. 88 коп. штрафу та 2 102 (дві тисячі сто два) грн. 00 коп. судового збору.

Позивач (Стягувач): Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 30, ).

Відповідач (Боржник): фізична особа - підприємець Хомчик Анатолій Валерійович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Качур А.М.