ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2020м. ДніпроСправа № 904/6189/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТАР" (50051, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Криворіжсталі, 3/3; ідентифікаційний код 34544778)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомбудгруп" (53201, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Херсонська, 367/7; ідентифікаційний код 39125904)

про стягнення 200 100 грн. 00 коп.

Без виклику представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕТАР" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№6147/19 від 23.12.2019р.), в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомбудгруп" 200 100 грн. 00 коп. - заборгованості у вигляді сплаченої передоплати відповідно до умов договору від 10.02.2016р. №2-16 суборенди транспортного засобу.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019р. позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому позивачем подано клопотання (вх.№5154/20 від 31.01.2020р.), відповідно до якого було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином у відповідності із статтею 120 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2016р. між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Атомбудгруп", як наймодавцем, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕТАР", як наймачем було укладено Договір №2-16 суборенди транспортного засобу (надалі - Договір), за пунктом 1.1. якого у відповідності з нормами чинного законодавства України наймодавець передає, а наймач приймає у платне користування транспортний засіб, надалі за текстом - "Предмет найму".

Пунктом 7.1. Договору визначено, що даний Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016.

Цей договір припиняється у випадку закінчення строку, на який його було укладено (пункт 8.1.1 Договору).

Предметом найму є: Бульдозер "Shantui SD23" державний номер: НОМЕР_1 (пункт 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 1.3 Договору предмет найму передається у користування наймачу для здійснення господарської діяльності, розбивка і погрузка каменю.

Пунктом 1.4. Договору визначено, що загальна вартість предмету оренди на день укладення Договору складає 1 250 000 (один мільйон двісті п`ятдесят тисяч гривень) 00 копійок.

Відповідно до пункту 2.1. Договору передача предмета найму у користування наймачу здійснюється протягом (одного) робочого дня з дня підписання цього Договору та оформлюється актом приймання - передачі №1, який є невід`ємною частиною цього Договору; в акті приймання - передачі вказується стан предмета найму, коротка характеристика предмета найму на момент передачі майна наймачу.

Предмет найму вважається переданим та повернутим після підписання актів приймання-передачі та здачі-приймання, відповідно (пункт 2.3. Договору).

Згідно з пунктом 3.1. Договору сторони домовилися, що за користування предметом найму, наймач за кожні 30 (тридцять) календарних днів зобов`язується сплачувати наймодавцю орендну плату у національній валюті України, в сумі 180 000 (сто вісімдесят тисяч гривень) 00 коп. з урахуванням ПДВ, згідно наступної методики:

Сторони домовилися, що вартість однієї робочої години, складає 300 (три гривень) 00 коп. з урахуванням ПДВ (пункт 3.1.1. Договору).

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що внесення плати за користування предметом найму проводиться наймачем, у повному обсязі, за тридцять календарних днів, в розмірі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) 00 коп. з урахуванням ПДВ, на підставі виданого наймодавцем рахунку.

Плата за користування предметом найму перераховується наймачем у безготівковому вигляді на рахунок наймодавця згідно рахунків (пункт 3.3. Договору).

Згідно з пунктом 4.4.1. Договору наймодавець зобов`язаний передати наймачу предмет найму у справному стані, придатному для використання за цільовим призначенням, згідно з актом прийому-передачі протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рахунку відповідача від 18.02.2016р. №2-16 позивачем здійснено оплату за послуги бульдозера платіжним дорученням від 18.02.2019р. №1197 у розмірі 200 100 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 33 350 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 3.4. Договору плата за користування предметом найму починає нараховуватися з дня приймання-передачі майна згідно з актом прийому-передачі відповідно до умов Договору.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження передачі відповідачем позивачу предмета найму.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було спрямовано відповідачу претензію (вих. №15/08-1 від 15.08.2019р.). з вимогою про повернення передплати у розмірі 200 100 грн. 00 коп., у зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору в частині надання предмету найму (фіскальний чек підприємства зв`язку "Укрпошта" від 15.08.2019, накладна від 15.08.2019 №886, опис вкладення від 15.08.2019).

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження повернення відповідачем позивачу суми 200 100 грн. 00 коп.

Наведені обставини стали причиною звернення позивача з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі статтями 4, 173-175 і частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є Договором найму транспортного засобу з екіпажем, який є одним з видів Договору найму, а тому до даного Договору застосовують загальні положення щодо найму.

Дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволення в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частин 1, 2 статті 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо; договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Положеннями статті 765 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Статтею 766 Цивільного кодексу України встановлено правові наслідки непередання майна наймачеві.

Таким чином, якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: - вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; - відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Згідно із статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач відзиву на позов не надав, як не надав доказів в підтвердження передання позивачу предмету найму за Договором чи повернення отриманих у якості плати за користування коштів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТАР" (50051, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Криворіжсталі, 3/3; ідентифікаційний код 34544778) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомбудгруп" (53201, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Херсонська, 367/7; ідентифікаційний код 39125904) про стягнення 200 100 грн. 00 коп. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомбудгруп" (53201, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Херсонська, 367/7; ідентифікаційний код 39125904) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТАР" (50051, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Криворіжсталі, 3/3; ідентифікаційний код 34544778) 200 100 (двісті тисяч сто) грн. 00 коп. - грошових коштів та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата складання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

03.04.2020