номер провадження справи 9/4/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2020 Справа № 908/118/20

м.Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ", (69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд.18, літера Б-2; представник позивача: адвокат Коляда А.С., адреса для кореспонденції: 69006, м. Запоріжжя, вул. Парковий бульвар, 1/2, оф. 36)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД МАЙСТЕР+", (71304, Запорізька область, Кам`янко-Дніпровський район, м.Кам`янка-Дніпровська, вул. Центральна, буд. 44)

про стягнення суми 40 000 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД МАЙСТЕР+", про стягнення суми 40000 грн. помилково перерахованих коштів.

Ухвалою суду від 04.02.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/118/20, присвоєний номер провадження 9/4/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, судове засідання призначено на 03.03.2020. В судовому засіданні 03.03.2020 оголошено перерву до 31.03.2020, про що постановлено відповідну ухвалу.

31.03.2020 від позивача надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу. Вказана заява згідно з доданими до неї копіями поштової накладної та опису вкладення у цінний лист була направлена відповідачу 30.03.2020.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12 березня до 3 квітня 2020 на усій території України установлено карантин. На засіданні уряду 25.03.2020 запроваджено режим надзвичайної ситуації по всій території України на 30 днів. Відповідно, всі карантинні обмеження також подовжені на 30 днів до 24 квітня 2020.

З огляду на зазначене, явка учасників справи у судове засідання визнана необов`язковою.

31.03.2020 справу розглянуто, прийнято рішення.

Позовні вимоги, які підтримані в повному обсязі представником позивача у судовому засіданні 03.03.2020, мотивовані, зокрема, наступним. 07.06.2019 ТОВ «Запорожпроект» помилково перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «БУД МАЙСТЕР+» грошові кошти в розмірі 40000,00 грн., із призначенням платежу: «оплата за електромонтажні роботи згідно рах. №СФ7 від 07.06.2029 з ПДВ 20% - 6666,67 грн.», що підтверджується платіжним дорученням № 302 від 07.06.2019. Про помилковість зазначених дій свідчить той факт, що ніяких договірних чи зобов`язальних відносин між позивачем та відповідачем, які б передбачали обов`язок сплати ТОВ «Запорожпроект» на користь ТОВ «БУД МАЙСТЕР+» вказаних грошових коштів, станом на 07.06.2019 не існувало. Отже, правова підстава для набуття та збереження відповідачем коштів позивача відсутня. 17.12.2029 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 16.12.2029 № 16/12-1 з вимогою повернути помилково перераховані кошти в розмірі 40000,00 грн. протягом семи календарних днів з моменту отримання вимоги. Претензія одержана відповідачем 20.12.2019, проте залишена ним без виконання, грошові кошти не повернуті, що обумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано ст.ст. 11, 509, 139, 177, 190, 387, 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

В позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача, в тому числі суми 5000,00 грн. витрат на надання правової допомоги. З урахуванням заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, що надійшла до суду 31.03.2020, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4987,50 грн.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзив по позов не надав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Ухвали суду надсилались на юридичну адресу відповідача, вказану у позові, яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 71304, Запорізька область, Кам`янко-Дніпровський район, м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Центральна, буд. 44.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 04.02.2020 про відкриття провадження у справі № 908/118/20, в якій відповідачу було встановлено строк для подання відзиву - до 26.02.2020, була отримана відповідачем 11.02.2020.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорожпроект» (позивач у справі) за платіжним дорученням № 302 від 07.06.2019 було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД МАЙСТЕР+», (відповідач у справі) суму 40 000,00 грн. У призначенні платежу вказано: «Оплата за електромонтажні роботи згідно рах. №СФ7 від 07.06.19 з ПДВ 20% - 6666,67 грн.».

17.12.2019 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 16.12.2019 за вих. № 16/12-1 про повернення помилково перерахованої суми 40 000,00 грн. за платіжним дорученням № 302 від 07.06.2019 у зв`язку із тим, що між сторонами не існувало договірних та зобов`язальних відносин, й відсутністю правових підстав для набуття та отримання ТОВ «БУД МАЙСТЕР+» вказаних грошових коштів від позивача.

На підтвердження направлення відповідачу вказаної вимоги до матеріалів справи позивачем надано завірені копії опису вкладення у цінний лист з відбитком поштового штемпеля 17.12.2019, фіскального чеку та поштової накладної АТ "Укрпошта" від 17.12.2019 № 180. Також позивач надав відомості за результатами відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту АТ "Укрпошта" за посиланням: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, згідно з якими поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 180 вручено адресату 20.12.2019.

Як зазначив позивач, вимога була залишена відповідачем без виконання, грошові кошти не повернуті, що й зумовило звернення позивача до суду з позовом за яким відкрито провадження у даній господарській справі.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як вказано позивачем у позовній заяві, будь-яких договірних чи зобов`язальних відносин між позивачем та відповідачем, які б передбачали обов`язок сплати ТОВ «Запоріжпроект» на користь ТОВ «БУД МАЙСТЕР+» суми 40000,00 грн., перерахованої за вищевказаним платіжним дорученням, станом на 07.06.2019 не існувало.

Глава 83 ЦК України врегульовано правовідносини, пов`язані із набуттям, збереження майна без достатньої правової підстави.

Частинами 1-3 статті 1212 глави 83 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Перелік випадків, що міститься в частині 3 ст.1212 ЦК України, при виникненні яких допускається застосування норм статті 1212 ЦК України, не є вичерпним, отже, ці положення можуть поширюватися і на інші відносини, якщо має місце безпідставне збагачення.

Із змісту наведеного законодавства слідує, що застосовувати ці норми можливо для захисту прав та інтересу у разі набуття або збереження особою майна, але без достатньої правової підстави. Тобто, повинен мати місце факт набуття або збереження майна особою та відсутність на це достатньої правової підстави.

Зі змісту частини першої статті 177, частини першої статті 190 ЦК України слідує, що майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1 та 6 статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 530 ЦК України встановлено якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З урахуванням викладеного, відповідач повинен був повернути платнику безпідставно отримані грошові кошти, які надійшли на його рахунок, у семиденний строк з дня одержання від нього відповідної вимоги.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних справ та інтересів, зокрема є: примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів наявності правових підстав для набуття та збереження грошових коштів у розмірі 40 000,00 грн., перерахованих позивачем за платіжним дорученням № 302 від 07.06.2019 не надав. Доказів повернення помилково перерахованих грошових коштів за вимогою ТОВ «Запорожпроект» відповідачем також не надано.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 40 000,00 грн. безпідставно отриманих грошових коштів є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

У позовній заяві позивачем вказано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, в тому числі зазначено про стягнення з відповідача суми 5000,00 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Заперечень щодо розміру вказаних витрат від відповідача не надходило.

31.03.2020 від позивача надійшла заява про стягнення втрат на правничу допомогу, згідно з якою позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4987,50 грн.

За змістом ст. 123 ГПК України до складу судових витрат, крім судового збору, входять витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В обґрунтування своєї вимоги щодо покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав копії: договору про надання правничих послуг від 03.12.2019, укладеного ТОВ «Запорожпроект» з Адвокатським об`єднанням «Коляда Котелевський», підписаного сторонами договору Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 30.03.2020 із докладним переліком наданих послуг та порядку визначення їх вартості на загальну суму 4987,50 грн., рахунку № 17 від 30.03.2020 на суму 4987,50 грн., Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та оригінал ордеру на надання правової допомоги, виданих на підставі вищевказаного договору.

Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, наведених у ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуючи ціну позову, складність та обставини справи, обсяг виконаних робіт (наданих послуг), документальне підтвердження наданих послуг, суд дійшов до висновку, що сума 4987,50 грн. витрат на правничу допомогу є співмірною, наданому об`єму адвокатських послуг, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД МАЙСТЕР+", (71301, Запорізька область, Кам`янко-Дніпровський район, м.Кам`янка-Дніпровська, вул. Центральна, буд. 44) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖПРОЕКТ", (69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд.18, літера Б-2) суму 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. безпідставно отриманих грошових коштів, суму 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору та суму 4987 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 03.04.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва