ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/799/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

розглянувши заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

про забезпечення позову за вх.№2-528/20 від 26.03.2020р.

у справі №916/799/20

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (юридична адреса: 01011, м.Київ, вул. Лєскова, буд. 9; адреса для листування: 73003, м.Херсон, проспект Ушакова, буд. 53; )

до відповідачів 1. Приватного підприємства «Сільськогосподарська фірма «Агро Ксод» (68213, Одеська область, Саратський район, с. Фараонівка, вул. Леніна, буд. 42, )

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення 105 947,22 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про солідарне стягнення з Приватного підприємства «Сільськогосподарська фірма «Агро Ксод», ОСОБА_1 достроково заборгованості за Кредитним договором № 011/1821/377037 від 13.11.2017р. у розмірі 105 947, 22 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 94 971,31 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом складає 94 971,31грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 10 975,91 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками складає 9 668,11 грн.

Разом із позовною заявою до господарського суду Одеської області Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» подано заяву про забезпечення позову за вх.№2-528/20 від 26.03.2020р., в якій Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладання арешту на нерухоме майно Позичальника -Приватного підприємства «Сільськогосподарська фірма «Агро Ксод» (), а саме: комплекс загальною площею 688,6 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Фараонівка, вул. Жовтнева, буд. 126 ;

- вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладання арешту на рухоме майно Поручителя - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), а саме:

- автомобіль КАМАЗ 5320, 1992 року випуску, об`єм двигуна 10 850 куб.см.;

- причіп СЗАП 83551, 1991 року випуску.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що Приватне підприємство «Сільськогосподарська фірма «Агро Ксод» не здійснювало щомісячне погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом передбачених Кредитним договором №№ 011/1821/377037 від 13.11.2017р. З огляду на те, що заявлені вимоги мають значний розмір та, враховуючи відсутність належного виконання зобов`язання, в тому числі після пред`явлення як вимоги, так і позову, - то заявлений спосіб забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно стане стимулюванням щодо виконання грошових зобов`язань перед Банком та є адекватним способом запобіганню можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, та недопущення відчуження цього майна під час розгляду справи (в т. ч. шляхом укладення як реальних, так і фіктивних правочинів), з метою подальшого приховання та неможливості його реалізації в тому числі через органи ДВС у випадку ухвалення рішення на користь позивача та звернення до відповідних органів із виконавчими документами.

Також позивач зазначає, що метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідачів, які можуть сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином, усуваються утруднення і неможливості виконання рішення в майбутньому. Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів направлених на недопущення утруднення чи неможливість виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З огляду на предмет спору у даній справі та заходи забезпечення позову, які позивач просить вжити, звертаючись із даною заявою про забезпечення позову, позивач повинен довести, що, як наявні у відповідачів грошові кошти, так і наявне у відповідачів нерухоме майно можуть зникнути або зменшитись в результаті об`єктивних (незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідачів тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачами умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення виконання зобов`язань за спірним договором) причин.

Посилання позивача на те, що позичальник не збирається виконувати взяті на себе зобов`язання щодо оплати заборгованості по Кредитному договору та може умисно сховати майно, продати, знищити або знецінити його, господарським судом не приймаються до уваги, оскільки такі посилання є лише припущеннями заявника та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Посилання позивача на те, що заявлені вимоги мають значний розмір, господарський суд до уваги не приймає, з огляду на вимоги п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, згідно з якими справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто 210 200грн.) є малозначними справами, які в силу вимог ч.3 ст.12 ГПК України розглядаються у спрощеному позовному провадженні. Водночас у позові позивачем також заявлено клопотання про призначення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Посилання позивача на відсутність належного виконання зобов`язання відповідачами господарським судом не приймаються до уваги, оскільки, обставини щодо належності виконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором № 011/1821/377037 від 13.11.2017р. щодо оплати заборгованості за кредитом та заборгованості по відсоткам за кредит є предметом позову у даній справі, а факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

При цьому, господарським судом враховується висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13.04.2018р. у справі №916/2828/17 та від 14.06.2018р. у справі №910/361/18.

Посилання позивача на те, що накладення арешту на майно стане стимулюванням щодо виконання грошових зобов`язань перед Банком та є адекватним способом запобіганню можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, господарський суд не приймає до уваги, оскільки ГПК України не передбачено вжиття заходів забезпечення позову як механізму стимулювання боржника до виконання грошових зобов`язань.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності обставин щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у даній справі позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, приймаючи до уваги необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову за вх.№2-528/20 від 26.03.2020р.

Керуючись ч.6 ст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№2-528/20 від 26.03.2020р. у справі №916/799/20.

Повний текст складено 30 березня 2020 р.

Ухвала набирає чинності 30.03.20 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Г.Є. Смелянець