ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" квітня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/915/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вх. №2-531/20 від 27.03.2020р.) про видачу дублікату наказу, виданого по справі

за позовом: заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради

до відповідача: приватного підприємства „Нелл

про розірвання договору оренди берегозахісної споруди.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. по даній справі у задоволенні позову заступника прокурора Одеської області, поданого в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради до приватного підприємства „Нелл про розірвання договору оренди берегозахисної споруди було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017р. апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області було задоволено, рішення господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. по даній справі скасовано, позов задоволено шляхом розірвання договору оренди берегозахисної споруди № 98-ор від 22.04.2010, укладеного між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та приватним підприємством „Нелл; стягнуто з приватного підприємства „Нелл на користь прокуратури Одеської області 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову та 1760,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та доручено господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

27.11.2017р. господарським судом було видано наказ про примусове виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017р. по даній справі про стягнення із приватного підприємства „Нелл на користь прокуратури Одеської області витрат по сплаті судового збору у загальному розмірі 3360,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 17.04.2018р. касаційну скаргу приватного підприємства „Нелл було задоволено, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017р. скасовано та залишено в силі рішення господарського суду Одеської області від 17.07.2017р., розподілено судові витрати.

27.03.2020р. до господарського суду від Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про видачу дублікату наказу від 27.11.2017р. по даній справі про стягнення із приватного підприємства „Нелл на користь прокуратури Одеської області витрат по сплаті судового збору у загальному розмірі 3360,00 грн. В обґрунтування поданої заяви органом державної виконавчої служби було наголошено, що оригінал наказу від 27.11.2017р. по даній справі був втрачений при його пересиланні засобами поштового зв`язку.

Розглянувши заяву органу державної виконавчої служби про видачу дублікату наказу, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 115 ГПК України (в редакції, чинній на дату видачі наказу) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями ч. 1 ст. 116 ГПК України (в редакції чинній на дату видачі наказу) передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до державних податкових інспекцій.

Варто зазначити, що 15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. № 2147-VIII ,,Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України було викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 19.4 розділу XI Перехідних положень ГПК України (у чинній редакції) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Таким чином, Перехідними положеннями ГПК України передбачено умову, за наявності якої господарським судом може бути виданий стягувачеві дублікат наказу, а саме: відсутність спливу строку, встановленого для пред`явлення виданого наказу до виконання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження N 1404-VІІІ від 02.06.2016р. (в редакції чинній на дату видачі наказу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З огляду на викладене господарський суд доходить висновку про звернення державного виконавця до суду із даною заявою у межах строку пред`явлення наказу від 27.11.2017р. до виконання. Проте, вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення поданої Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяви, господарський суд враховую наступне.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Господарський суд зауважує, що обов`язковість судових рішень є однією з основних засад судочинства. При цьому, обов`язковими до виконання можуть бути лише рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили. Таким чином, судові рішення, які не набрали законної сили, а також судові рішення, які були скасовані в установленому законом порядку не підлягають примусовому виконанню.

За таких обставин, враховуючи постанову Верховного Суду від 17.04.2018р., відповідно до якої судом касаційної інстанції було скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017р., про примусове виконання якої судом було 27.11.2017р. видано виконавчий документ, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для видачі дублікату виконавчого документу, оскільки постанова від 16.11.2017р. станом на дату звернення органу державного виконавця до суду із даною заявою не підлягає примусовому виконанню у визначеному законом порядку.

Підсумовуючи вищевикладене, приймаючи до уваги скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017р. по даній справі, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підставі для видачі дублікату наказу від 27.11.2017р., що має наслідком необхідність відмови у задоволенні поданої Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяви.

Керуючись ст. 234, пунктом. 19.4 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Першому Приморському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у задоволенні заяви (вх. №2-531/20 від 27.03.2020р.) про видачу дублікату наказу господарського суду Одеської області від 27.11.2017р. по справі №916/915/17.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 06 квітня 2020 р.

Суддя С.П. Желєзна