ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/3041/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Ярош А.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 18.11.2019 р.

у справі № 916/3041/19

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса

про стягнення 46 311,65 грн.

суддя суду першої інстанції: Д`яченко Т.Г.

час та місце ухвалення рішення: 18.11.2019 р., м. Одеса, пр. т Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області,

повний текст складено та підписано: 20.11.2019 р.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ на рішення Господарського суду Одеської області від 18.11.2019 р. по справі № 916/3041/19 та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В жовтні 2019 р. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса про стягнення 46 311,65 грн., з яких:

- 30 150,31 грн. - пені;

- 4 307,18 грн. - 3 % річних;

- 11 854,16 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса зобов`язань за договором про постачання природного газу від 17.10.2016 р. № 3730/1617-ТЕ-23 щодо прострочення терміну оплати поставленого газу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.11.2019 р. позов Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з наведеним рішенням, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса оскаржило його до Південно - західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування заявлених вимог, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку щодо стягнення штрафних санкцій.

Крім того, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса посилається на те, що заборгованість за договором постачання природного газу від 17.10.2016 р. № 3730/1617-ТЕ-23 сплачена у повному обсязі, у зв`язку з чим суд першої інстанції безпідставно відмовив відповідачу зменшенні розміру пені.

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ в поданому відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2016 р. між Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса укладено договір постачання природного газу № 3730/1617-ТЕ-23.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2016 - 2017 р. р. природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах договору.

Згідно з п. 5.2 наведеного договору ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором становить 4 942,00 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20%, всього 5930,40 грн. За приписами п. 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі невиконання споживачем п. п. 6.1 договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 21 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 10.3. договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 років.

Згідно з п. 12.1 договору, він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 р. по 31.03.2017 р. включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов договору, Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ передало Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса природний газ на суму 1 337 560,20 грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу від 31.10.2016 р., 30.11.2016 р., 31.12.2016 р., 31.01.2017 р., 28.02.2017 р. та 31.03.2017 р.

Проте, оплату за поставлений природний газ відповідачем здійснено з порушенням вимог п. 6.1 договору, у зв`язку з чим позивачем нараховано Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу вимог ст. 610, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За приписами ч. 5 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем порушувались строки оплати за придбаний газ, що підтверджується виписками з рахунків позивача.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 2, 3 статті 549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем обґрунтовано здійснено нарахування Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Поряд з цим, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги посилання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив відповідачу у зменшенні розміру пені, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 229 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин, у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

При цьому повинно бути взято до уваги:

- ступінь виконання зобов`язання боржником;

- майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні;

- не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи той факт, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса не надало суду першої інстанції докази, що підтверджують скрутний майновий стан відповідача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для зменшення суми пені.

Судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги надані Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса документи, що свідчать про бездоходність відповідача та наявність дебіторської заборгованості, оскільки зазначені документи складені вже після ухвалення Господарським судом Одеської області оскаржуваного рішення.

Доводи, викладені Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду Одеської області від 18.11.2019 р. по справі № 916/3041/19, у суду апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 272 282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 18.11.2019 р. по справі № 916/3041/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Покров м. Одеса без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді О.Ю. Аленін

А.І. Ярош