ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Черкаси справа № 925/1474/19
Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., розглянув клопотання представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та прийняття додаткового рішення у справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Іннарія, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Садова, 26
до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю МТС-МОРАЛ, Черкаська область, Звенигородський район, с. Озірна, вул. Мічуріна, 66
про стягнення 554726,40 грн заборгованості та санкцій,
без виклику представників сторін.
04 березня 2020 року ухвалено рішення у даній справі по суті спору. При прийнятті рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Про понесені судові витрати на послуги адвоката було заявлено стороною (позивачем) перед прийняттям судового рішення.
Від представника позивача у справі адвоката Ішутко С.Ю. до суду надійшло клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з тим, що при прийнятті рішення суду від 04 березня 2020 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Вказане клопотання мотивовано таким: у зв`язку із фактичною сплатою гонорару за послуги адвоката безпосередньо перед останнім судовим засіданням, у якому відбулися судові дебати, позивач був об`єктивно позбавлений можливості підготувати та подати суду докази на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами пропорційно задоволених вимог.
Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до статті 16, 58 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.
В свою чергу п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Про необхідність вирішення питання розподілу судових витрат заявив представник позивача до прийняття рішення у справі.
Розглянувши заяву позивача ТОВ «Іннарія» про прийняття додаткового рішення у справі №925/1474/19, суд зазначає таке.
Згідно з п.3 ч.1, ч.ч.3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 8, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Крім того, відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до п. 1.1. Договору від 24.10.2019 (а.с. 120-122) Клієнт уповноважує Адвоката надавати послуги з правової (правничої) допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.
Згідно з п. 4.1. вартість послуг визначається в гривнях та перераховується в сумі, в казаній в Додатку до договору.
Пунктом 4.2. договору передбачено, що ціна кожного виду послуг з надання правової (правничої) допомоги визначається окремо Актом щодо конкретної суми гонорару та об`ємів правової допомоги.
Також заявником (позивачем) надано опис послуг, що надаються адвокатом з 24.12.2019 року, зі змісту яких вбачається, що адвокатом надаються наступні послуги:
- ознайомлення з матеріалами справи;
- аналіз матеріалів та вироблення правової позиції у справі;
- підготовка претензії до боржника;
- підготовка позовної заяви до суду.
Адвокат був присутній в засіданнях суду, що вбачається з протоколів судових засідань.
Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачем заявлено про відшкодування витрат на адвоката до прийняття рішення судом.
Суд наголошує, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, суд вважає, що чинним законодавством не заборонено права суду присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, за рахунок іншої сторони адвокатські витрати у меншому розмірі, який погоджений у договорі між адвокатом та його клієнтом.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи:
- завдання господарського судочинства;
- забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами;
- особливості предмета спору;
- складність справи;
- значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Суд підкреслює, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Слід зазначити, що правова позиція відповідача не змінювалась в суді першої інстанції, відтак адвокату, який надавав правову допомогу позивачу в суді першої інстанції не потрібно вивчати додаткові джерела права, оскільки останній не міг бути необізнаним про позицію позивача та відповідачів, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги та інші обставини, тобто, підготовка цієї справи в суді першої інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
Таким чином суд при вивченні наданих позивачем в обґрунтування адвокатських витрат документів дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних доказів, що при підготовці до розгляду справи в суді адвокат виконав значний обсяг юридичної та технічної роботи.
Керуючись ст.ст. 16, 58, 126, 129, 244, 234 ГПК України, господарський суд
Заяву представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Прийняти додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача.
В решті вимог відмовити за необґрунтованістю.
Наказ з урахуванням додаткового рішення видати стягувачу.
В решті рішення без змін.
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення суду від 04.03.2020.
Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення, або через господарський суд Черкаської області.

Суддя Г.М. Скиба