Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/86/20

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Стафійчук К.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Пасічника Віталія Сергійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: представник не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Пасічник Віталій Сергійович (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі - Відповідач), в якій просить стягнути 14 509,75 грн інфляційних.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 10.04.2018 року ТОВ "Рівнетеплоенерго" та ФОП Жолобко І.М. уклали Договір доручення № 1493 у сфері повернення проблемної дебіторської заборгованості відповідача. Відповідно до Договору уступки права вимоги № 1 від 28.10.2019 року правонаступником Повіреного в частині грошових вимог за договором доручення щодо 50 % (п`ятдесяти відсотків) заборгованості (зокрема, 50 % заборгованості за кожний звітний місяць) є Фізична особа - підприємець Пасічник Віталій Сергійович. На підставі договору уступки права вимоги № 1 від 28.10.2019 року, укладеного між ФОП Жолобком І.М. (первісний кредитор) і ФОП Пасічником В.С. (новий кредитор) до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача щодо 50 % (п`ятдесяти відсотків) заборгованості (зокрема, 50 % заборгованості за кожний звітний місяць) за договором доручення № 1493 від 10.04.2018 р. між ТОВ "Рівнетеплоенерго" і ФОП Жолобком І.М., у тому числі щодо основного боргу, штрафних санкцій, що підлягають сплаті за договором доручення, а також будь-якої передбаченої законом плати (у тому числі 3 процентів річних та інфляційних нарахувань), що може бути нарахована на користь Повіреного згідно з договором доручення.

Крім того позивач вказує, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 23.12.2019 року у справі № 918/779/19 позов Фізичної особи - підприємця Пасічника Віталія Сергійовича задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Фізичної особи-підприємця Пасічника Віталія Сергійовича 210 921 (двісті десять тисячі дев`ятсот двадцять одну) грн. 07 коп. - основного боргу, 5 562 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дві) грн. 31 коп. - 3% річних та 3 247 (три тисячі двісті сорок сім) грн. 24 коп. - судового збору, в задоволенні позову в частині стягнення 32 633 (тридцять дві тисячі шістсот тридцять три) грн. 40 коп. - відмовлено.

Позивач зазначає, що вимога про стягнення інфляційних нарахувань у справі 918/779/19 не була предметом судового розгляду, а відтак, посилаючись на ст. 625 ЦК України, просить суд стягнути інфляційні у розмірі 14 509,75 грн.

18.02.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить суд, у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Рівнетеплоенерго" на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.12.2019 року у справі № 918/779/19, зупинити провадження у справі № 918/86/20 до прийняття рішення Північно - Західним апеляційним господарським судом за наслідками апеляційного перегляду в справі № 918/779/19.

18.02.2020 року до суду від відповідача надійшла заява № 03-05/489/492 від 17.02.2020 року про зупинення провадження по справі, в якій останній просить суд, у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Рівнетеплоенерго" на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.12.2019 року у справі № 918/779/19, зупинити провадження у справі № 918/86/20 до прийняття рішення Північно - Західним апеляційним господарським судом за наслідками апеляційного перегляду в справі № 918/779/19.

04.03.2020 року до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення відповідно до яких вказує на те, що сума основного боргу за договором уступки права вимоги № 1 від 28.10.2019 року, на яку позивачем нараховані інфляційні нарахування, не є встановленою, у зв`язку з чим неможливо провести інфляційні нарахування. Відтак, на підставі вищевикладеного просить суд у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних нарахувань за договором доручення № 1493 від 10.04.2018 року відмовити повністю.

24.03.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.04.2020р. від позивача надійшло клопотання згідно якого останній просить суд проводити розгляд справи за його відсутності та задовольнити позов в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Крім того, позивач зазначає, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020р. рішення Господарського суду Рівненської області від 23.12.2019р. у справі № 918/779/19 залишено без змін.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на 19.02.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.02.2020 року у задоволенні заяви ТОВ "Рівнетеплоенерго" про зупинення провадження по справі відмовлено та відкладено розгляд справи на 04.03.2020 року.

Ухвалою суду від 04.03.2020 року відкладено розгляд справи на "01" квітня 2020 р.

Представник Позивача в судове засідання 01.04.2020 року не з`явився, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. До господарського суду повернулася ухвала суду від 04.03.2020 р. з відміткою поштового відділення "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення", яка направлялася на адресу Відповідача, вказану в позовній заяві - АДРЕСА_1 . Крім того, останнім 01.04.2020р. заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, що підтверджує про його обізнаність про час, місце та дату розгляду справи.

Представник Відповідача в судове засідання 01.04.2020 року не з`явився, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 33 7, яке наявне в матеріалах справи.

Щодо заявленого 24.03.2020р. клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, то враховуючи, що справа є малозначною та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження (зважаючи на обмежені строки розгляду такої категорії справ) і у сторін було достатньо часу для викладення своїх правових позицій та подання доказів на їх підтвердження, у суду відсутні правові підстави для його задоволення.

Крім того, суд зазначає, що статтею 42 ГПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане учасники справи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи, що неявка представника Позивача та Відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

10 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (Довіритель) та Фізичною особою - підприємцем Жолобко Ігорем Миколайовичем (Повірений) укладено Договір доручення № 1493 (далі - Договір доручення), за умовами якого повірений за дорученням довірителя приймає на себе зобов`язання за винагороду здійснювати від імені Довірителя фактичні і юридичні дії по стягненню заборгованості з фізичних осіб, до яких у Довірителя відповідно до укладених договорів, та/або чинного законодавства України є право вимоги (далі - Боржники), зазначене у Реєстрі/Реєстрах Боржників, що передається Довірителем Повіреному відповідно до умов даного Договору (Додаток № 1 до цього Договору) (далі - Реєстр Боржників) шляхом надання юридичних, організаційних та консультаційних послуг, направлених на зниження рівня заборгованості Боржників перед Довірителем (п. 1.1 Договору доручення).

28.10.2019 року між ФОП Жолобко Ігорем Миколайовичем (Первісний кредитор) та ФОП Пасічником Віталієм Сергійовичем (Новий кредитор) укладено договір № 1 уступки права вимоги від 28.10.2019 року , за умовами якого первісний кредитор передає (уступає) Новому кредитору, а Новий кредитор приймає право грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (ідентифікаційний код 36598008) (далі - Боржник) за Договором доручення № 1493 від 10.04.2018 між Боржником і Первісним кредитором (далі - Основний договір). Право грошової вимоги, що передається згідно з пунктом 1 цього Договору, становить право вимоги боржника щодо 50 % (п`ятдесяти відсотків) заборгованості за Основним договором (зокрема, 50 % заборгованості за кожний звітний місяць), наявної станом на 28.10.2018 року, в тому числі щодо основного боргу (в неоплаченій частині сум винагороди, що підлягають сплаті згідно з актами виконаних робіт (наданих послуг) за квітень - грудень 2018 року), штрафних санкцій, що підлягають сплаті за Основним договором, та будь-якої передбаченої законом плати, що підлягає нарахуванню за Основним договором (в т.ч. три проценти річних та інфляційні нарахування) (п. 1 та п. 2 Договору № 1 уступки права вимоги).

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 23.12.2019 року у справі № 918/779/19, залишеним без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 року, позов Фізичної особи - підприємця Пасічника Віталія Сергійовича задоволено частково - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Фізичної особи-підприємця Пасічника Віталія Сергійовича 210 921 (двісті десять тисячі дев`ятсот двадцять одну) грн. 07 коп. - основного боргу, 5 562 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят дві) грн. 31 коп. - 3% річних та 3 247 (три тисячі двісті сорок сім) грн. 24 коп. - судового збору, в задоволенні позову в частині стягнення 32 633 (тридцять дві тисячі шістсот тридцять три) грн. 40 коп. - відмовлено.

Тобто, вказаними судовими рішеннями підтверджено факт порушення взятих на себе відповідачем зобов`язань та розмір заборгованості.

Враховуючи порушення Відповідачем термінів виконання грошових зобов`язань за договором доручення № 1493 від 10.04.2018 року та договору Договору № 1 уступки права вимоги від 28.10.2019 року, позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 14 509,75 грн інфляційних втрат (з серпня 2018 р. по грудень 2019 р. включно) згідно доданого розрахунку.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами .

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії .

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Немає винятків стосовно преюдиціальності фактів, що не входили у предмет доказування в раніше розглянутій справі. Якщо суд помилково включив факт у предмет доказування, це не позбавляє його властивостей преюдиціального факту в розгляді іншої справи. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Аналогічні положення знайшли своє відображення в пункті 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, обставини встановлені судовим рішенням по справі № 918/779/18, яке набрало законної сили, повторного доведення не потребують.

Згідно з приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи, що Відповідач припустився прострочення грошового зобов`язання, суд, перевіривши подані розрахунки, визнає їх арифметично вірними, а відтак правомірним та обґрунтованим стягнення 14 509,75 грн інфляційних втрат.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд визнає доведеним факт порушення з боку відповідача грошових зобов`язань, що є достатньою підставою для стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а отже дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 14 509,75 грн інфляційних втрат.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, буд. 27, ) на користь Фізичної особи - підприємця Пасічника Віталія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 14 509,75 грн (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`ять гривень 75 коп) інфляційних та 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп) витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Фізична особа - підприємець Пасічник Віталій Сергійович ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Відповідач (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, буд. 27, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 01 квітня 2020 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Р.В.