ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020 Справа № 914/2513/19

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн», Львівська обл., м. Сокаль
до відповідача-1:Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради, Львівська обл., м. Червоноград
до відповідача-2:Червоноградської міської ради, Львівська обл., м. Червоноград
до відповідача-3:Виконавчого комітету Червоноградської міської ради, Львівська обл., м. Червоноград
про:солідарне стягнення 328309,00 грн.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Айзенбарт А.І.
Представники сторін не з`явилися

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Авто-Лайн» до Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради, Червоноградської міської ради та Виконавчого комітету Червоноградської міської ради про стягнення 328309,00 грн.

Ухвалою від 09.12.2019р. суд залишив без руху позовну заяву ТОВ «Авто-Лайн» та надав останньому строк для усунення її недоліків.

У зв`язку з усуненням ТОВ «Авто-Лайн» недоліків позовної заяви, 27.12.2019р. суд прийняв її до розгляду, відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 10.02.2020р.

Ухвалою від 10.02.2020р. суд відклав підготовче засідання на 24.02.2020р.

В судовому засіданні 24.02.2020р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 23.03.2020р.

Представник позивача в судове засідання 23.03.3020р. не з`явився, на електронну адресу суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з тим, що з 12.03.2020р. по 03.04.2020р. на усій території України установлено карантин (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020р. №211).

Представники відповідачів -1, -2, -3 в судове засідання 23.03.2020р. не з`явилися, на адресу суду направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з встановленням на території України карантину.

З огляду на подані клопотання сторін про розгляд справи без їх участі, та враховуючи закінчення строків розгляду справи, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Як зазначено в позовній заяві, 28.03.2017р. між Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради та позивачем укладено Договір №1/17 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування. 29.01.2018р. між позивачем та Управлінням праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області укладено Договір №3 про компенсацію втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд на автомобільному транспорті.

Позивач належним чином виконав умови укладених із відповідачами договорів і у період з січня по березень 2018 року забезпечив надання пільг громадянам, здійснивши безкоштовне перевезення автомобільним транспортом громадян пільгової категорії на загальну суму 476319 грн. Упродовж 2018-2019 років Управлінням праці та соціального захисту населення здійснено часткове відшкодування перевезення пільгових категорій пасажирів на суму 148010 грн. Таким чином не відшкодованими залишилися кошти в розмірі 328309,00 грн.

На думку позивача, норми чинного законодавства України, а саме положення Законів України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «Про автомобільний транспорт», «Про транспорт» закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку підприємства транспорту надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодовувати такі пільги.

А тому, враховуючи те, що відповідач-1 уклав відповідний договір на компенсацію пільгових перевезень пасажирів, відповідач-2 не виділив необхідних коштів в повному обсязі, а відповідач-3 є замовником згідно укладених договорів, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 328309,00 грн., як компенсацію з відшкодування пільгових перевезень громадян за період січень-березень 2018р.

Аргументи відповідачів.

Позиції Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради, Червоноградської міської ради та Виконавчого комітету Червоноградської міської ради є тотожними та зводяться до такого.

Відповідно до укладеного між сторонами Договору про організацію перевезень пасажирів, організатор забезпечує компенсацію втрат перевізнику внаслідок перевезення пільгових категорій пасажирів за окремою угодою між перевізником і Управлінням праці та соціального захисту населення, в межах коштів субвенції, спрямованих рішенням міської ради управлінню праці та соціального захисту населення. Згідно п. 1.3 Договору про компенсацію втрат від перевезень пільгових категорій громадян фінансування видатків на компенсацію перевізникам втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд на міських маршрутах здійснюється в межах кошторисних призначень та помісячного розпису асигнувань з врахуванням довідок змін, доведених міським фінансовим управлінням Червоноградської міської ради. Відповідно до п. 2.1.3 Договору про компенсацію, головний розпорядник здійснює компенсацію перевізнику втрат від перевезень пільгових категорій громадян в межах суми асигнувань. У 2018 році на компенсаційні виплати на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян з місцевого бюджету розподілено 2200,0 тис. грн.

Таким чином, уклавши відповідні договори, позивач погодив, що сума компенсації, яка підлягала виплаті у 2018 році, в т.ч. січні-березні 2018р. здійснюватиметься в межах кошторисних призначень та помісячного розпису асигнувань і ця сума не може перевищувати виділені кошторисні призначення та розподіляється пропорційно між усіма перевізниками, які уклали договір з головним розпорядником з врахуванням коефіцієнта, визначеного міською комісією з визначення коефіцієнта співвідношення чисельності пасажирів-пільговиків та пасажирів, які оплачують проїзд в автомобільному транспорті на 2018 рік (затвердженою рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 28.01.2016р. №21). За січень-березень 2018 року позивачу підлягали виплаті кошти у розмірі 148010,00 грн., які управлінням було виплачено протягом лютого-квітня 2018 року. Відтак позовні вимоги позивача, на думку відповідачів, є повністю безпідставними.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

28.03.2017р. між позивачем (Перевізник) та Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради (Організатор) укладено Договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 1/17 (далі Договір № 1/17) згідно котрого організатор надає перевізникові право на обслуговування автобусного маршруту загального користування в режимі маршрутного таксі: №2 Автовокзал вул. Львівська, вул. Св. Володимира (Автопарк).

Термін дії Договору з 31.03.2017р. до 24.07.2019р. (п. 4.1 Договору № 1/17).

Відповідно до п.2.1.5 Договору № 1/17 організатор забезпечує компенсацію втрат перевізнику внаслідок перевезення пільгових категорій пасажирів за окремою угодою між перевізником і Управлінням праці та соціального захисту населення, в межах коштів субвенції, спрямованих рішенням міської ради Управлінню праці та соціального захисту населення.

29.01.2018р. між позивачем та Управлінням праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області (Головний розпорядник) укладено Договір про компенсацію втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд на автомобільному транспорті (далі Договір № 3), строк чинності котрого був з 01.01.2018р. до 31.12.2018р., а в частині оплати до повного виконання.

Пунктом 1.2 Договору № 3 визначено, що він регламентує відносини сторін щодо проведення компенсації головним розпорядником перевізнику витрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд, відповідно до чинного законодавства в 2018 році та фінансуються по КПКВ 0813033 «Компенсаційні виплати на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян».

Відповідно до положень пунктів 1.3 та 1.4 Договору № 3 фінансування видатків на компенсацію перевізникам втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд здійснюється в межах кошторисних призначень та помісячного розпису асигнувань з врахуванням довідок змін, доведених міським фінансовим управлінням Червоноградської міської ради. Компенсація перевізникам втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд, здійснюється пропорційно між всіма перевізниками, які уклали договір з Головним розпорядником з врахуванням коефіцієнта, визначеного міською комісією з визначення коефіцієнта співвідношення чисельності пасажирів пільговиків та пасажирів, які оплачують проїзд в автомобільному транспорті на 2018р. Сума, яка не взята до відшкодування головним розпорядником, не переходить до наступного звітного періоду, але може бути переглянута у кінці бюджетного року при надходженні додаткового фінансування.

За змістом п. 2.2.2 Договору № 3 перевізник подає своєчасно в повному обсязі та згідно встановлених форм головному розпоряднику до 25 числа місяця наступного за звітним розрахунки суми компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Головний розпорядник після прийняття розрахунків та уточнення, в межах затверджених бюджетних асигнувань складає разом з перевізником відповідні акти звірки розрахунків за формою 3-пільга і до 1 числа місяця, наступного за звітним, реєструє в органах державного казначейства бюджетні фінансові зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем була надано Управлінню праці та соціального захисту населення розрахунки компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян на міських маршрутах за період січень-березень 2018 року на загальну суму 476319 грн.

Разом з тим, після прийняття вказаних розрахунків та уточнення в межах бюджетних асигнувань, між позивачем та відповідачем було підписано Акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги за період січень-березень 2018 року на загальну суму 148010,00 грн.

Відповідно до платіжних доручень №399 від 14.02.2018р., №642 від 13.03.2018р. та від 20.04.2018р. кошти у розмірі 148010,00 грн. було виплачено позивачу.

Враховуючи те, що позивачу не доплатили кошти у розмірі 328309,00 грн. за відповідний період, він звернувся з даним позовом до суду.

ОЦІНКА СУДУ.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Як встановлено судом, між позивачем та Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради існують договірні відносини щодо організації перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, а між позивачем та Управлінням праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради існують договірні відносини щодо компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян на міських маршрутах.

За змістом ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відносини з перевезення пасажирів регулюються, зокрема, Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001р. № 2344-ІІІ та Законом України «Про транспорт» від 10.11.1994р. № 232/94-ВР.

За змістом ст. 7 ЗУ «Про автомобільний транспорт», забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про транспорт» підприємства транспорту зобов`язані забезпечувати, зокрема, права на пільги громадян щодо користування транспортом.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про автомобільний транспорт» органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Частиною першою статті 31 цього Закону передбачено, що розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати встановлюються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що норми чинного законодавства України закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії, а тому обов`язку підприємства транспорту надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує обов`язок держави в особі її органів відшкодовувати такі пільги. Разом з тим, законодавством також передбачено, що розмір і механізм такого відшкодування встановлюються договором.

Як встановлено судом в п.2.1.5 Договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 1/17 від 28.03.2017р. сторони погодили, що організатор забезпечує компенсацію втрат перевізнику внаслідок перевезення пільгових категорій пасажирів за окремою угодою між перевізником і Управлінням праці та соціального захисту населення, в межах коштів субвенції, спрямованих рішенням міської ради Управлінню праці та соціального захисту населення.

Крім цього, положення про те, що Управління праці здійснює компенсацію перевізнику втрат від перевезення пільгових категорій громадян в межах суми асигнувань передбачено і в п. 2.1.3 Договору № 3 від 29.01.2018р., який було укладено між сторонами відповідно до положень ЗУ «Про автомобільний транспорт», рішення Червоноградської міської ради від 21.12.2017р. № 700 «Про міський бюджет м. Червонограда на 2018 рік», рішень виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 27.07.2016р. № 141 «Про затвердження Порядку розподілу між перевізниками коштів компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян» та від 30.11.2016р. №237 «Про внесення змін в рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 28.01.2016р. №21».

Більше того, як вже зазначалося, згідно п. 1.4 Договору № 3 сторони погодили, що компенсація перевізникам втрат від перевезень пільгових категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд, здійснюється пропорційно між всіма перевізниками, які уклали договір з Головним розпорядником з врахуванням коефіцієнта, визначеного міською комісією з визначення коефіцієнта співвідношення чисельності пасажирів пільговиків та пасажирів, які оплачують проїзд в автомобільному транспорті на 2018р.

Таким чином, враховуючи викладене, вбачається, що позивач, керуючись положеннями чинного законодавства України та принципом свободи договору, уклавши Договір № 1/17 від 28.03.2017р. та Договір № 3 від 29.01.2018р. на визначених ними умовах погодився, що відшкодування за пільгове перевезення громадян буде здійснюватися йому не в повному обсязі, або в чітко визначеній сумі, а в межах кошторисних призначень та пропорційно із всіма перевізниками.

Як встановлено судом, у 2018 році відшкодування втрат перевізнику від перевезень пільгових категорій громадян, що мали право на пільговий проїзд в автомобільному транспорті, Управлінням праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради здійснювалося в межах коштів з міського бюджету м. Червоноград.

Згідно додатку №7 до рішення Червоноградської міської ради від 21.12.2017р. №700 «Про міський бюджет м. Червонограда на 2018 рік» Управлінню праці розподілено 1200,0 тис. грн. на компенсацію виплат на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян.

Відповідно до кошторису на 2018 рік Управлінню затверджено компенсаційну виплату на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян в розмірі 1200,0 тис. грн. та затверджено план асигнувань на 2018 рік на зазначену суму.

Згідно довідок від 24.07.2018р. про зміни до річного розпису бюджету на 2018 рік та про зміни до помісячного розпису асигнувань на 2018 рік, затверджених Червоноградським міським фінансовим управлінням, Управлінню праці додатково на компенсацію виплат на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян розподілено 1000,0 тис. грн. Всього Управлінню у 2018 році на компенсаційні виплати на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян з місцевого бюджету розподілено 2200,0 тис. грн.

Таким чином, Управлінням праці у 2018 році, в межах кошторисних призначень та помісячного плану асигнувань з врахуванням довідок змін, позивачу було проведено відшкодування втрат від перевезених пільгових категорій громадян за січень-березень 2018р. на загальну суму 148010,00 грн.

Як вбачається з підписаних актів звіряння розрахунків за надані населенню послуги, які позивач підписав без жодних застережень, станом на 01.01.2019р. заборгованість Управління праці перед позивачем відсутня.

Позивач на обґрунтування своїх доводів посилається також на рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 та рішення ЄСПЛ у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 30.11.2004. Проте, як правильно зазначає відповідач-1 вказані рішення не можуть братись до уваги, оскільки жодних додаткових зобов`язань на суму 328309,00 грн. відповідач не брав, що підтверджується умовами договору.

З огляду на викладене, враховуючи те, що сторонами було погоджено, що сума компенсації, яка підлягає виплаті позивачу в 2018 році, здійснюватиметься в межах кошторисних призначень та розподіляється пропорційно між усіма перевізниками, з огляду на те, що згідно затвердженого обсягу субвенції, позивачу підлягали виплаті кошти у розмірі 148010,00 грн., які відповідачем було виплачено протягом 2018 року, суд не вбачає в діях відповідачів порушень умов укладених договорів та прав позивача.

Крім цього суд звертає також увагу на безпідставність пред`явлення позову про солідарне стягнення коштів з трьох відповідачів, оскільки за змістом ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

З положень чинного законодавства України та умов укладених позивачем договорів вбачається, що обов`язок здійснювати відшкодування коштів за пільгові перевезення пасажирів покладається на Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради. І ніде в законодавстві та договорах не передбачено солідарного обов`язку відшкодування цих коштів відповідачем-2 та відповідачем-3.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, сплачений судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судовий збір залишити за позивачем.

3. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.03.2020р.

Суддя Крупник Р.В.