ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

20.03.2020 Справа № 920/720/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., за участю секретаря судового засідання - Пономаренко Т.М., розглянувши заяву № 15741 від 26.02.2020 заступника начальника Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_1 (надалі - ДВС) про роз`яснення судового рішення по справі

за позовом Селянського (фермерського) господарства Мірошніченка В`ячеслава Анатолійовича

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»,

про зобов`язання привести земельну ділянку у попередній стан,

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув,

ДВС - не прибув.

Стислий виклад рішень по справі.

14.09.2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд зобов`язати відповідача привести земельну ділянку у попередній стан.

Рішенням господарського суду Сумської області від 27.05.2019 позовні вимоги були задоволенні повністю та було зобов`язано відповідача привести земельну ділянку площею 2,1014 га, яка розташована на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області за межами населених пунктів, у попередній стан (а.с.65-78, том 2).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 вищезазначене рішення першої інстанції було залишено без змін (а.с.137-150, том 2).

02.12.2019 на примусове виконання рішення першої інстанції було видано відповідні накази (а.с.156-157, том 2). Позивач звернувся до органу ДВС з наказом по справі для примусового виконання рішення по справі.

Заяви учасників справи. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

03.03.2020 до суду звернувся орган ДВС з заявою про роз`яснення рішення по справі (а.с.159-161, том 2), оскільки відповідач не має змоги виконати рішення суду, так як є незрозумілим зміст резолютивної частини рішення, що викликає труднощі у виконанні судового рішення. В рішенні суду не вказано яким шляхом, та яким чином, як, яким методом (способом), за яких умов привести земельну ділянку у попередній стан. В рішенні суду не має визначення поняття «попередній стан».

Ухвалою суду від 05.03.2020 заява була призначена до розгляду на 12.03.2020.

Позивач 12.03.2020 надав до суду пояснення, в яких зазначає, що виконання рішення суду та приведення земельної ділянки площею 2,104 га, яка розташована на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області за межами населених пунктів у попередній стан повинно відбуватись на підставі Робочого проекту землеустрою, погодженого та затвердженого у встановленому законом порядку та з дотриманням положень Робочого проекту землеустрою та вимог ст.ст. 1, 52 Закону України «Про охорону земель», ст.ст. 20, 54 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 166, 186 Земельного кодексу України (а.с.176-178, том 2).

12.03.2020 в судовому засіданні було оголошено перерву до 20.03.2020, оскільки позивач вручив в судовому засіданні письмові пояснення заявнику та відповідачу. Перерва була оголошена для надання можливості вказаним особам надати відповідь на зазначені пояснення.

Відповідачем 17.03.2020 до суду надано клопотання про відкладення розгляду справи через спалах у світі короновірусу. Суд визнав клопотання відповідача таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 245 ГПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Враховуючи десятиденний строк розгляду заяви та те, що відкладення розгляду заяви є правом суду, неприбуття представників сторін не перешкоджає розгляду заяви, а відповідачу надавався час для надання письмових пояснень стосовно заяви, однак відповідач вказаним правом не скористався, а тому суд вбачає за доцільне провести розгляд заяви у даному судовому засіданні та відмовити у клопотанні відповідача про відкладення розгляду заяви.

В даному судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду.

Фактичні обставини, встановлені судом. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Щодо процесуальних положень про роз`яснення рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів.

Суд звертає увагу, що роз`яснено може бути рішення суду в тому випадку, якщо рішення важко виконати, так як наявна значна ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності чи нечіткості рішення. Завданням суду є саме вирішення конфлікту між сторонами та прийняття судового акта, а ДВС здійснює виконання зазначеного акта на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та інших законів і нормативно-правових актів.

Щодо повноважень, прав та обов`язків органу ДВС та дій суду при роз`ясненні рішення.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

У судовій практиці (наприклад постанова Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 819/570/18) сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Отже, суд звертає увагу, що орган ДВС має право та зобов`язана виконувати рішення суду на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону. Визначення шляхів та яким чином, методом (способом) виконати рішення суду відноситься до повноважень ДВС, а не суду. Крім того, рішення суду не може бути умовним та суд не може вказувати, що рішення повинно виконуватись за певних умов, оскільки рішення, яке набрало законної сили, відповідно до Конституції України, підлягає обов`язковому виконанню.

Також, суд зазначає, що відповідач має право звернутись до суду з заявою про роз`яснення рішення суду, однак не звернувся та не зазначив, що саме не зрозуміло відповідачу при виконанні рішення суду, а звернувся з проханням до ДВС про необхідність звернення до суду з відповідною заявою. Орган ДВС зазначає, що відповідач не має змоги виконати рішення суду та зазначає причини, однак не зазначає, що саме не зрозуміло державному виконавцю.

Стосовно питання про поняття «попередній стан», то, на думку суду, вказане питання повинно вирішуватись органом ДВС при виконанні рішення суду з урахуванням нормативно-правових актів, які регулюють приведення земельних ділянок в попередній стан, в тому числі Земельного кодексу України та фактичних обставин, які існують при виконанні рішення суду.

Крім того, на переконання суду, чинне законодавство України не передбачає роз`яснення саме механізму виконання рішення суду, тому суд не вбачає підстав для такого роз`яснення.

Щодо роз`яснення рішення по даній справі.

Суд звертає увагу, що під час роз`яснення судом рішення не допускається зміна формулювання змісту цього рішення.

Як вже зазначалось, рішенням суду по даній справі було зобов`язано відповідача привести земельну ділянку площею у попередній стан. Орган ДВС зазначив, що не може виконати рішення суду, оскільки в рішенні суду не вказано яким шляхом необхідно привести земельну ділянку у попередній стан.

Як зазначалось в рішенні суду, відповідно до ст. 20 Закону України «Про землеустрій» заходи, передбачені затвердженою в установленому порядку документацією із землеустрою, є обов`язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, власниками землі, землекористувачами, у тому числі орендарями.

Нормами ст. 54 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що робочі проекти землеустрою складаються з метою реалізації заходів з рекультивації порушених земель, консервації деградованих та малопродуктивних угідь, поліпшення сільськогосподарських і лісогосподарських угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, зсувів, ущільнення, закислення, забруднення промисловими та іншими відходами, радіоактивними та хімічними речовинами. Робочі проекти землеустрою розробляються на підставі рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Частиною 10 ст. 186 Земельного кодексу України передбачено, що робочі проекти землеустрою підлягають погодженню територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Суд погоджується з доводами позивача, що виконання рішення суду органом ДВС та приведення земельної ділянки площею 2,104 га, яка розташована на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області за межами населених пунктів, у попередній стан повинно відбуватись на підставі Робочого проекту землеустрою, погодженого та затвердженого у встановленому законом порядку та з дотриманням положень Робочого проекту землеустрою та вимог ст.ст. 1, 52 Закону України «Про охорону земель», ст.ст. 20, 54 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 166, 186 Земельного кодексу України.

Отже, оскільки рішення суду може бути роз`яснено без зміни його змісту, чинне законодавство України не передбачає роз`яснення саме механізму виконання рішення суду та враховуючи зазначені вище обставини, які встановлені судом у рішенні, то заява органу ДВС підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає роз`ясненню з урахуванням зазначених вище обставин.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 245 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву заступника начальника Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_1 № 15741 від 26.02.2020 про роз`яснення судового рішення по справі № 920/720/18 - задовольнити частково.

2. Роз`яснити рішенням господарського суду Сумської області від 27.05.2019 по справі № 920/720/18 зазначивши, що виконання рішення та приведення земельної ділянки площею 2,104 га, яка розташована на території Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області за межами населених пунктів у попередній стан повинно відбуватись на підставі Робочого проекту землеустрою, погодженого та затвердженого у встановленому законом порядку та з дотриманням положень Робочого проекту землеустрою та вимог ст.ст. 1, 52 Закону України «Про охорону земель», ст.ст. 20, 54 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 166, 186 Земельного кодексу України.

3. В іншій частині заяви заступника начальника Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_1 № 15741 від 26.02.2020 про роз`яснення судового рішення по справі № 920/720/18 - відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала підписана суддею 25.03.2020.

Суддя В.Л. Котельницька