ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Черкаси справа № 925/1447/19

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Романенко Л.В, розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом Приватного підприємства Міськбуд-Плюс, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 345,

до Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36

про зобов`язання вчинити дії,

без участі повноважних представників сторін.

Приватне підприємство Міськбуд-Плюс звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Черкаської міської ради про зобов`язання вчинити дії, а саме переглянути умови договору оренди землі від 14.09.2016 в частині цільового призначення земельної ділянки комунальної власності кадастровий номер :02:003:0034, та відшкодувати судові витрати.

Пізніше позивач змінив предмет спору та просив суд встановити юридичний факт невідповідності ділянки вимогами до земель рекреаційного призначення.

Короткий опис руху справи:

24.12.2019 господарський суд відкрив провадження у справі.

10.02.2020 позивачем подано заяву про зміну предмету позову (а.с. 62-63). Позивач просить судовим рішенням встановити факт, що спірна земельна ділянка за цільовим призначенням не відповідає землям рекреаційного призначення. Заяву прийнято судом до розгляду.

02.03.2020 позивачем подано клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи (а.с. 82-83). На вирішення експертизи запропоновані три питання:

- чи може земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0034 за цільовим призначенням відноситись до земель будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення?

- які координати, площа несанкціонованого сміттєзвалища на земельній ділянці по вул. Мендєлєєва, 4 в м. Черкаси?

-яка площа земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0034 у зв`язку зі зсувами - на момент проведення експертизи?

Представник відповідача заперечив проти позову та проти призначення і проведення експертизи, оскільки запропоновано суто технічні питання і позивач не позбавлений права звернутися до фахівців-землеупорядників для отримання відповідей на свої питання. Просив відмовити в задоволенні клопотання про призначення земельної експертизи.

Суд відмовив в задоволенні клопотання про призначення та проведення судової земельно-технічної експертизи, оскільки позивачем не наведено обґрунтування застосування спеціальних знань, а позивач не звертався до фахівців для отримання необхідних висновків приписи ст.ст. 99, 100 ГПК України. Суд прийняв до провадження змінені позивачем вимоги.

02.03.2020 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення по суті спору (відзив), в яких відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Ухвалою господарського суду від 02.03.2020 підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи по суті на 11:00 год. 25 березня 2020 року.

Сторони не змогли вирішити спір в позасудовому порядку.

В судове засідання представники сторін не з`явились.

Позивач не обґрунтував суть порушеного права та спосіб захисту права.

Суд враховує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду спору. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, вказаним в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДРПОУ.

Інших доказів сторонами не подано.

Відповідно до приписів ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 25.03.2020 проголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Між сторонами виникли та тривають господарські відносини оренди землі - використання земельної ділянки комунальної власності за плату під розміщення комплексу будівель та споруд на підставі рішення Черкаської міської ради від 28.07.2016 №2-885 «Про припинення обласному комунальному

підприємству «Готельний комплекс «Дніпро» Черкаської обласної ради права користування земельною ділянкою по вул. Менделєєва, та про надання ПП «Міськбуд-Плюс» земельної ділянки в оренду по вул. Менделєєва, 4 у зв`язку з орендою комунального нерухомого майна.

Між Черкаською міською радою (як орендодавець) та приватним підприємством «Міськбуд-Плюс» (як орендар) укладено договір оренди землі від 14.09.2016.

Вказаний договір підписаний представниками обох сторін та скріплений їх печатками. Копія договору знаходиться в матеріалах справи (а.с. 19-21).

Відповідно до п. 2 вказаного договору об`єктом оренди є земельна ділянка площею 5,3731 га (кадастровий номер :02:003:0034) під комплекс будівель та споруд.

Площа земельної ділянки по вул. Менделєєва, 4 в м. Черкаси 5,3731 га. Строк оренди землі до 30.04.2020.

Спірна земельна ділянка віднесена до категорії земель рекреаційного призначення для будівництва та обслуговування об`єктів.

На виконання умов договору 14.09.2016 сторонами був підписаний Акт приймання-передачі земельної ділянки. Копія вказаного акта знаходиться в матеріалах справи (а.с. 22).

Заявою від 28.09.2016р. вих. №16 позивач (орендар) звернувся до відповідача (орендодавця) з заявою про неможливість використання спірної земельної ділянки через її неналежний санітарний стан, розміщення звалища на ділянці та просив утворити комісію щодо перевірки неналежного санітарного стану спірної земельної ділянки.

Виконком Черкаської міської ради утворив комісію та видав розпорядження про обстеження земельної ділянки по вул. Менделєєва, 4 в м. Черкаси.

Комісією виконкому міської ради виявлено звалище сміття на спірній ділянці та направлено листа обласному комунальному підприємству «Готельний комплекс «Дніпро» (попередньому землекористувачеві) про приведення ділянки в належний санітарний стан.

На момент звернення з позовом за твердженням позивача - проблема неналежного санітарного стану ділянки не вирішена, ділянка засипана будівельним сміттям. Позивач жодних будівельних робіт на спірній ділянці не проводив і ділянку не засмічував.

Крім того, фахівці Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Черкаській області обстежили схили спірної земельної ділянки та листом від 16.04.2019 року вих. №03-2287/01-20 підтвердили наявність ознак зсувних процесів в окремих місцях по периметру ділянки.

Попередній користувач ділянкою ОКП «Готельний комплекс «Дніпро» теж вказував на зменшення площі спірної земельної ділянки внаслідок зсувних процесів.

Позивач вважає неможливим віднесення спірної земельної ділянки по вул. Менделєєва, 4 в м. Черкаси до земель рекреаційного призначення через розміщення на ділянці будівельного сміття та наявних зсувних процесів та просить судовим рішенням (з урахуванням заяви про зміну предмету спору) встановити факт, що спірна земельна ділянка за цільовим призначенням не відповідає землям рекреаційного призначення.

При цьому позивач не отримував дозволу від власника землі про виготовлення проектної документації на зміну цільового призначення землі, не замовляв та не проводив досліджень та експертиз про цільове призначення ділянки чи можливу зміну цільового призначення спірної земельної ділянки.

У письмових поясненнях від 02.03.2020 відповідач проти задоволення позовних вимог (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) заперечив повністю. Відповідач вказує на ту обставину, що при укладанні з позивачем договору оренди спірної земельної ділянки позивачем вказаний договір було підписано без жодних зауважень, що на думку відповідача, свідчить про обізнаність позивача про стан земельної ділянки та її відповідність потребам позивача та умовам договору.

Відповідно до положень Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів АРК та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Позивач після укладення договору оренди вказаної земельної ділянки не звертався до відповідача з питанням щодо зміни цільового призначення та передачі земельної ділянки у власність або у користування.

Окрім того, відповідач вказує на те, що позивачем не вказано у який спосіб відповідачем порушені його законні права чи інтереси та як їх належить відновити.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим - приписи частини 1 ст. 236 ГПК України.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Позивач є суб`єктом господарювання на ринку надання послуг в Україні.

Відповідач є органом місцевого самоврядування та може діяти лише в спосіб, визначений приписами Закону, і не інакше приписи ст. 19 Конституції України. Діяльність відповідача регламентована нормами спеціального ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

Позивач не звертався до відповідача з заявами, пропозиціями чи клопотаннями про розгляд питання зміни цільового призначення спірної земельної ділянки по вул. Менделєєва, 4 в м. Черкаси, чи надання дозволу на виготовлення проекту зміни цільового призначення ділянки.

Види використання земель в межах певної категорії земель визначаються власником земель або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених Законом, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до вимог ст. 20 ЗК України:

1. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

2. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідач доводи позивача спростував та просить в позові відмовити.

Окрім того, спору про визнання Договору оренди землі чи Додатків до нього недійсними - між сторонами немає.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Законодавець встановив способи захисту порушеного права в приписах ст.ст. 15 та 16 ЦК України:

Стаття 15. Право на захист цивільних прав та інтересів

1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16. Захист цивільних прав та інтересів судом

1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

3. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Суд при ухваленні рішення також враховує, що встановлення юридичних фактів чи фактів, що мають юридичні наслідки для особи не відносяться до юрисдикції господарських судів України приписи ст. 20 ГПК України.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Проте позивач не довів та не пояснив, за захистом якого порушеного права позивач звернувся до суду та в який законний спосіб він хоче захистити право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Разом з тим вищезазначені вимоги закону суд не може залишити поза увагою, оскільки такий запропонований позивачем спосіб захисту не передбачений законом. Вимога не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, хоч у цьому випадку і таке не мало місце.

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що позивачем використано неналежний спосіб порушеного права, що не відповідає приписам ст.ст. 15-16 ЦК України та не відноситься до юрисдикції господарських судів України, в задоволенні позову належить відмовити повністю за необгрунтованістю, безпідставністю та недоведеністю вимог.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» nо.23465/03 від 08.03.2012р.);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» nо. 4909/04 від 10.02.2010р., рішення «Трофімчук проти України» nо. 4241/03 від 28.10.2010р.);

- принцип повноти та межі обгрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994р., серія А, N 303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» nо. 4994/04 від 09.09.2011р.).

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача повністю та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного підприємства Міськбуд-Плюс, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 345, ідентифікаційний

до Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, ідентифікаційний

про встановлення юридичного факту невідповідності спірної ділянки кадастровий номер :02:003:0034 землям рекреаційного призначення - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення або через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 31.03.2020.

Суддя Г.М. Скиба