ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2020м. ДніпроСправа № 904/578/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариствоо "ДТЕК Павлоградвугілля",м.Дніпро

про стягнення 18 865,00грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу в розмірі 18 865,00 грн. за невірно зазначену масу вантажу в залізничній накладній № 45638020.

Ухвалою суду від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У позовній заяві позивач просить суд розглянути справу з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 03.02.2020 у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.

10.03.2020 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що зважування завантажених вагонів, для встановлення маси вантажу здійснюється співробітниками відповідача на повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах СВ-1 50000В, заводський номер 321389. Зазначенні вагонні ваги взяті на облік залізницею, про що свідчить виданий технічний паспорт ЗВВТ №0109 у відповідності до п.2.3 «Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України», затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442. Відповідачем проводилась своєчасна повірка засобів вимірювальної техніки: 150 тонних тензометричних вагонних ват СВ-1 50000В, що засвідчується проставлянням підпису повірника та повіреного клейма у паспорті на вагонні ваги про придатність до застосування, зазначених вагонних ваг. Таким чином, відповідач відповідно до встановлених законодавством вимог здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси ватажу в залізничній накладній є неможливим. З огляду на викладене вище, позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

10.03.2020 відповідач подав до суду заяву про зменшення розміру штрафу, в якій зазначив, що штраф, який заявлено позивачем до стягнення, не має компенсаторний характер, проте є додатковим засобом отримання прибутку для позивача. Відповідачем за накладною № 45638020 за перевезення вантажу було сплачено провізну плату та додаткові збори за всю відстань перевезення вантажу, за повну вагу, вказану в перевізному документі, що підтверджується даними графи 34 накладних. Таким чином, залізниця фактично отримала надлишкову плату (переплату) залізничного тарифу, оскільки відповідач здійснив оплату провізної плати та додаткових зборів за надлишкову масу вантажу. Будь-яких збитків внаслідок того, що відповідачем була зазначена не вірна маса вантажу у залізничній накладній, позивач не зазнав. З 01.10.2019 дозволено комерційний імпорт електроенергії з Російської Федерації, що завдає катастрофічну шкоду економіці України та вугледобувним компаніям, зокрема, й ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». В наслідок зниження енергоспоживання на теплових електричних станціях накопичені значні запаси вугілля, що в свою чергу призводить до нездатності розрахуватися з вугледобувними підприємствами, в тому числі з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», та викликає кризу у вугільній галузі. Зараз на складах розміщено незатребуваних/неспожитих понад 3 мільйони тон вугілля, що є критичним для галузі в цілому. Дискримінація української теплової генерації все більше паралізує роботу підприємств вугледобувної галузі. Щоб знизити витрати і спробувати пережити кризу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» змушений йти на крайні заходи і припиняти роботу виробництва, виводячи співробітників в простий. З 06.12.2019 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвуплля» вимушено скорочувати видатки на видобуток вугілля та робочі місця, зупиняти роботу шахт, вводячи вимушений простій. З огляду на зазначене, також очікується негативний вплив змін у функціонуванні ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на соціально-економічний стан території, зокрема, скорочення обсягів надходжень коштів до місцевого бюджету м. Павлоград, припинення фінансування програм соціально-економічного розвитку регіону. Враховуючи все викладене вище, відповідач просить суд у разі встановлення факту невірного зазначення відповідачем у накладній №45638020 маси ватажу за спірним перевезенням та задоволення позову, зменшити суму штрафу.

10.03.2020 відповідач подав до суду заяву проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якій просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.03.2020 у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

16.03.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що самий лише факт зважування вагону на справних, повірених вагах жодним чином не доводить того, що вага, зазначена відправником у накладній є правильною. Зокрема, придатність ваг до використання ніяким чином не гарантує дотримання відповідачем самої процедури зважування та внесення у перевізний документ саме цих даних, які були отримані в результаті зважування. Також зазначив, що статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, якими чітко визначено розмір штрафу. Тому, підстав для його зменшення не має.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2019 згідно з накладною № 45638020 (а.с. 7) зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Кураховка Донецької залізниці було відправлено вагони, в тому числі вагон № 63094817 з вантажем вугілля кам`яне марки г-газовий.

Вантажоодержувачем за вказаною залізничною накладною (графа № 4) є ТОВ «Курахівська ЦЗФ» (далі - вантажоодержувач).

Вантажовідправником є ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

02.08.2019 по прибутті вагону на станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці було здійснено комісійне переважування вагону № 63094817, результат зафіксовано в Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах (а.с. 10) і складено акт загальної форми 73 від 02.08.2019 (а.с. 9) та комерційний акт № 454502/16 від 02.08.2019 (а.с. 8).

Комерційний акт № 454502/16 від 02.08.2019 (а.с. 8) засвідчує, що при контрольному зважуванні вагона № 63094817, відправленого за накладною № 45638020 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з масою зазначеною в накладній. В документі зазначається: вугілля кам`яне марки г-газовий. Навантаження навалом, розрівняний та маркований прокольними борознами. Вантаж в твердому стані, з вологістю не більше 12%, нетто 70000 кг, тара 23 400 кг. В дійсності виявилось: вантаж вугілля кам`яне, брутто 87 000 кг, тара з документу 23400 кг, нетто 63600 кг, що менше маси зазначеної в документі 6 400 кг. Зважування проводилось без відчеплення при повній зупинці на справних 150 т вагонних вагах № 10 ст. Павлоград 1 (протокол випробування 29.11.2018). Зважування проводилось двічі комісією в тому ж складі, маса брутто 87000кг не змінилась. Навантаження в вагоні рівномірне, нижче бортів 0,1 0,4м. Вантаж марковано прокольними борознами, маркування не порушене, без вибірок та заглиблень. Вагон в технічному відношенні справний. Без дверний, люка щільно зачинені, течі та слідів течі вантажу не має.

Посилаючись на те, що відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, позивач просить суд стягнути з відповідача, як вантажовідправника, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у розмірі 18 865,00 грн.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати у сумі 18 865,00 грн.

Предметом доказування є встановлення наявності чи відсутності обставин неправильного зазначення відповідачем маси вантажу у вагоні № 63094817, прийнятого до перевезення за залізничною накладною № 45638020.

Ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (ст.3 Закону України "Про залізничний транспорт"),

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 із змінами та доповненнями (далі - Статут залізниць України), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення (ч. 1 ст. 908 Цивільного кодексу України).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 1-3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).

Накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача (ст. 6 Статуту залізниць України).

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (ч. 1 ст. 22 Статуту залізниць України).

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (ч. 1 - 3 ст. 23 Статуту залізниць України).

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (ч. 1, 2 ст. 24 Статуту залізниць України).

Разом з тим згідно з абз.4 п.28 Правил приймання вантажів до перевезення (затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644) вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (ч. 4 ст. 52 Статуту залізниць України).

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (ст. 105 Статуту залізниць України).

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (ст. 129 Статуту залізниць України).

За змістом п.3 Правил складання актів (затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334) акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Комерційні акти складаються: на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби. (п.4 Правил складання актів).

Матеріалами справи підтверджується, що на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, що слідував за залізничною накладною № 45638020. Під час перевірки було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 63094817 не відповідає масі, вказаній відправником у вказаній накладній, про що складено комерційний акт № 454502/16 від 02.08.2019 (а.с. 8), відповідно до якого за результатами переважування вагону № 63094817, відправленого за накладною № 45638020, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою менше документа на 6 400 кг.

Технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки № 10 підтверджує, що ваги 150 т, на яких проводилось зважування вагону № 63094817 повірені 30.05.2019 (а.с. 11-12).

Комерційний акт № 454502/16 від 02.08.2019 за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства України, оформлений та підписаний повноважними особами залізниці.

За змістом пункту 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083), перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів. (п.5 Правил приймання вантажів до перевезення).

Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчіпленням вагонів або із зупинкою без розчіплення. Зважування під час руху дозволяється тільки на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Із зупинкою і розчіпленням вагонів зважуються вантажі: зернові, насіння, комбікорм і висівки, що перевозяться насипом; харчові в цистернах (олія, меляса тощо); картопля, овочі, баштанні культури, макуха, сіль харчова, метали всіх найменувань і лом кольорових металів, які перевозяться навалом. При зважуванні зернових вантажів, насіння, комбікормів і висівок, олії, меляси та інших харчових вантажів маса тари вагонів може перевірятися відправником перед навантаженням і одержувачем після вивантаження. При зважуванні решти зазначених у цьому параграфі вантажів маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником - перед навантаженням або одержувачем - після вивантаження. Зважування на вагонних вагах інших вантажів провадиться із зупинкою вагонів без розчіплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні. (п.10 Правил приймання вантажів до перевезення).

Засіб ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) це засіб вимірювальної техніки, який застосовується для визначення маси вантажу, що перевозиться залізничним транспортом (п.1.4 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012. № 442 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11.10.2012 за № 1716/22028).

Якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який відповідно до вимог пункту 2.2 розділу 2 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року № 411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 лютого 1997 року за № 50/1854 (далі - ПТЕ), оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (далі - технічний паспорт ЗВВТ) згідно з додатком 1 до цієї Інструкції. У технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку або державну метрологічну атестацію, вказується нормована похибка для різних режимів зважування згідно з вимогами пункту 1.9 розділу I цієї Інструкції, зазначається можливість зважування небезпечних вантажів згідно з наданими документами та робиться запис про придатність ЗВВТ для зважування відповідних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом. У технічному паспорті електронних ЗВВТ записуються також заводські номери датчиків, вагопроцесора, у разі потреби - контрольне число фіскальної реєстрації регулювання ЗВВТ, зазначене в експлуатаційних документах виробника ЗВВТ, яке визначає його технічний стан. (п.2.3 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України).

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів (затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644) якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Як встановлено судом вище, комерційним актом № 454502/16 від 02.08.2019 підтверджується зазначення у вагоні № 63094817, відправленому відповідно до накладної № 45638020, маси вантажу на 6 400 кг більше, аніж його фактична маса.

Пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. (ст.118 Статуту залізниць України).

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (ст. 122 Статуту залізниць України).

З огляду на викладене, предмет доказування, а саме обставини допущеного відповідачем неправильного зазначення маси вантажів у спірних вагонах доведений позивачем належними й допустимими доказами.

За вказаних обставин, всі наслідки за неправильність відомостей, зазначених у накладних, мають бути покладені на відповідача.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Відповідно до накладної № 45638020 розмір провізної плати вантажу у вагоні № 63094817 становить 3 773,00 грн.

Перевіркою розрахованої позивачем суми штрафу за неправильно зазначену у залізничних накладних масу вантажу порушень вимог статей 118, 122 Статуту залізниць України не встановлено.

Враховуючи викладене, господарський суд доходить висновку, що відповідачем порушені вказані вище вимоги Статуту залізниць України, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 18 865,00 грн. штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що зважування завантажених вагонів, для встановлення маси вантажу здійснюється співробітниками відповідача на повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах СВ-1 50000В, заводський номер 321389. Зазначенні вагонні ваги взяті на облік залізницею, про що свідчить виданий технічний паспорт ЗВВТ №0109 у відповідності до п.2.3 «Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України», затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442. Відповідачем проводилась своєчасна повірка засобів вимірювальної техніки: 150 тонних тензометричних вагонних ват СВ-1 50000В, що засвідчується проставлянням підпису повірника та повіреного клейма у паспорті на вагонні ваги про придатність до застосування, зазначених вагонних ваг. Таким чином, відповідач відповідно до встановлених законодавством вимог здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси ватажу в залізничній накладній є неможливим. З огляду на викладене вище, позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Твердження відповідача про зважування спірного вагону перед відправкою на справних, повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах СВ-150000В, заводський номер 321389, не спростовує факту внесення в накладну № 45638020 неправильних відомостей щодо ваги вантажу, що підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, заперечення відповідача судом відхиляються.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву про зменшення розміру штрафу, в якій просить суд зменшити суму штрафу. При цьому відповідач посилається на ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін. Тобто, що зменшення розміру санкцій є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності передбачених в контексті коментованої норми обставин.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 05.04.2018 у справі № 906/533/17.

Враховуючи викладене, господарський суд не вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2 102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ідентифікаційний код 00178353) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) штраф в розмірі 18 865,00 грн. за невірно зазначену масу вантажу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Мілєва