У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

03 квітня 2020 року м. Чернігів справа № 927/255/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали заяви Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (36039, м. Полтава, вул. В.Чорновола, 22 а) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СТАРТ-ІНВЕСТ» (14029, м. Чернігів, вул. Авіаторів, 19) 24 186 грн. 45 коп.

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СТАРТ-ІНВЕСТ» 24 186,45 грн. заборгованості по оплаті послуг, наданих згідно договору № 0901/2 субпідряду на надання послуг по експлуатаційному зимовому утриманню автомобільних доріг від 09.01.2019р.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати наданих послуг.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи підприємці.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено, зокрема перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вже було вказано вище, підставою виникнення права вимоги Дочірнє підприємство «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» визначає договір № 0901/2 субпідряду на надання послуг по експлуатаційному зимовому утриманню автомобільних доріг від 09.01.2019р. (надалі Договір), укладений між ним в особі начальника Лубенської ДЕД Ткаченка Володимира Васильовича (Субпідрядником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СТАРТ-ІНВЕСТ» в особі директора Слуцького Владислава Миколайовича (Генпідрядником).

За умовами Договору (п. 4.1 та 4.2), розрахунки проводяться Генпідрядником Субпідряднику після підписання Сторонами «Актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма № КБ-2в) і «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (форма № КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДСТУ та СОУ, які складаються Субпідрядником і подаються для підписання Генпідряднику в міру наданих послуг, але у будь-якому разі оплата здійснюється тільки з дати оформлення та реєстрації відповідних податкових накладних, у відповідності до вимог чинного законодавства України. Генпідрядник може здійснювати подекадно проміжні платежі за надані послуги.

Генпідрядник має право затримувати платежі за послуги, виконані з порушенням будівельних норм і правил, у разі відсутності оформлення та реєстрації з боку Субпідрядника податкової накладної у відповідності до вимог чинного законодавства України до усунення Субпідрядником виявлених порушень та відмовитися від прийняття закінчених послуг у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх використання відповідно до мети, зазначеної у Договорі, і не можуть бути усунені Субпідрядником або третьою особою, а також на строк проведення ним перевірок і випробувань якості виконаних робіт.

Генпідрядник має право затримувати платежі за виконані послуги та роботи у разі відсутності оформлення та реєстрації з боку Субпідрядника податкової накладної у відповідності до вимог чинного законодавства України за цим договором до моменту фактичної реєстрації Субпідрядником податкової накладної. В разі неподання податкової накладної відповідно до вимог чинного законодавства України Субпідрядник компенсує Генпідряднику повну суму податку на додану вартість, за якою останній втратив право на отримання податкового кредиту, а також штрафні санкції, які можуть виникнути у Генпідрядника у зв`язку з простроченням оформлення та реєстрації податкової накладної у відповідності до вимог чинного законодавства України Субпідрядником за цим договором. Генпідрядник здійснює оплату Субпідряднику протягом 10 календарних днів з дати оформлення та реєстрації податкової накладної у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 509, 510 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

У відповідності з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610, 612, 613 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Як було вказано вище, за умовами договору оплата здійснюється боржником лише після оформлення та реєстрації заявником податкових накладних з метою відображення в ній відповідної господарської операції (постачання передбачених умовами договору послуг).

Натомість, зі змісту заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів не вбачається виконання заявником свого обов`язку щодо оформлення та реєстрації податкових накладних; відповідні докази до заяви про видачу судового наказу заявником також не додані.

За таких обставин, матеріали заяви не свідчать про виникнення у заявника права грошової вимоги до боржника.

Згідно п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що з поданої заяви не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги до боржника, за якою підприємством подана дана заява, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Частиною 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 12, 147, 148, 152, 153, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Дочірньому підприємству «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СТАРТ-ІНВЕСТ» 24 186,45 грн. заборгованості по оплаті послуг, наданих згідно договору субпідряду на надання послуг по експлуатаційному зимовому утриманню автомобільних доріг від 09.01.2019р. № 0901/2.

.2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Дата набрання ухвалою законної сили 03.04.2020р.

Суддя А.С.Сидоренко