ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" березня 2020 р. м.Львів Справа № 909/1146/16

Суддя-доповідач Західного апеляційного господарського суду Дубник О.П.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» б/н від 16 березня 2020 року (вх. № 01-05/1172/20 від 25 березня 2020 року)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2020 року (суддя Фрич М.М., повний текст рішення складено 24.02.2020, м. Івано-Франківськ)

у справі №909/1146/16

за позовом: Державної екологічної інспекції у Івано-Франківській області, вул. Сахарова, 23А, м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство», вул. Д.Галицького, 118, смт. Ворохта, Івано-Франківська обл.

про відшкодування шкоди в розмірі 2 360 152, 92 грн заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства

ВСТАНОВИВ:

До Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» б/н від 16 березня 2020 року (вх. № 01-05/1172/20 від 25 березня 2020 року) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2020 року у справі №909/1146/16, якою позовну заяву Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Державного підприємства "Ворохтянське лісове господарство" задоволено. Стягнуто з Державного підприємства "Ворохтянське лісове господарство 2 360 152, 92 грн. (два мільйони триста шістдесят тисяч сто п`ятдесят дві гривні 92 к.) шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення норм лісового законодавства, яку перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища с. Поляниця Яремчанської міської ради. Також стягнути з Державного підприємства "Ворохтянське лісове господарство" на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області судовий збір в розмірі 35 402, 29 грн.

Західний апеляційний господарський суд керується правилами Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги передбачені ст. 258 ГПК України. Однак всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги апелянт не додає докази сплати судового збору.

З приписів ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону (у редакції станом на час подання апеляційної скарги) за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, особа, яка подає апеляційну скаргу повинна сплатити судовий збір - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 35 402, 29 грн., а тому апелянту за подання апеляційної скарги належить до сплати судовий збір в розмірі 53 103,43 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі апелянт просить відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. Дане клопотання апелянт обґрунтовує відсутністю коштів на рахунку у банківській установі.

Розглянувши вищевказане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (у редакції Закону України від 03.10.2017 N 2147-VIII), зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 3674-VI) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності підстав, зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI.

Наведений перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору є вичерпним, а наведені апелянтом доводи не є підставою для відстрочення сплати судового збору згідно з ст. 8 Закону № 3674-VI.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини право на доступ до суду не визнається абсолютним, оскільки можуть існувати правомірні обмеження: справа Наталії Михайленко проти України № 49069/11 від 30.05.2013, справа Плахтєєв та Плахтєєва проти України № 20347/03 від 12.03.2009, справа Мала проти України №4436/07 від 03.07.2014, справа Стебицький і Комфорт проти України № 10687/02 від 03.02.2011, справа Мусієнко проти України, № 26976/06 від 20.01.2011, справа Шульги проти України, № 16652/04 від 02.12.2010.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому у задоволенні поданого скаржником клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що апелянтом при поданні апеляційної скарги не подано належних, достатніх та допустимих доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі.

Відтак, суд зазначає, що апелянту за подання апеляційної скарги належить до сплати судовий збір в розмірі 53 103,43 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху із встановленням способу та строку для усунення недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору в сумі 53 103,43 грн, яку слід сплатити на рахунок №UA2013006 , Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007620, отримувач: УКуЛичак.р мЛьв./Личаківський/22030101, МФО банку: 899998 протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ч. 2 ст. 174, ст. ст. 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державному підприємству «Ворохнянське лісове господарство» у відстроченні судового збору за подання апеляційної скарги.

2.Апеляційну скаргу Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» б/н від 16 березня 2020 року (вх. № 01-05/1172/20 від 25 березня 2020 року) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2020 року у справі №909/1146/16 залишити без руху.

3. Апелянту усунути встановлені недоліки та надати (надіслати) суду докази сплати судового збору в сумі 53 103,43 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. При не усуненні недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.П.Дубник