Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "06" квітня 2020 р. м. Житомир Справа № 4/40-Б

Господарський суд Житомирської області у складі судді Макаревича В.А., без виклику учасників провадження, розглянувши матеріали позовної заяви ліквідатора Кіцула Сергія Богдановича № 06-09/664 від 19.09.2019 про витребування майна із чужого незаконного володіння та клопотання №06-09/665 від 19.09.2019 про звільнення від сплати судового збору у межах справи № 4/40-Б

За заявою Приватного підприємства "Баядєра"(м. Горлівка, Донецька обл.)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз - Віктан - Трейд"(м. Київ)

До боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім "ПродСоюз" (м. Житомир)

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" (м. Житомир).

23.09.2019 до господарського суду надійшла позовна заява ліквідатора Кіцула Сергія Богдановича № 06-09/664 від 19.09.2019 про витребування майна із чужого незаконного володіння та клопотання № 06-09/665 від 19.09.2019 про звільнення від сплати судового збору у межах справи № 4/40-Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" (м. Житомир).

Ухвалою суду від 24.09.2019 було відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду в засіданні суд позовної заяви ліквідатора Кіцула Сергія Богдановича №06-09/664 від 19.09.2019 про витребування майна із чужого незаконного володіння та клопотання № 06-09/665 від 19.09.2019 про звільнення від сплати судового збору до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду Житомирської області.

30.03.2020 до Господарського суду повернулись матеріали справи № 4/40-Б.

Дослідивши подану до суду позовну заяву ліквідатора Кіцула Сергія Богдановича № 06-09/664 від 19.09.2019 про витребування майна із чужого незаконного володіння, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до п.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (п.2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом у межах справи про банкрутство.

Дослідивши матеріали позовної заяви ліквідатора Кіцула Сергія Богдановича №06-09/664 від 19.09.2019 про витребування майна із чужого незаконного володіння та оглянувши додані документи, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для її прийняття з огляду на таке.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

- сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду заяви позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як було зазначено вище позовна заява ліквідатора Кіцула Сергія Богдановича № 06-09/664 від 19.09.2019 про витребування майна із чужого незаконного володіння надійшла до суду 23.09.2019.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2019 році з 1 січня - 1921,00 грн.

В поданій ліквідатором позовній заяві вказана ціна позову - 1 440 000,00 грн.

Отже, із врахуванням викладеного, ліквідатору Кіцулу С. Б. необхідно сплатити судовий збір у розмірі 21 600 грн (1 440 000 х 1,5%).

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України №12-6621/11 від 10.11.2011).

Також, до суду 23.09.2019 надійшло клопотання ліквідатора Кіцула Сергія Богдановича №06-09/665 від 19.09.2019 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви № 06-09/664 від 19.09.2019 про витребування майна із чужого незаконного володіння у межах справи № 4/40-Б.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені положення дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Однак визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Разом з тим, особа, що порушує питання саме про звільнення від сплати судового збору, повинна навести обґрунтування обставин (з наданням на їх підтвердження доказів), які свідчать про неможливість здійснення оплати цього збору як станом на момент звернення до суду, так і до закінчення розгляду справи, ухвалення судового рішення по суті вимог заяви, скарги.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" N 7 від 21.02.2013 року роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Відповідно до частини 3 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної та додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства врегульовано питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно ст. 30 Кодексу грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Право вимоги додаткової грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Отже, арбітражний керуючий Кіцул С.Б. як ліквідатор боржника, не позбавлений можливості сплатити судовий збір за власні кошти з подальшим їх відшкодуванням у відповідності до ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства шляхом подання на схвалення комітетом кредиторів (а в частині витрат, що стосуються заставного майна - забезпеченим кредитором) звіту про відшкодування витрат у зв`язку із здійсненням повноважень ліквідатора банкрута.

Відтак, виходячи з аналізу наведених норм, саме лише перебування боржника в процедурі банкрутства та перебування коштів від продажу майна банкрута, яке перебуває у заставі, на ліквідаційному рахунку у АТ "ВТБ Банк" відносно якого розпочато процедуру ліквідації, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки право на доступ до суду не є абсолютним, а вимога процесуального закону про сплату судового збору не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відтак, як вбачається з поданого клопотання, заявником не надано належних доказів на підтвердження викладених у ньому обставин та доказів того, що фінансове становище останнього унеможливлює сплату судового збору за подання позовної заяви у справі про банкрутство.

Водночас, суд зауважує, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 року N 484-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

В свою чергу, перебування Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім "ПродСоюз" в судовій процедурі ліквідації та перебування коштів від продажу майна банкрута, яке перебуває у заставі, на ліквідаційному рахунку у АТ "ВТБ Банк" відносно якого розпочато процедуру ліквідації, на що посилається ліквідатор, не є беззаперечною підставою для звільнення скаржника від сплати судового збору.

При цьому, під час розгляду клопотання ліквідатора суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 904/9117/17.

За таких обставин, оскільки доводи та докази заявника в обґрунтування причин звільнення його від сплати судового збору за подання заяви у межах справи про банкрутство є недостатніми та непереконливими, то у суду відсутні підстави для задоволення клопотання ліквідатора банкрута про звільнення його від сплати судового збору з викладених у ньому мотивів.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заявнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути виявлені недоліки позовної заяви ліквідатора Кіцула Сергія Богдановича № 06-09/664 від 19.09.2019 про витребування майна із чужого незаконного володіння у межах справи № 4/40-Б.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу заявника, на те, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась до суду з заявою.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, ч.1 ст.2, ч.1 ст.7, ст.30, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора Кіцула Сергія Богдановича №06-09/665 від 19.09.2019 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви № 06-09/664 від 19.09.2019 про витребування майна із чужого незаконного володіння у межах справи № 4/40-Б.

2. Заяву ліквідатора Кіцула Сергія Богдановича № 06-09/664 від 19.09.2019 про витребування майна із чужого незаконного володіння у межах справи № 4/40-Б залишити без руху.

3. Ліквідатору Кіцулу Сергію Богдановичу протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних доказів.

4. Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою на підставі ч. 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/

Суддя Макаревич В.А.

Відомість розсилки::

1 - в справу

2 - а/к Кіцул С.Б. (03118, м. Київ, пр-т Червонозоряний, 150, прим. 44) - рек. з повідом. та на ел. пошту