Р І Ш Е Н Н Я

30 березня 2020 року Справа № 913/91/20

Провадження №1/913/91/20

За позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Імперіал м. Старобільськ, м. Старобільськ Луганської області

про стягнення 1528 грн. 07 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Без виклику та повідомлення сторін

Суть спору: про стягнення 294 грн. 20 коп. 3% річних, 271 грн. 48 коп. інфляційних нарахувань та 962 грн. 39 коп. пені за договором купівлі-продажу природного газу від 15.09.2017 № 5123/1718-ТЕ-20.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (позивачем) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Імперіал м. Старобільськ (відповідачем) 15.09.2017 було укладено договір № 5123/1718-ТЕ-20 постачання природного газу з додатковою угодою № 1, за умовами якої постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах договору (п. 1.1).

Строк дії договору згідно умов п. 12.1 в частині реалізації газу до 31.03.2018, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Оскільки оплату за переданий газ відповідач здійснив несвоєчасно на порушення п. 6.1. договору та строку, вказаного вище, позивач звернувся до суду з позовом.

У зв`язку з порушенням грошових зобов`язань нараховані вимоги на підставі ст. 625 ЦК України у вигляді 3% річних в сумі 294 грн. 20 коп. та 271 грн. 48 коп. інфляційних втрат, а також 962 грн. 39 коп. пені на підставі п. 8.2 договору.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на виконання умов вказаного договору він передав у власність відповідача природний газ за актами приймання-передачі: від 31.10.2017 на суму 5882 грн. 95 коп., від 30.11.2017 на суму 29628 грн. 28 коп., від 31.12.2017 на суму 30541 грн. 56 коп., від 31.01.2018 на суму 32255 грн. 45 коп., від 28.02.2018 на суму 30838 грн. 08 коп., від 31.03.2018 на суму 35404 грн. 49 коп. на загальну суму 164550 грн. 81 коп.

Позивач зазначає, що оплату за переданий газ відповідач мав здійснювати до 25 числа місяця наступного за місяцем поставки відповідно до п.6.1 договору.

Відповідач не надав відзив на позовну заяву, позов не оспорив, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його задоволення з огляду на наступне.

Так, правове регулювання правовідносин сторін здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України Про ринок природного газу тощо.

Зокрема, ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу).

Штрафні санкції відповідно до ст. 230 ГК України це грошові суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В пункті 8.2 договору (у редакції додаткової угоди № 1 від 15.01.2018) сторони передбачили, що у разі прострочення споживачем оплати, згідно п. 6.1 цього договору, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України заявило до стягнення пеню в сумі 962 грн. 39 коп., що вбачається з доданого до справи розрахунку позовних вимог, а саме:

- за прострочку сплати боргу за газ, поставлений у грудні 2017 року, за період з 26.01.2018 по 29.03.2018 у сумі 97,00 грн.;

- за прострочку сплати боргу за газ, поставлений у січня 2018 року, за період з 27.02.2018 по 29.03.2018 у сумі 419,14 грн.;

- за прострочку сплати боргу за газ, поставлений у лютому 2018 року, за період з 27.03.2018 по 26.04.2018 у сумі 80,98 грн.;

- за прострочку сплати боргу за газ, поставлений у березні 2018 року, за період з 26.04.2018 по 19.06.2018 у сумі 365,27 грн.

Щодо виконання відповідачем зобов`язань по сплаті боргу, то за газ, проданий у жовтні 2017 року він остаточно розрахувався 28.11.2017 (вчасно), за газ, проданий у листопаді 2017 року - 14.02.2018, за газ, проданий у грудні 2017 року - 30.03.2018, за газ, проданий у січні 2018 року - 30.03.2018, за газ, проданий у лютому 2018 року - 27.04.2018, за газ, проданий у березні 2018 року - 20.06.2018, що також підтверджується письмовими відомостями операцій по особовому рахунку ОСББ Імперіал м.Старобільськ.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів діяльності відповідача ОСББ Імперіал м.Старобільськ є комплексне обслуговування об`єктів, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (арк. справи 60-61).

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

У відповідності до розрахунку позивача 3% річних в сумі 294 грн. 20 коп., складаються з наступних періодів (з урахуванням платежів, якими частково оплачувався борг):

- за зобов`язаннями листопада 2017 року за період з 26.12.2017 по 13.02.2018 у сумі 64,23 грн.;

- за зобов`язаннями грудня 2017 року за період з 26.01.2018 по 29.03.2018 у сумі 60,29 грн.;

- за зобов`язаннями січня 2018 року за період з 27.02.2018 по 29.03.2018 у сумі 82,19 грн.;

- за зобов`язаннями лютого 2018 року за період з 27.03.2018 по 26.04.2018 у сумі 15,87 грн.;

- за зобов`язаннями березня 2018 року за період з 26.04.2018 по 19.06.2018 у сумі 71,62 грн..

Щодо інфляційних втрат в сумі 271 грн. 48 коп., то за своєю правовою природою вони не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з розрахунку позивача, інфляційні втрати, які він просить стягнути з відповідача, складаються з такого:

- за зобов`язаннями листопада 2017 року за прострочення у січні 2018 року у сумі 234,42 грн.;

- за зобов`язаннями грудня 2017 року за прострочення у лютому 2018 року у сумі 37,06 грн..

Перевіривши вказані розрахунки, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим ці вимоги підлягають повному задоволенню.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню з віднесенням витрат по судовому збору на сторін відповідача у відповідності до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, ідент. код 20077720 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Імперіал м.Старобільськ, ідент. код 38486453 про стягнення 962 грн. 39 коп. пені, 294 грн. 20 коп. 3% річних та 271 грн. 48 коп. інфляційних втрат задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Імперіал м.Старобільськ, м. Старобільськ Луганської області, вул. 1 Травня, б. 18, ідент. код 38486453 на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ідент. код 20077720 - 962 грн. 39 коп. пені, 294 грн. 20 коп. 3% річних, 271 грн. 48 коп. інфляційних втрат та 2102 грн 00 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення 30.03.2020.

Суддя Н.М.Зюбанова