ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.03.2020 Справа № 5015/2414/11

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Андрусику В. Д., розглянувши матеріали справи

за скаргою:Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура», м. Львів;
на дії:Старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Дробного Андрія Мар`яновича, м.Львів;
у справі:№5015/2414/11
стягувач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія», м. Вишневе, Київська область;
боржник:Приватне акціонерне товариство «Прикарпатпромарматура», м. Львів;

Представники сторін:

від стягувача: не з`явиився;

від боржника: не з`явиився;

державний виконавець: не з`явиився

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області подано скаргу Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» на дії старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Дробного Андрія Мар`яновича у справі № 5015/2414/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» до Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» про стягнення 1 714 805,58 грн.

Ухвалою суду від 12.02.2020 прийнято скаргу на дії органу ДВС до розгляду, розгляд справи призначено на 24.02.2020. Ухвалою від 24.02.2020 розгляд скарги було відкладено на 05.03.2020.

Сторони, державний виконавець явку представників в судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України).

Боржник (скаржник) в скарзі зазначив, що на виконанні у державного виконавця Личківського ДВС перебувало виконавче провадження №28401109 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області від 04.07.2011 у справі №5015/2414/11. 06.03.2014 у вищевказаному виконавчому провадженні державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з огляду на визнання боржника банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури (справа №5015/1763/12). Даною постановою також було припинено чинність арештів майна боржника. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.06.2019 у справі №5015/1763/12 було затверджено мирову угоду, провадження у справі про банкрутство закрито. Однак, як з`ясувалося пізніше, з майна позивача, яке було арештовано у виконавчому провадженні №28401109, арешт не був знятий. У зв`язку з цим, скаржник просив суд визнати бездіяльність старшого державного виконавця Личаківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Дробного А.М. щодо невнесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зняття арешту неправомірною та зобов`язати його усунути порушення права шляхом вчинення реєстраційної дії - внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зняття арештів, накладених в межах виконавчого провадження №28401109.

Розглянувши матеріали скарги, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.07.2011 у справі №5015/2414/11 стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» 839 805,58 грн забезпечувального платежу, 8 397,40 грн державного мита, 115,56 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

22.07.2011 на примусове виконання вищевказаного рішення Господарського суду Львівської області видано наказ.

У 2011 році державним виконавцем Личаківського ВДВС було відкрито виконавче провадження (ВП №28401109) з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 22.07.2011 у справі №5015/2414/11.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.05.2012 у справі №5015/1763/12 відкрито провадження щодо банкрутства ВАТ «Прикарпатпромарматура».

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 у справі №5015/1763/12 ВАТ «Прикарпатпромарматура» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

06.03.2014 старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС Дробним А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №28401109) на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що ВАТ «Прикарпапромарматура» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Також п. 2 вказаної постанови припинено чинність арешту майна боржника, постанови про розшук майна боржника від 03.11.2011 та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.06.2019 у справі №5015/1763/12 затверджено мирову угоду, укладену між комітетом кредиторів та боржником, провадження про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» закрито.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2020 №199419239, щодо майна Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура», а саме: частина будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Львів , вул. Тичини, 14 (реєстраційний номер обтяження 12392982); склад №2 літ. Е-1, що знаходится за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176 (реєстраційний номер обтяження 12393139 ); склад малоцінного інвентаря літ. Н-2 (реєстраційний номер обтяження 12393313), є чинним арешт, накладений в межах виконавчого провадження №28401109.

23.01.2020 скаржник звернувся до Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою за вих. №01-9 від 24.01.2020 про зняття арешту з частини будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Тичини, 14; складу №2 літ. Е-1, що знаходится за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176; складу малоцінного інвентаря літ. Н-2.

Листом за вих. №9315-14 від 05.02.2020 Личаківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області повідомив скаржника про відсутність підстав для зняття арешту, накладеного у виконавчому провадженні №28401109.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Таким чином, зважаючи на те, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.02.2014 у справі №5015/1763/12 ВАТ «Прикарпатпромарматура» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, арешт, який був накладений у виконавчому провадженні ВП №28401109, не міг бути знятий. Вказівка на припинення чинності арешту у постанові про закінчення виконавчого провадження (ВП №28401109) від 06.03.2014 для суду правового значення не має, оскільки така не відповідала вимогам ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999.

Водночас, в ухвалі Господарського суду Львівської області від 19.06.2019 у справі №5015/1763/12, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 та постановою Верховного Суду від 06.11.2019, якою затверджено мирову угоду, укладену між комітетом кредиторів та боржником, провадження про банкрутство ВАТ «Прикарпатпромарматура» закрито, про зняття арештів не зазначено.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, згідно з яким Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 втратив чинність, окрім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності Законом від 02.06.2016.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Скаржником у поданій скарзі не обгрунтовано підстав для зняття арешту, передбачених ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016.

Водночас, у частині 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зважаючи на вказану норму закону, скражник не позбавлений права звернутися до суду із позовом про зняття арешту.

Згідно ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наведені скаржником доводи є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999», ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, ст.ст. 234, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. В задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» на дії Старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Дробного Андрія Мар`яновича відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.03.2020.

Суддя Мазовіта А.Б.