ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/786/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглянувши заяву (вх.№ 4-16/20 від 25.03.2020р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс» (вул.. Пушкінська, буд. 36, оф. 421, м.Одеса, 65012, ) про забезпечення позову відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) WHITEFIELDS OVERSEAS LIMITED (A-194, Okhla Indastrial Area, Phase-1, New Delhi, Delhi-110020, India) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київської міської митниці Держмитслужби (вул. Гавела Вацлава, № 8-.А, м. Київ, 03124),

ВСТАНОВИВ:

25.03.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс» звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) WHITEFIELDS OVERSEAS LIMITED, згідно якої просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення та заборони митним органам та установам Держмитслужби здійснювати митне оформлення товарів, а саме рис довгозернистий проварений в білих цілісних пропіленових мішках по 25 кг, маркованих торгівельною маркою «Rozan», в кількості 260 тон, поданих до митного оформлення за митною декларацією МД типу ІМ40ЕЕ № UA 100410/2020/212989 до розгляду по суті позову ТОВ «Амбра Імпекс» до WHITEFIELDS OVERSEAS LIMITED, 3-тя особа Київська міська митниця Держмитслужби про припинення порушення прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначає, що ТОВ «Амбра Імпекс» є законним правовласником на знак для товарів і послуг «ROZAN» відповідно до Свідоцтва Мінстерства освіти і науки України № 125871, зареєстрованому в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 26 липня 2010р. та Виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 26.07.2019р.

20.10.2019 року між ТОВ «Амбра Імпекс» та WHITEFIELDS OVERSEAS LIMITED було укладено контракт № AI-WF/2011, відповідно до якого WHITEFIELDS OVERSEAS LIMITED зобов`язалось продати товар рис довгозернистий проварений, а ТОВ «Амбра Імпекс» прийняти товар згідно Специфікації №1 і сплатити згідно інвойсам. Відповідно до Специфікації №1 товар поставляється в упаковці під торговою маркою «ROZAN».

Як вказує заявник, на виконання п.4.1. Контракту, ТОВ «Амбра Імпекс» сплатило передплату у розмірі 15% від суми контракту, а WHITEFIELDS OVERSEAS LIMITED відповідно до п.3.2. Контракту зобов`язано було поставити товар протягом 60-65 діб з моменту отримання передплати. Однак, за твердженням заявника, свої зобов`язання WHITEFIELDS OVERSEAS LIMITED не виконало, а перепродало невідомим третім особам відправлений на адресу ТОВ «Амбре Імпекс» товар.

Заявник зауважує, що за результатами здійснених Одеською митницею Державної митної служби України заходів було встановлено, що вищевказаний товар прибув на митну територію України до Одеського морського торгового порту за попередньою митною декларацією типу ІМ40ЕЕ № UA100410/2020/212989 не на адресу заявника та призначений для подальшого митного оформлення у режимі вільного обігу в зоні діяльності Київської міської митниці Держмитслужби.

Таким чином, продовження митного оформлення товарів з торговельною маркою «ROZAN» Київською міською митницею Держмитслужби їх буде випущено в вільний обіг на території України, що порушить права власника торговельної марки «ROZAN» та буде відчужено товар, який придбав заявник за контрактом.

Оскільки Заявник є власником вказаного вище знаку та, вважаючи, що його права були порушені, ТОВ «Амбра Імпекс» до суду подана заява про забезпечення позову в порядку, передбаченому ст. 136 ГПК України, про захист порушених прав інтелектуальної власності, дозвіл на використання якого не надавався.

Розглянувши заяву ТОВ «Амбра Імпекс» про забезпечення позову до його подання, суд вказує наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову).

При цьому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести суду необхідність вжиття у справі заходів забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, а також необхідним, в даному випадку, є обґрунтування заявником обставин, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У заяві про вжиття заходів до забезпечення позову позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення митного оформлення та заборони митним органам здійснювати митне оформлення товарів, а саме рис довгозернистий проварений в білих цілісних пропіленових мішках по 25 кг, маркованих торгівельною маркою «Rozan», в кількості 260 тон, поданих до митного оформлення за митною оформлення за митною декларацією МД типу ІМ40ЕЕ № UA 100410/2020/212989 до розгляду по суті позову, посилаючись на те, що на думку останнього існує реальна загроза продажу вказаного товару у вільний обігв Україні, що зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення прозову про зобов`язання виконання умов контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Поряд з цим, при розгляді матеріалів доданих до заяви, судом встановлено, що на обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позов до його пред`явлення, не вбачається належних та допустимих доказів, а саме: не надано доказів, що на виконання п.4.1. Контракту ТОВ «Амбра Імпекс» сплатило передплату у розмірі 15% від суми контракту, як зазначає заявник, згідно інвойсам відповідно до Специфікації №1; не надано доказів, що товар - рис довгозернистий проварений, який є предметом наданого до заяви Контракту, відвантажений на адресу саме заявника та розфасований в білі цілісні пропіленові мішки по 25 кг в кількості 260 тон та марковані саме торгівельною маркою «ROZAN», на яку у ТОВ "Амбра Імпекс" є свідоцтво на знак для товарів і послуг.

Також не надано жодних доказів звернення до митних органів та установ Держмитслужби заявником, як власником торгівельної марки «ROZAN» та доказів, що товар, а саме рис довгозернистий проварений в білих цілісних пропіленових мішках по 25 кг, маркованих саме торгівельною маркою «ROZAN», в кількості 260 тон, прибув на митну територію України, зокрема не надано митну декларацію типу ІМ40ЕЕ №UA100410/2020/212989 та проходить митне оформлення у Київській міській митниці Держмитслужби та буде у вільному обігу в Україні товар з торговельною маркою «ROZAN».

Отже, заявник не надав суду обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні заяви ТОВ «Амбра Імпекс» про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Імпекс» (вх. №4-16/20 від 25.03.2020р.) про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 26.03.2020р. та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали складено 26 березня 2020 р.

Суддя О.В. Цісельський