ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020м. ДніпроСправа № 904/6284/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108)

про стягнення 410 984,50 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №2019.12.23/38-4016 від б/д про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 492 535,80 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаючись на ст. 313 Господарського кодексу України, ст.ст. 41, 116 Статуту залізниць України та на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної доставки вантажу на адресу одержувача у червні 2019 року, що підтверджується календарними штампами про прибуття вагонів на станції за залізничними накладними №№ 40241481, 40241499, 40235889, 40235459, 40235350, 40235913, 40235442, 40235426, 40235418, 40223687, 40224289, 40224412, 40224420, 40224453, 40224479, 40224529, 40241291, 40241424, 40241432, 40241465, 40241507, 40204182, 40204190, 40204216, 40204224, 40204232, 40204240, 40204257, 40204265, 40204273, 40207862, 40207920, 40207938, 40207961, 40207995, 40208019, 40208068, 40208076, 40223703, 40224271, 40224388, 40224396, 40241408, 40241416, 40278434, 40278442, 40278459, 40278467, 40278475, 40278483, 40285090, 40285116, 40285124, 40285132, 40285140, 40285157, 40285165, 40285173, 40285181, 40303893, 40702029, 40702045, 40743379, 40743387, 40743395, 40743403, 40743411, 40743429, 40743437, 40743445, 40743452, 40743460, 40743478, 40743510, 40743528, 40745077, 40743486, 40743494, 40776130, 40776148, 40776155, 40776163, 40776171, 40776189, 40776197, 40776205, 40776213, 40776221, 40776239, 40743502, 40776122, 40812455, 40812463, 40812471, 40812497, 40812505, 40812513, 40812521, 40812539, 40812547, 40826737, 40826745, 40826752, 40847386, 40847394, 40847402, 40847410, 40847444, 40946303, 40946311, 40983199, 40983207, 40983215, 40983223, 40983231, 40983249, 40983256, 40983264, 40983272, 40983280, 40983298, 40983306, 40983314, 40983322, 40983330, 40983348, 40983355, 40983371, 40983389, 40847279, 40847287, 40847295, 40847303, 40847311, 40847329, 40847337, 40847345, 40847352, 40847360, 40847378, 40847428, 40847436, 40887010, 40887028 (всього 144 накладних). Оскільки порушення термінів доставки, визначених статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу становлять від 2 діб до 7 діб, то це є підставою для нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу. Також позивач просить суд визнати та розглядати справу, як малозначну, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/6284/19, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.01.2020 о 10:00 год.

До суду 28.01.2020 відповідачем подано клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 28.01.2020 оголошувалась перерва до 04.02.2020 о 15:00 год.

Відповідачем 04.02.2020 до суду подано відзив яким просить суд відмовити у задоволення позовних вимог, а у разі задоволення позовних вимог взяти до уваги контррозрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, здійснений відповідачем та зменшити розмір штрафу наведений у контррозрахунку відповідача до 50%. Відповідач зазначає, що позовна заява не підлягає задоволенню в частині стягнення 83 907,20 грн. Крім того, відповідач зазначає, що об`єктивними причинами, які завадили своєчасно доставити вантаж, є необхідність капітального ремонту та модернізації магістральних залізничних ліній та розміщених на них технологічних споруд, передавальних пристроїв, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезення, недостатність залізничного рухомого складу, недосконалість обладнання для технологічного обслуговування та ремонту магістральних залізничних ліній та розміщених на них технологічних споруд, передавальних пристроїв, що безпосередньої використовуються для забезпечення процесу перевезення.

За згодою представників сторін, внаслідок складності цього спору та у зв`язку з необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, суд 04.02.2020 вирішив розглядати справу №904/6284/19 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 12.03.2020 о 11:30 год.

До суду 11.02.2020 надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої позивач керуючись ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, ознайомившись з контррозрахунком відповідача, перевіривши додатково докази, якими обґрунтовано позовну заяву, позивач просить суд стягнути з відповідача 410 984,50 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів.

Також позивачем надана відповідь на відзив де вказує, що відповідач не надав належних доказів в підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх доводів, оскільки з даних Звіту про фінансовий стан за 2018 рік, на який посилається відповідач не вбачається, що фінансові результати його діяльності настали з об`єктивних, а не з суб`єктивних причин. Також, відповідач не надавав жодних належних доказів, які б: - обґрунтовували поважність причин порушення свого зобов`язання з своєчасної доставки вантажів; - обґрунтовували доводи та підтверджували обставини складного фінансового становища станом на час розгляду даної справи судом; - доводили б ускладнення або неможливість виконання судового рішення у даній справі, у разі задоволення позову. До того ж, само по собі внесення відповідача до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності або підставою для зменшення розміру неустойки, тим більш не надає йому право неналежним чином виконувати свої зобов`язання.

У підготовчому засіданні 12.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 24.03.2020 о 11:00год.

Позивачем 23.03.2020 подано до суду подано клопотання про розгляд позовної заяви за відсутності представника Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" у зв`язку із запровадженням карантину на території України з 12.03.2020 до 03.04.2020. Також позивач просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі, стягнувши з відповідача 410 984,50 грн. штрафу та витрати по справі.

Відповідач заяв по суті справи до суду не подав, про день, час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

Враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань, суд визнає причини неявки у судове засідання представників позивача та відповідача поважними.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 24.03.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року до станції призначення Нікополь Придніпровської залізниці Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" здійснено перевезення вантажу (руда марганцева), одержувачем якого є Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів".

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними: №№ 40241481, 40241499, 40235889, 40235459, 40235350, 40235913, 40235442, 40235426, 40235418, 40223687, 40224289, 40224412, 40224420, 40224453, 40224479, 40224529, 40241291, 40241424, 40241432, 40241465, 40241507, 40204182, 40204190, 40204216, 40204224, 40204232, 40204240, 40204257, 40204265, 40204273, 40207862, 40207920, 40207938, 40207961, 40207995, 40208019, 40208068, 40208076, 40223703, 40224271, 40224388, 40224396, 40241408, 40241416, 40278434, 40278442, 40278459, 40278467, 40278475, 40278483, 40285090, 40285116, 40285124, 40285132, 40285140, 40285157, 40285165, 40285173, 40285181, 40303893, 40702029, 40702045, 40743379, 40743387, 40743395, 40743403, 40743411, 40743429, 40743437, 40743445, 40743452, 40743460, 40743478, 40743510, 40743528, 40745077, 40743486, 40743494, 40776130, 40776148, 40776155, 40776163, 40776171, 40776189, 40776197, 40776205, 40776213, 40776221, 40776239, 40743502, 40776122, 40812455, 40812463, 40812471, 40812497, 40812505, 40812513, 40812521, 40812539, 40812547, 40826737, 40826745, 40826752, 40847386, 40847394, 40847402, 40847410, 40847444, 40946303, 40946311, 40983199, 40983207, 40983215, 40983223, 40983231, 40983249, 40983256, 40983264, 40983272, 40983280, 40983298, 40983306, 40983314, 40983322, 40983330, 40983348, 40983355, 40983371, 40983389, 40847279, 40847287, 40847295, 40847303, 40847311, 40847329, 40847337, 40847345, 40847352, 40847360, 40847378, 40847428, 40847436, 40887010, 40887028 (а.с. 17-245 том 1).

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на кожній зі спірних залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

Відтак, на підставі статті 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальному розмірі 410 984,50 грн. При цьому, відповідно до статті 116 Статуту залізниць України штраф передбачено за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними.

Відповідач з розміром штрафу не погоджується, у добровільному порядку штраф не сплатив, що і стало причиною спору.

Предметом доказування у справі є обставини доставки вантажу відповідачем з порушенням термінів доставки, визначених пунктом 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів, що є підставою для нарахування штрафу відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України за прострочення доставки вантажу.

Відповідно до ч.1 ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі. Перевізник звільняється від відповідальності за прострочення в доставці вантажу, якщо прострочення сталося не з його вини. Розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Частиною 1 статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Згідно з п. 6 Статут залізниць України (далі - Статут залізниць), затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Пунктом 23 Статуту залізниць встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п.41 Статуту залізниць залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п. 116 Статуту залізниць за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Прострочення залізниці у доставці вантажу до станції призначення має наслідком застосування до неї відповідальності у вигляді штрафу, що стягується на користь одержувача у розмірі, передбаченому пунктом 116 Статуту залізниць, і розраховується у відсотковому співвідношенні до суми провізної плати, що підлягає сплаті за перевезення простроченого у доставці вантажу з урахуванням кількості діб затримки. Тобто сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею обчислюється, виходячи із даних щодо суми провізної плати, зазначеної у конкретній залізничній накладній (графа 31), на підставі якої здійснювалося перевезення вантажу залізничним транспортом, що узгоджується з приписами частини 3 статті 313 Господарського кодексу України, пунктів 6, 23 Статуту залізниць, пункту 1.2. Правил оформлення перевізних документів, пункту 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (пункт 8 Правил).

Як підтверджується календарними штемпелями на зазначених вище накладних, вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Крім того, позивачем було враховано збільшення термінів доставки вантажу, про що у спірних накладних у графі 49 містяться відповідні відмітки.

Також, позивачем дотримано вимоги статті 136 Статуту залізниць України, якими встановлюється можливість подання позовів до залізниць у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, зокрема, від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу (пункт "д" абзацу 2 статті 134 Статуту залізниць України).

Дослідивши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, та доданий до позовної заяви, суд вважає його обґрунтованим та арифметично правильним.

Відповідно до частин 1 статей 74 та 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач доказів відсутності вини в порушенні строків доставки вантажу та заперечень по суті позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 410 984,50 грн. не надав.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги щодо стягнення штрафу в сумі 410 984,50 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу на 50% від заявленої суми, розглянувши яке суд зазначає про наступне.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

Посилання відповідача на те, що Придніпровську залізницю включено до переліку підприємств, які мають істотне стратегічне значення для економіки та безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки, без дослідження всіх доказів для зменшення неустойки у сукупності. При цьому, організаційна форма підприємства відповідача, в даному випадку засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України, не впливає на те, що відповідач є таким самим учасником господарських відносин та суб`єктом господарювання, як і позивач та на нього, відповідно, розповсюджуються ті самі норми права, що регулюють спірні відносини, в даному випадку щодо відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, що мало місце у цій справі.

Інші доводи, зокрема посилання на відсутність збитків внаслідок прострочення в доставці вантажу є недостатніми для зменшення розміру заявленого штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.02.2019 № 910/9765/18, постановах Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 № 904/3988/18 та від 29.05.2019 № 904/5943/18.

Питання розрахунків держави за перевезення пільгової категорії громадян жодним чином не впливає на правовідносини позивача та відповідача, які виникли із договору перевезення вантажів, які мав здійснити відповідач у встановлені законом строки та які він порушив. Зменшення обігових коштів відповідача також не впливає на обов`язковість належного виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Більше того, порушення відповідачем термінів доставки вантажів та порожніх вагонів є систематичним та носить значний характер, про що свідчить велика кількість судових справ, предметом розгляду яких є стягнення неустойки з АТ "Укрзалізниця" за порушення термінів доставки. А отже, випадок порушення зобов`язань відповідачем, що є предметом розгляду у даній справі, не є винятковим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даній справі відсутні обставини та не надані відповідачем належні докази, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зменшення штрафу.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 6 164,77 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 410 984,50 грн. - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вулиця Електрометалургів, будинок 310; ідентифікаційний код 00186520) 410 984,50 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 6 164,77 грн. витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 01.04.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв