номер провадження справи 17/233/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 Справа № 908/3121/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. при секретарі судового засідання Юсубовій Д.В., розглянувши матеріали справи № 908/3121/19

за позовною заявою: акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д

адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800

до відповідача: фізичної особи-підприємця Навальнєва Олега Васильовича, АДРЕСА_1

про стягнення 10 479,16 грн.

У судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області від акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі АТ КБ "Приватбанк") надійшла позовна заява від 17.10.19 про стягнення з фізичної особи-підприємця Навальнєва Олега Васильовича 10 479,16 грн. заборгованості за кредитним договором від 25.09.18 № б/н, з якої: 8333,30 грн. - борг за кредитом; 172,23 грн. - борг за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 1724,73 грн. - борг за відсотками у вигляді щомісячної комісії; 248,90 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Позовні вимоги обґрунтовано положеннями ч. ч. 1,2 ст. 509, ч. 1 ст. 530, ч. ч. 1, 3 ст. 549, ст. 611, ч. 1 ст. 634, ч. 2 ст. 639, ст. ст. 1054, 1048, 1049 ЦК України, ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 174, ч. ч. 1, 2 ст. 193, ч.1 ст. 216, ч.1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232 ГК України, а також неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 25.09.18 № б/н, за якими останнім отримано від позивача кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн. Також позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідачем через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» (що розміщені на сайті http://privatbank.ua), що на думку позивача підтверджує укладення сторонами кредитного договору який складається із Анкети-заяви та Умов та правил надання послуги «КУБ».

Згідно з витягом з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.19 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 11.11.19 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3121/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 13.01.20 судом ухвалено про здійснення розгляду справи № 908/3121/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.02.20 о 10 год. 00 хв.

10.02.20 судом закрито підготовче провадження у справі № 908/3121/19 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 26.02.20 об 11 год. 30 хв., про що винесено відповідну ухвалу.

25.02.20 позивачем подано до суду письмові пояснення від 21.02.20 № б/н, які судом прийнято до розгляду у судовому засіданні 26.02.20.

Ухвалами від 26.02.20 та від 04.03.20 судом оголошувалась перерва у судовому засіданні на 04.03.20 о 12 год. 00 хв. та на 26.03.20 о 12 год. 00 хв.

24.03.20 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу як представника позивача Качан О.С., яка діє на підставі довіреності від 19.05.17 № 6735-К-О. Крім того, за змістом вказаної заяви представник позивача просить суд через введення в Україні карантину розглянути справу без участі представника АТ КБ "Приватбанк", позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання призначене на 26.03.20 представники сторін не з`явились.

Про дату, час та місце судового засідання відповідача повідомлено в установленому чинним ГПК України порядку шляхом направлення ухвал суду у цій справі за місцем проживання фізичної особи-підприємця Навальнєва Олега Васильовича ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час розгляду цієї справи у суді.

Однак, ухвали від 11.11.19, від 13.01.20, від 10.02.20 у справі № 908/3121/19, які були надіслані судом на юридичну адресу відповідача, повернулись на адресу суду з відміткою підприємства поштового зв`язку про наступну причину їх повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення "закінчення встановленого строку зберігання", суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення "у зв`язку з відсутністю адресата".

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що повернення ухвали суду із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою. Отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, як свідчить наявне у матеріалах справи № 908/3121/19 рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали суду від 04.03.20 у справі № 908/3121/19, якою було оголошено перерву під час розгляду справи по суті спору та призначено судове засідання на 26.03.20 о 12 год. 00 хв. вручена відповідачу 19.03.20.

З огляду на викладене, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання призначеного на 26.03.20, а також те, що відповідач не повідомив про поважність причин своєї неявки, суд дійшов висновку за можливе відповідно до положень ст. 202 ГПК України розглянути спір у цій справі за відсутності представників сторін за наявними у матеріалах справи документами (доказами).

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.09.18 фізичною особою-підприємцем Навальнєвим Олегом Васильовичем (Клієнт) через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано з використанням електронного цифрового підпису заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», відповідно до якої Клієнт приєднується до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Умови), що розміщені на сайті ПриватБанку pb.ua. Заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.

У розділі 1 заяви визначені істотні умови кредитного договору, зокрема:

1.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін.. винагород в обумовлені цим договором терміни.

1.2. Розмір кредиту: 50 000 гривень.

1.3. Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів.

1.4. Проценти (комісія) за користування кредитом: 1.8% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому кредиту).

1.5. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом: погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

1.6. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п.1.4, сплатити Банку проценти у розмірі 4 % в місяць від суми заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

1.9. Укладення кредитного договору здійснюється шляхом підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладення електронного цифрового підпису в системі «Приват24 для бізнесу» або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Розділом 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг визначено Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ» (далі Умови).

Пунктом 3.2.8.1 Умов встановлено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати ) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (надалі - Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Пунктами 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.1.3 Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Відповідно до пункту 3.2.8.4.1 Умов, Банк зобов`язується надати Клієнту кредит за умови погодження можливості надання кредиту у відповідності до внутрішньобанківських методик оцінки фінансового стану та методик оцінки ризиків з подальшим перерахуванням коштів відповідно до Заяви на поточний рахунок Клієнта або шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Згідно з пунктами 3.2.8.3.2, 3.2.8.3.3 Умов, за користування Послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2.). У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами.

(п.3.2.8.3.3).

За змістом пунктів 3.2.8.5.2, 3.2.8.5.3, 3.2.8.5.5 Умов, Клієнт зобов`язується: оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2; повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку; сплатити Банку проценти згідно з п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2.

У відповідності до пункту 3.2.8.9.1 Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього Договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

У пункті 3.2.8.9.2 Умов визначено, що нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

Пунктом 3.2.8.10.1 Умов встановлено, що у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., п.3.2.8.9. цього Договору, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється за методом "факт/360", тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів. Сплата пені здійснюється у гривні.

Згідно з пунктом 3.2.8.10.3 Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Відповідно до пункту 3.2.8.11 Умов договір є чинним з моменту підписання Клієнтом Заяви про приєднання та перерахування Банком кредитних коштів на рахунок Клієнта. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Так, 25.09.18 на підставі укладеного Кредитного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується відповідною випискою по рахунку відповідача.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором від 25.09.18 № б/н становить 10 479,16 грн. заборгованості та складається з: 8333,30 грн. - борг за кредитом; 172,23 грн. - борг за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 1724,73 грн. - борг за відсотками у вигляді щомісячної комісії; 248,90 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Несвоєчасне здійснення розрахунків з позивачем щодо погашення наведеної вище заборгованість стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Вирішуючи спір у цій справі по суті спору суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків.

В розумінні ст. 202 ЦК України договір є одним із видів правочину.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Приписами ст.ст. 626, 627 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Серед додатків до позову міститься файл перевірки електронного цифрового підпису, в якому відображено повну інформацію щодо підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ» 25.09.18, зокрема, відомості про виданий сертифікат; видавця, про реєстраційний номер сертифіката; дату його видачі, дату закінчення дії; про час накладення електронного цифрового підпису та результат перевірки ЕЦП. Підписувачем зазначено Навальнєва Олега Васильовича .

Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

У Анкеті-заяві зазначено про відкриття строкового рахунку на 12 місяців. А з файлу перевірки електронного цифрового підпису вбачається, що датою накладення ЄЦП відповідачем є 25.09.18.

Відповідачем не заперечувався факт укладення між сторонами кредитного договору шляхом підписання 25.09.18 за допомогою ЕЦП «Анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання послуги «КУБ» через систему інтернет-клієнт-банкінгу позивача.

Отже, є доведеним, що сторони уклали договір кредиту на 12 місяців з 25.09.18.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається з наданого до позовної заяви розрахунку та виписки по рахунку Навальнєва О.В., 25.09.18 позивач перерахував на користь відповідача кредитні кошти в розмірі 50 000,00 грн.

Відповідач частково виконав свої зобов`язання з повернення кредиту, залишок заборгованості згідно з розрахунком позивача складає 8 333,30 грн.

Доказів протилежного відповідачем до суду не надано, наявність вказаної суми заборгованості за кредитом не спростовано.

Відповідно до умов кредитного договору кінцевим строком повернення кредитних коштів є - 25.09.19.

Оскільки зобов`язання належним чином, в порушення умов договору та вимог норм права, наведених вище, відповідачем не виконано, вказана заборгованість у сумі 8 333,30 грн.

підлягає стягненню з останнього.

Щодо вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за період часу з 19.07.19 по 07.10.19, у сумі 172,23 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами п. 1.6. заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» передбачено, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п.1.4, сплатити Банку проценти у розмірі 4 % в місяць від суми заборгованості.

Отже, враховуючи, що сторонами визначено інший розмір процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 25.09.18 (фактично 48 % річних на рік), суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача 172,23 грн. відсотків (річних) на прострочену заборгованість за кредитом за період з 19.07.19 по 07.10.19.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1724,73 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

За змістом ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктом 1.4. Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» передбачено сплату комісії у вигляді процентів за користування кредитом: 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту.

Комісія у вигляді процентів нарахована позивачем за 12 місяців згідно Графіку наведеного у Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУб» у загальній сумі 10 800,00 грн. (900 х 12= 10 800,00 грн.)

Оскільки відповідачем з нарахованої суми комісії у вигляді процентів за користування кредитом сплачено 9075,27 грн., вимога позивача про стягнення з відповідача 1724,73 грн. заборгованості за простроченою комісією є законними та обґрунтованими.

Як наслідок, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1724,73 грн. заборгованості за простроченою комісією підлягають задоволенню судом.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 248,90 грн., яка нарахована ним відповідно до п. 3.2.8.10.1 Умов та правил надання банківських послуг за період з 06.09.19 по 07.10.19.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Згідно з ч 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, для застосування до боржника відповідальності у вигляді стягнення пені вона має бути передбачена законом або договором.

Пунктом 1.6 Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», зокрема, передбачено за порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначені в п.1.5 цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів вказаних у п. 1.4. сплатити Банку неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором від 25.09.18, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємної частини спірного договору.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України, слід дійти висновку, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Судом враховано, що роздруківка Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.15 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи.

З таких обставин, у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) могли неодноразово змінюватись самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (25.09.18) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (06.11.19), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачам Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтями 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки позивачем не доведено в установленому порядку про погодження відповідачем з конкретними Умовами та Правилами надання банківських послуг, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 248,90 грн. пені.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.19 у справі № 342/180/17.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач не спростував позовні вимоги, а позивач довів позовні вимоги частково, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" до ФОП Навальнєва Олега Васильовича, а саме про стягнення з відповідача: 8333,30 грн. боргу за кредитом; 172,23 грн. боргу за відсотками (фактично 48% річних), нарахованими на прострочену заборгованість; 1724,73 грн. боргу за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи неявку всіх учасників справи у судове засідання, яким завершено розгляд справи, судом підписано рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 96, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Навальнєва Олега Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ) - 8333 (вісім тисяч триста тридцять три) грн. 30 коп. боргу за кредитом; 172 (сто сімдесят дві) грн. 23 коп. боргу за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 1724 (одну тисячу сімсот двадцять чотири) грн. 73 коп. боргу за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 1875 (одну тисячу вісімсот сімдесят п`ять) грн. 37 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ГПК України.

Повний текст рішення складено 31.03.20.

Суддя В.Л. Корсун