ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" квітня 2020 р. Справа № 911/3198/19

За позовом Фізичної особи-підприємця Лило Валентина Андрійовича, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні Технології", 08601, Київська область, місто Васильків, вулиця Алли Горської, 4-А

поштова адреса: 21012, місто Вінниця, вулиця Ковпака, 11

про стягнення 19 824,46 грн заборгованості за договором про надання транспортних послуг фізичною особою № 2/19-19 від 01.05.2019

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Фізична особа-підприємець Лило Валентин Андрійович звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні Технології" з урахуванням уточненої позовної заяви б/н від 17.01.2020 про стягнення заборгованості за договором про надання транспортних послуг фізичною особою № 2/19-19 від 01.05.2019 у розмірі 19 824,46 грн, яка складається з 18 682,30 грн основної заборгованості, 671,85 грн інфляційних втрат та 470,31 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем (виконавцем) послуги автокрана.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є малозначними справами.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що ціна даного позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ухвалою суду від 05.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено строк відповідачу для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні та відзиву на позовну заяву.

17 лютого 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 14.02.2020 в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог з мотивів викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Як зазначає позивач, 01.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інноваційні Технології" (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Лило Валентином Андрійовичем (Виконавець) було укладено договір про надання транспортних послуг фізичною особою № 2/19-19, відповідно до умов якого Виконавець надає послуги автокрана, а Замовник оплачує послуги (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору вартість виконаних робіт становить - 450,00 грн за 1 маш. год. Вартість послуг у зв`язку зі змінами ціни на паливно-мастильні матеріали може змінюватись по попередній домовленості.

Згідно з пунктом 2.2 Договору вид розрахунків у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця на підставі Акту надання послуг та даного Договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2019 року.

На виконання договірних зобов`язань позивачем у травні та червні 2019 року було надано відповідачу послуги автокрана на загальну суму 116 550,00 грн, що підтверджується підписаними з обох сторін та скріпленими їх печатками актами виконаних робіт.

Позивач стверджує, що відповідачем лише частково сплачено надані послуги автокрана за вказаний період, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. На підтвердження часткових проплат, позивачем долучено проміжну виписку з поточного рахунку за період з 01.01.2019 по 29.11.2019.

Позивач зазначає, що ним було направлено на адресу відповідача вимогу б/н від 22.08.2019 про виконання грошового зобов`язання, однак позивачем не надано належних доказів направлення даної претензії, а тому суд не розглядає даний доказ з підстав його недопустимості, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки відповідач не сплатив повністю надані позивачем послуги автокрана за актами виконаних робіт від 31.05.2019 та 26.06.2019 за Договором № 2/19/19 про надання транспортних послуг фізичною особою від 17.05.2019, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

До первинних документів, які підтверджують здійснення операції, належать, зокрема, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, накладна, акти здачі-приймання робіт, акти надання послуг, акти виконаних робіт тощо.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/5226/17.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив, що на підтвердження виконання зобов`язань зі сторони підрядника (Лило В.А.) позивачем долучено до матеріалів позовної заяви акти виконаних робіт від 31.05.2019 та 26.06.2019, однак додані акти виконаних робіт сформовані за Договором № 2/19/19 про надання транспортних послуг фізичною особою від 17.05.2019, тоді як предметом доказування у даній справі є договір про надання транспортних послуг фізичною особою № 2/19-19 датований 01.05.2019.

Всупереч наведеним приписам законодавства в матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують належним чином надані позивачем послуги саме за Договором про надання транспортних послуг фізичною особою № 2/19-19 від 01.05.2019 або документально підтверджені відомості щодо отримання даних послуг від імені відповідача за вказаним правочином.

В поданому відповідачем відзиві, останній заперечуючи проти задоволення позовних вимог обґрунтовує свої заперечення посилаючись на договір № 2/19/19 від 17.05.2019 про надання транспортних послуг фізичною особою, у зв`язку з чим суд не розглядає та не надає правову оцінку доказам наданих до відзиву, оскільки останні не входять в предмет доказування по даній справі.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів надання позивачем послуг автокрана Товариству з обмеженою відповідальністю "Інноваційні Технології" за договором про надання транспортних послуг фізичною особою № 2/19-19 від 01.05.2019, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення на користь позивача 18 682,30 грн основної заборгованості.

У зв`язку з недоведенністю та необґрунтованістю заявленої суми основної заборгованності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, в які включено і витрати на сплату судового збору, покладаються на позивача.

Керуючисьстаттями 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення складено та підписано: 03.04.2020