РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2020Справа № 910/9054/19

За позовом Акціонерного товариства "Софарма"

До Др.Мюллер Фарма, С.Р.О. (відповідач 1);

Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (відповідач 2);

про дострокове припинення дії міжнародної реєстрації на знак для товарів і послуг.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Бажанов В. О., адвокат, довіреність № б/н від 25.03.2019 р.;

Від відповідача 1: не з`явилися;

Від відповідача 2: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Софарма" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до компанії Др. Мюллер Фарма, С.Р.О. (відповідач 1) та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (відповідач 2) про дострокове припинення дії в Україні міжнародної реєстрації 958915 на знак для товарів і послуг DEXPANTHEN повністю.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд:

- достроково повністю припинити дію в Україні міжнародної реєстрації 958915 на знак для товарів і послуг DEXPANTHEN власника DR. MULLER PHARMA, S.R.O. (ДР. МЮЛЛЕР ФАРМА, С.Р.О.) (U Mostku 182 CZ-503 41 Hradec Krаlove (CZ) (У Мостку 182 CZ-503 41 Градек Кралове (CZ) щодо всіх зазначених у міжнародній реєстрації 958915 товарів Міжнародної класифікації товарів та послуг;

- зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (ідентифікаційний код 37508596, 01008, Україна, м. Київ, вулиця М. Грушевського 12/2) повідомити Міжнародне бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності про дострокове припинення дії в Україні міжнародної реєстрації 958915 на знак DEXPANTHEN щодо всіх зазначених у міжнародній реєстрації 958915 товарів Міжнародної класифікації товарів та послуг повністю;

- зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (ідентифікаційний код 37508596, 01008, Україна, м. Київ, вулиця М. Грушевського 12/2) опублікувати в офіційному бюлетені "Промислова власність" відомості про дострокове припинення дії в Україні міжнародної реєстрації 958915 на знак для товарів і послуг DEXPANTHEN щодо всіх зазначених у міжнародній реєстрації 958915 товарів Міжнародної класифікації товарів повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/9054/19 до судового розгляду по суті на 13.02.2020 р.

У судовому засіданні 13.02.2020 оголошено перерву в розгляді справи по суті до 28.02.2019 р.

Під час розгляду спору по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач 1 та відповідач 2 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача 1 та відповідача 2 не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СОФАРМА" (АКЦИОНЕРНО ДРУЖЕСТВО "СОФАРМА"), юридична особа за законодавством Республіки Болгарія, є фармацевтичним виробником на міжнародному ринку. Позивач є власником знаків для товарів і послуг, серед яких, зокрема: DEXPANTHEN SOPHARMA (міжнародна реєстрація 1324332) та DEXPANTIN SOPHARMA (міжнародна реєстрація 1399171).

15 жовтня 2018 року позивачу було направлено попередню відмову в наданні правової охорони на знак для товарів та послуг DEXPANTHEN SOPHARMA (міжнародна реєстрація 1324332) на території України для всіх товарів 3 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (далі - "МКТП"), яка обґрунтована тим, що заявлене словесне позначення є схожим із знаком для товарів і послуг DEXPANTHEN (міжнародна реєстрація 958915 від 22 січня 2008 року, що діє на території України у повному обсязі з 22 січня 2008 року, власником якого є відповідач 1 - компанія DR. MULLER PHARMA, S.R.O. (ДР. МЮЛЛЕР ФАРМА, С.Р.О.), настільки, що їх можна сплутати. Також 09 січня 2019 року позивачу було направлено попередню відмову в наданні правової охорони на знак для товарів та послуг DEXPANTIN SOPHARMA (міжнародна реєстрація 1393971) на території України для всіх товарів МКТП, яка теж була обґрунтована тим, що вказаний знак є схожим зі знаком для товарів і послуг DEXPANTHEN (міжнародна реєстрація 958915 від 22 січня 2008 року) настільки, що їх можна сплутати.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів (ст. 492 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Приписами частини 5 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі - Закон) встановлено, що право на одержання свідоцтва у порядку, встановленому цим Законом, має будь-яка особа, об`єднання осіб або їх правонаступники.

Предметом спору у даній справі є питання щодо наявності або відсутності правових підстав для дострокового припинення на території України дії міжнародної реєстрації № 958915 на знак для товарів і послуг «DEXPANTHEN».

Позивач вважає, що дія міжнародної реєстрації № 958915 на знак для товарів і послуг «DEXPANTHEN» має бути достроково припинена за рішенням суду внаслідок невикористання відповідачем-1 знаку для товарів і послуг на території України, для яких він зареєстрований протягом більше ніж останні п`ять років.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891, яка набула чинності для України 25.12.1991, з дати реєстрації, зробленої в Міжнародному бюро, у кожній зацікавленій договірній країні знаку надається така сама охорона, як і у випадку, коли б він був заявлений там безпосередньо.

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 Цивільного кодексу України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 420 Цивільного кодексу України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Відповідно до ст. 492 Цивільного кодексу України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом, умови та порядок видачі якого встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Як передбачено ст. 495 Цивільного кодексу України та відображається в ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі - Закон України), майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, зокрема, є право на її використання, виключне право дозволяти використання торговельної марки, виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності.

Відповідно до ст. 17 Закону України, власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва.

Згідно п. 4 ст. 18 Закону України передбачено, якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є:

-обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

-можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

-Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва (п. 4 ст. 18 Закону).

Оскільки за приписами ч. 1 ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891, яка набула чинності для України 25.12.1991, з дати реєстрації, зробленої у Міжнародному бюро, у кожній зацікавленій договірній країні торговельній марці надається така сама охорона, як і у випадку, коли б вона була заявлена там безпосередньо, у разі невикористання такої торговельної марки, саме з цієї дати починається відлік трьохрічного строку, встановленого п. 4 ст. 18 Закону України, із закінченням якого може бути прийняте рішення про дострокове припинення дії міжнародної реєстрації на території України.

Отже, з урахуванням положень ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891 р. та п. 4 ст. 18 Закону України, достроково може бути припинена дія тієї міжнародної реєстрації, торговельна марка за якою не використовується в Україні протягом більше ніж трьох років від дати реєстрації такої торговельної марки в Міжнародному бюро або від іншої дати після дати реєстрації такої торговельної марки в Міжнародному бюро.

Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII ратифікована Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію), вчинена 21.03.2014 та 27.06.2014 в м. Брюсселі.

Стаття 157 Угоди про асоціацію визначає, що цілями цієї Глави, зокрема, є досягнення належного та ефективного рівня охорони і захисту прав інтелектуальної власності.

Згідно зі статтею 158 Угоди про асоціацію для цілей цієї Угоди права інтелектуальної власності включають, зокрема, торговельні марки.

Статтею 198 Угоди про асоціацію встановлено, що сторони передбачають, що реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п`ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання; проте жодна особа не може заявити, що права власника на торговельну марку мають бути анульовані, якщо протягом проміжку часу між закінченням п`ятирічного періоду і поданням заяви про анулювання розпочалося або було поновлено реальне використання торговельної марки; початок використання або його поновлення протягом трьохмісячного періоду, що передує заяві про анулювання, яке розпочалося відразу після закінчення безперервного п`ятирічного періоду невикористання, не беруться до уваги, якщо підготовка до початку або поновлення використання здійснюється лише у зв`язку з тим, що власник усвідомлює можливість подання заяви про анулювання.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі статтею 10 Цивільного кодексу України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлює Закон України "Про міжнародні договори України" (далі - Закон про міжнародні договори).

Стаття 19 Закону про міжнародні договори встановлює, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Аналогічне положення міститься у статті 3 Закону: якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про знаки, то застосовуються правила міжнародного договору.

З огляду на зазначене, а також ураховуючи те, що 01.09.2017 Угода про асоціацію набула чинності у повному обсязі, до відносин щодо дострокового припинення дії свідоцтва України на знаки для товарів і послуг з підстави їх невикористання, мають застосовуватися положення статті 198 Угоди про асоціацію.

Відтак, з урахуванням статті 198 Угоди про асоціацію, дія свідоцтва України (міжнародної реєстрації знаку) може бути достроково припинена у разі, якщо знак для товарів і послуг без поважних причин безперервно не використовується щодо частини або всіх товарів та/або послуг, внесених до реєстру, протягом п`яти років від дати публікації про видачу свідоцтва (міжнародної реєстрації) або від іншої дати.

Відповідно до ч. 1 ст. 426 Цивільного кодексу України, способи використання об`єкта права інтелектуальної власності визначаються Цивільним кодексом України та іншим законом.

Використанням торговельної марки у сфері господарювання, відповідно до ч. 2 ст. 157 Господарського кодексу України, визнається застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов`язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг.

Відповідно до п. 4 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" використанням знака визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака (п. 4 ст. 16 Закону України).

Зі змісту спірних правовідносин вбачається, що обов`язок доведення факту використання зареєстрованого знаку, а у разі відсутності такого використання - обов`язок зазначення поважних причин, з яких знак не використовувався, повинен бути покладений на відповідача 1.

Відповідач 1 в судове засідання не з`явився, докази на підтвердження використання на території України знака для товарів і послуг «DEXPANTHEN» за міжнародною реєстрацією № 958915 суду не подав та не надіслав.

В той же час, в процесі розгляду спору по суті суд дійшов висновку, що належними у справі доказами позивачем доведено, що знак для товарів і послуг "DEXPANTHEN" за міжнародною реєстрацією № 958915 для товарів 03, 30 та 32 класів МКТП не використовується в Україні протягом більше ніж останні п`ять років.

Суд приймає до уваги у якості належних і допустимих, в розумінні ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України, доказів на підтвердження того, що відповідач 1 не використовує в Україні протягом більше ніж останні п`ять років знак для товарів і послуг «DEXPANTHEN» за міжнародною реєстрацією № 958915 від 22.01.2008 року для товарів 03, 30 та 32 класів МКТП наступні документи, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи:

- лист Асоціації Торгової нумерації України "ДжіЕсІ Україна" від 31 травня 2019 року № 112/01, за змістом якого станом на 31 травня 2019 року у реєстрі відсутні записи про товарні позиції, у складі назв або описів яких є позначення "DEXPANTHEN";

- лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України б/н від 26 квітня 2019 року, яким було повідомлено, що інформація про видачу ліцензій на використання знака "DEXPANTHEN" у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відсутня;

- лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 3433-07/18462-07 від 02 травня 2019 року, яким повідомлено, що сертифікати відповідності на продукцію під торговельною маркою "DEXPANTHEN" в Реєстрі державної системи сертифікації не зареєстровано ;

- лист Асоціації "Парфумерія та косметика України" № 32/01 від 23 травня 2019 року, яким повідомляється, що відповідач-1 не був та не є членом (учасником) зазначеної Асоціації.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем були проведені пошукові роботи з різними базами даних, включаючи інтернет-ресурси пошукових систем " Google ", "МЕТА", "Bing", ресурс реєстратора доменних імен на території України imena.ua, з метою встановлення зареєстрованих доменних імен з використанням позначення "DEXPANTHEN" та сервіс перевірки та отримання реєстраційних даних щодо власників доменних імен " WHOIS ", щодо можливого підтвердження факту використання знака "DEXPANTHEN" відповідачем 1 на території України у спосіб, передбачений статтею 16 Закону. За результатами вказаних пошукових робіт жодних фактів використання знака відповідачем 1 на території України не виявлено.

Викладене дозволяє суду дійти висновку про те, що в Україні відповідачем 1 знак для товарів і послуг "DEXPANTHEN" за міжнародною реєстрацією № 958915 для товарів і послуг 03, 30 та 32 класів МКТП не використовується протягом більше ніж п`яти років, а відповідач 1 протягом більше ніж п`яти років не здійснював жодної з дій, які визнавалися і визнаються використанням знака відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", оскільки, виходячи з аналізу норм законодавства, що стосуються знаків для товарів і послуг, та з правової сутності знака для товарів і послуг, умовою його використання є використання саме стосовно товарів і послуг, для яких знак було зареєстровано, та використання його особою, на ім`я якої знак зареєстровано або під її контролем іншою особою.

В процесі розгляду спору суд дійшов висновку, що належних доказів на "DEXPANTHEN" за міжнародною реєстрацією № 958915 для товарів і послуг 03, 30 та 32 класів МКТП протягом більше ніж п`яти років відповідач 1 не надав.

Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" дія свідоцтва на знак для товарів і послуг (а відтак, і міжнародної реєстрації) може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання, якими, зокрема, є:

- обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

- можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Відповідно до умов п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", використанням знака власником свідоцтва (а відтак, і міжнародної реєстрації) вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва.

Докази на підтвердження поважних причин невикористання знаку для товарів і послуг "DEXPANTHEN" за міжнародною реєстрацією № 958915 для товарів і послуг 03, 30 та 32 класів МКТП суду також не подав і не надіслав.

За таких обставин вимоги позивача про дострокове припинення в Україні правової охорони знака "DEXPANTHEN" за міжнародною реєстрацією № 958915 власника компанії Др.Мюллер Фарма, С.Р.О. щодо всіх зареєстрованих товарів 03, 30 та 32 класів Міжнародної класифікації товарів та послуг, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що наведений знак щодо товарів 03, 30 та 32 класу МКТП не використовується в Україні протягом більше ніж п`яти років від дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро або від іншої дати після дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро.

Позивач також звернувся до суду з вимогами про зобов`язання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України повідомити Міжнародне бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності про дострокове часткове припинення дії в Україні міжнародної реєстрації № 854344 від 28.12.2004 на знак "КІА" щодо товарів 07, 09 та 11 класів Міжнародної класифікації товарів та послуг.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", установа - центральний орган виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності. В ст. 2 цього Закону встановлено, що установа забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони прав на знаки для товарів і послуг, для чого, зокрема, здійснює міжнародне співробітництво у сфері правової охорони інтелектуальної власності і представляє інтереси України з питань охорони прав на знаки для товарів і послуг в міжнародних організаціях відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до підпункту 47-6 пункту 4 Положення про Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 459 (далі - "Положення"), Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює міжнародне співробітництво у сфері інтелектуальної власності і представляє інтереси України в зазначеній сфері у міжнародних організаціях відповідно до законодавства.

Враховуючи наведене, вимога позивача про зобов`язання відповідача 2 повідомити Міжнародне бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності про дострокове часткове припинення дії в Україні міжнародної реєстрації № 854344 від 28.12.2004 на знак "КІА" щодо товарів 07, 09 та 11 класів Міжнародної класифікації товарів та послуг та опублікувати в офіційному бюлетені "Промислова власність" відомості про дострокове часткове припинення дії в Україні міжнародної реєстрації № 854344 від 28.12.2004 на знак "КІА" щодо товарів 07, 09 та 11 класів Міжнародної класифікації товарів та послуг, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства "Софарма" у повному обсязі.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладається на команію Др.Мюллер Фарма, С.Р.О., як власника спірного свідоцтва на знак.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Достроково повністю припинити дію в Україні міжнародної реєстрації № 958915 на знак для товарів і послуг DEXPANTHEN власника DR. MULLER PHARMA, S.R.O. (ДР. МЮЛЛЕР ФАРМА, С.Р.О.) (U Mostku 182 CZ-503 41 Hradec Kralove (CZ) (У Мостку 182 CZ-503 41 Градек Кралове (CZ) щодо всіх зазначених у міжнародній реєстрації № 958915 товарів Міжнародної класифікації товарів та послуг.

3. Зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (ідентифікаційний код 37508596, 01008, Україна, м. Київ, вулиця М. Грушевського 12/2) повідомити Міжнародне бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності про дострокове припинення дії в Україні міжнародної реєстрації 958915 на знак DEXPANTHEN щодо всіх зазначених у міжнародній реєстрації 958915 товарів Міжнародної класифікації товарів та послуг повністю.

4. Зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (ідентифікаційний код 37508596, 01008, Україна, м. Київ, вулиця М. Грушевського 12/2) опублікувати в офіційному бюлетені "Промислова власність" відомості про дострокове припинення дії в Україні міжнародної реєстрації 958915 на знак для товарів і послуг DEXPANTHEN щодо всіх зазначених у міжнародній реєстрації 958915 товарів Міжнародної класифікації товарів повністю.

5. Стягнути з DR. MULLER PHARMA, S.R.O. (ДР. МЮЛЛЕР ФАРМА, С.Р.О.) (U Mostku 182 CZ-503 41 Hradec Kralove (CZ) (У Мостку 182 CZ-503 41 Градек Кралове (CZ) на користь Акционерного Дружества «Софарма» (Акціонерного товариства "Софарма") (ул. Илиенско шосе, 16, BG-1220 Софія, Болгарія ) 5 763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.03.2020.

Суддя О.В. Мандриченко