УХВАЛА

07 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/4502/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 (у складі колегії суддів: Подобєд І.М. (головуючий), Кощеєв І.М., Широбокова Л.П.) про відмову у відкритті апеляційного провадження

у справі № 904/4502/18

за позовом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис», Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк»,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» - Національного банку України,

про визнання частково недійсним договору оренди приміщення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання недійсним договору суборенди приміщення,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2020 Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Управління) як правонаступник Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Центральний апеляційний господарський суд касаційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 904/4502/18.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Управління на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 904/4502/18, Суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomes de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).

За змістом частини 2 статті 293 ГПК у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в частині 2 статті 293 ГПК, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Розглянувши матеріали касаційної скарги Управління на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 904/4502/18, Суд дійшов таких висновків.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 у справі № 904/4502/18 відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» про закриття провадження у справі №904/4502/18 в частині вимог Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання недійсним договору суборенди приміщення від 26.01.2018, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком «Приватбанк» і Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області. Відмовлено у задоволенні позову Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис», Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» про визнання частково недійсним договору оренди приміщення від 01.12.2016; зобов`язання вчинити певні дії; визнання недійсним договору суборенди приміщення від 26.01.2018.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 у справі № 904/4502/18.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2019 зазначену апеляційну скаргу було повернуто скаржникові на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 ГПК (у редакції, чинній на момент постановлення цієї ухвали), оскільки апеляційну скаргу не було підписано.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 повторно, скаржник заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання цієї скарги і клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване неправомірним поверненням судом первісно поданої ним апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2020 скаржникові було відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги; зазначені скаржником підстави пропуску строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 у справі № 904/4502/18 визнано судом неповажними; апеляційну скаргу залишено без руху на підставі статті 260 ГПК (у редакції, чинній на момент постановлення цієї ухвали); скаржникові надано строк протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали звернутися до суду із обґрунтованим клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги і доказами сплати судового збору.

При цьому, визнаючи неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що в ухвалі від 16.12.2019 Судом було встановлено, що апеляційна скарга Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не була підписана представником скаржника за довіреністю Мішуковою Т.А., а висновки скаржника про помилкове повернення судом первісно поданої апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог ухвали Суду від 17.01.2020 про залишення апеляційної скарги без руху скаржник надіслав до суду лише документ, що підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги, однак не подав клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на викладене, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 у справі №904/4502/18 було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020, Управління як правонаступник Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернулося до суду із касаційною скаргою, у якій просить зазначену ухвалу скасувати, справу № 904/4502/18 передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи скаржника зводяться до того, що апеляційний суд, застосувавши надмірний формалізм, не врахував фактичні обставини, наявність яких надає скаржникові право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Постановляючи оскаржену ухвалу від 17.02.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК (у редакції, чинній з 08.02.2020), суд апеляційної інстанції виходив із того, що ухвалою Суду від 17.01.2020 наведені скаржником підстави для поновлення встановленого законом строку на подання апеляційної скарги було визнано неповажними, а у строк, встановлений судом для усунення недоліків цієї скарги, скаржником взагалі не було подано обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для такого поновлення.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК (у редакції, чинній з 08.02.2020) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Правильне застосування апеляційним судом зазначеної процесуальної норми при постановленні оскарженої ухвали від 17.02.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції.

Ураховуючи наведене, Суд дійшов висновку визнання касаційної скарги Управління необґрунтованою і відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 904/4502/18.

За результатами перевірки матеріалів касаційної скарги Управління Судом також взято до уваги відсутність документа, що підтверджує сплату судового збору за подання цієї скарги, однак Суд не надає скаржникові строку для усунення цього недоліку і залишає без розгляду клопотання Управління про відстрочення сплати судового збору і заміну сторони правонаступником, оскільки наявні передбачені процесуальним законом підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, частиною 2 статті 293 ГПК (у редакції, чинній з 08.02.2020), Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/4502/18 за касаційною скаргою Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 904/4502/18.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами на 103 аркушах надіслати скаржникові.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий