РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.04.2020Справа № 910/17171/19

Суддя Господарського суду міста Києва Шкурдова Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №910/17171/19

за позовом Концерну "Військторгсервіс"

до Фізичної особи-підприємця Старостіна Олександра Івановича

про стягнення 21 411,37 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Концерн "Військторгсервіс" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Старостіна Олександра Івановича про стягнення 21 411,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором зберігання №76Д/2018 від 10.05.2018р. щодо оплати наданих послуг, в зв`язку з чим у позивача перед відповідачем виникла заборгованість в розмірі 11 990,33 грн. В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 402,46 грн та інфляційні втрати в розмірі 828,26 грн., 2 197,15 грн - пені та 5 995,17 грн - штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб- підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження була направлена рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі не було вручене відповідачу під час доставки та повернуто на адресу суду в зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням.

Згідно з ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 11.07.2018р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористалась наданими процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 року між Концерном "Військторсгервіс" (зберігач) та Старостіном Олександром Івановичем (поклажодавцем) укладено Договір про надання послуг зберігання від 10 травня 2018 року №76Д/2018 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором зберігач зобов`язується надавати поклажодавцю послуги зі зберіганням автомобілів вказаних в Додатку № 1, а поклажодавець зобов`язується оплачувати надані послуги.

Згідно з п. 3.1. Договору визначено, що поклажодавець зобов`язався оплатити надані послуги зберігачу в строки та на умовах передбачених цим Договором за вартістю визначеною у Додатку № 1 до Договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору зберігання визначено, що зберігання транспорту на території за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 47 за 1 машино місце в місяць складає: RENAULT MASTER державний номерний знак НОМЕР_1 - 600,00 грн.; RENAULT MASTER державний номерний знак НОМЕР_3 - 600,00 грн.; FORD CARGO державний номерний знак НОМЕР_2 - 900,00 грн.

Відповідно до п.3.2. Договору поклажодавець оплату послуг здійснює шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок Зберігача до 10 числа місяця, за який здійснюється оплата, на підставі наданого зберігачем рахунку-фактури.

Згідно з п.3.3. Договору Акт прийому-передачі наданих послуг, підписаний сторонами, є підтвердженням надання послуг. Акт прийому-передачі наданих послуг підписується поклажодавцем протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання, або повертається разом з обґрунтованим поясненням причин відмови від підписання у цей же термін. Не повернутий вчасно Акт прийому-передачі наданих послуг або ненадходження обґрунтованої відмови від підписання є підтвердженням надання послуг.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідачем не сплачено за надані позивачем послуги зберігання у травні 2018 згідно рахунку на оплату №661 від 10.05.2018 на суму 1 490,33 грн, за серпень 2018 згідно рахунку на оплату №1084 від 01.08.2018 на суму 2 100,00 грн., за вересень 2018 згідно рахунку №1242 від 03.09.2018 на суму 2100,00 грн, за жовтень 2018 року згідно рахунку №1444 від 01.10.2018 року на суму 2100,00 грн, за листопад згідно рахунку №1770 від 01.10.2018 на суму 2100,00 грн., за грудень 2018 згідно рахунку №2037 від 03.12.2018 на суму 2100,00 грн.

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Згідно зі ст. 938 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ч. 1 ст. 946 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом п.3.3. Договору Акт прийому-передачі наданих послуг, підписаний сторонами, є підтвердженням надання послуг. Акт прийому-передачі наданих послуг підписується поклажодавцем протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання, або повертається разом з обґрунтованим поясненням причин відмови від підписання у цей же термін. Не повернутий вчасно Акт прийому-передачі наданих послуг або ненадходження обґрунтованої відмови від підписання є підтвердженням надання послуг.

Судом встановлено, що Акти надання послуг №664 від 31.05.2018, №1122 від 31.08.2018, №1310 від 30.09.2018, №1589 від 31.10.2018, №1702 від 30.11.2018, №1977 від 29.12.2018 відповідачем не підписані, доказів їх направлення позивачем на адресу відповідача матеріали справи не містять, як не містять і доказів передачі автомобілів на зберігання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3.2. Договору поклажодавець оплату послуг здійснює шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок Зберігача до 10 числа місяця, за який здійснюється оплата, на підставі наданого зберігачем рахунку-фактури.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не надано доказів направлення відповідачу для підписання Актів надання послуг №664 від 31.05.2018, №1122 від 31.08.2018, №1310 від 30.09.2018, №1589 від 31.10.2018, №1702 від 30.11.2018, №1977 від 29.12.2018 та направлення на адресу відповідача рахунків на оплату, в зв`язку з чим суд не вбачає доведеності позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу.

З огляду на те, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу задоволенню не підлягають, в задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних в розмірі 402,46 грн та інфляційні втрати в розмірі 828,26 грн., 2 197,15 грн - пені та 5 995,17 грн - штрафу слід відмовити як похідних вимог від суми стягнення основного боргу.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.