ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2020 р. м. Київ Справа№ 910/11121/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Гаврилюка О.М.

без повідомлення учасників справи,

розглянув апеляційну скаргу Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019р. (повний текст складено 12.11.2019р.)

у справі №910/11121/19 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 178 440,00 грн.

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення збитків у розмірі 178 440,00 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за весь час, коли вагони позивача знаходились на шляху прямування залізничними коліями загального користування та перебували у володінні відповідача, внаслідок незабезпечення відповідачем схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні залізничним транспортом, позивачу було завдано збитки за заміну розукомплектованих деталей та ремонт вагонів на загальну суму 178 440,00 грн.

1.3. Відповідач згідно відзиву на позовну заяву заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів того, що задані ним вагони у період здійснення технічного обслуговування з відчепленням перебували в його правомірному володінні і він використовував їх у своїй господарській діяльності, ніс витрат, пов`язані з експлуатацію та збереженням. А, отже, не доведено його право на звернення до суду з даним позовом.

1.4. Щодо перевезень, які здійснювались за СМГС позивачем не було вжито заходів досудового врегулювання спору у порядку, передбаченому ст.ст. 46, 47 СМГС, а тому позивач не набув право на звернення з позовом.

1.5. Відшкодування збитків можливе лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, відповідач вважає, що відсутня вина АТ «Укрзалізниця».

1.6. Крім того, в порушення вимог ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної суми.

Позивачем не подано документів, які б підтверджували фактичну вартість проведених вагоноремонтними підприємствами робіт. Також позивачем не надано жодних документів на підтвердження вартості встановлених при виконання поточного ремонту запасних частин.

1.7. Також відповідач заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки сума витрат не відповідає критерію розумної необхідності, неспівмірна із складністю справи та виконаних адвокатом робіт та витраченим часом.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. 09.11.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» та Акціонерним товариством «Українська залізниця» було укладено Договір про надання послуг власнику, орендатору або оператору щодо організації курсування власних вантажних вагонів на коліях загального користування №ПР/М-15103/НЮ (далі - Договір).

2.2. В лютому-березні 2019р. АТ «Українська залізниця» здійснювало перевезення вантажних вагонів, які знаходились на відповідному праві володіння чи користування у позивача, а саме:

- вагон №61633152 (накладна №46062196) на підставі договору оренди №06А/14 від 02.01.2014р., укладеного з ТОВ «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТИК Україна» та акту прийому-передачі вагону від 29.07.2016р.;

- вагон №61634143 (накладна №45883089) на підставі договору поставки № 20кп від 27.03.2013р. та акту № 1/04/20кп-30 приймання-передачі власних вантажних вагонів від 20.06.2013р.;

- вагон №61635223 (накладна №48864565) на підставі договору поставки № 20кп від 27.03.2013р. та акту № 2/03/20кп-50 приймання-передачі власних вантажних вагонів від 10.06.2013р.;

- вагон №67615278 (накладна №45761764) на підставі договору суборенди №150А/14, укладеного з Transterminal Express GmbH та акту приймання-передачі до вказаного договору від 03.10.2016р.;

- вагон №67684472 (накладна № 46170254) на підставі договору суборенди № 150А/14, укладеного з Transterminal Express GmbH та акту приймання-передачі до вказаного договору від 29.03.2018р.

2.3. Згідно п. 1.2. Договору сторони керуються цим договором, законами України, Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом України, Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, Соглашением о международном железнодорожном грузовом сообщении (СМГС) (Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС), «Правилами експлуатації власних вантажних вагонів», іншими нормативними документами.

2.4. Відповідачем складено акти про пошкодження вагонів від 17.02.2019р. щодо вагону №61633152, від 15.02.2019р. щодо вагону №561634143, від 17.03.2019р. щодо вагону №61635223, від 14.02.2019р. щодо вагону №67615278, від 20.02.2019р. щодо вагону № 67684472.

2.5. ТОВ «РЕМВАГОНТОРГ» на підставі умов Договору про надання послуг №25у/14 від 19.02.2014р., укладений з позивачем, здійснило ремонт, з урахуванням заміни деталей на спірну суму.

2.6. Вагони №61633152, №61634143, №61635223, №67615278, №67684472 були відремонтовані з встановленням головних частин повітророзподільника, авторегуляторів, авторежимів, що підтверджується Актом виконаних робіт додатком до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону, а саме: вартість ремонту вагону №61633152 з урахуванням замінених деталей - 28 300,00 грн. без ПДВ та 33 960,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №61634143 з урахуванням замінених деталей - 37 300,00 грн. без ПДВ та 44 760,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №61652223 з урахуванням замінених деталей - 28 300,00 грн. без ПДВ та 33 960,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №67615278 з урахуванням замінених деталей - 27 300,00 грн. без ПДВ та 32 760,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №67684472 з урахуванням замінених деталей - 27 500,00 грн. без ПДВ та 33 000,00 грн. з ПДВ.

2.7. Актами виконаних робіт, актом звіряння взаєморозрахунків та платіжними дорученнями підтверджується понесені позивачем витрати на придбання необхідних деталей для ремонту розукомплектованих вагонів, а також їх ремонт (встановлення деталей на вагони №61633152, №61634143, №61635223, №67615278, №67684472) на загальну суму 178 440,00 грн.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2019р. у справі №910/1121/19 позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» збитки у розмірі 178 440,00 грн., 2 676,60 грн. витрат зі сплати судового збору та 8 925,00 грн. витрат на правову допомогу.

3.2. Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази в їх сукупності підтверджують, що при перевезенні належних позивачу вагонів залізницею не було дотримано вимог щодо їх збереження (схоронності), внаслідок чого позивачем були понесені витрати на оплату вартості ремонту, з урахуванням вартості замінених деталей на загальну суму 178 440,00 грн.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019р. у справі №910/11121/19 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛУРГТРАНС» відмовити у повному обсязі.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не було надано доказів на підтвердження фактичної вартості проведення робіт та вартості встановлених при виконанні поточного ремонту запасних частин. Також позивачем не подано доказів оплати за виконані роботи та запасні частини.

4.3. Яз зазначив відповідач, при виявленні несправностей вантажних вагонів у процесі їх звичайної експлуатації чи у разі наявності впливу на стан вантажних вагонів сторонніх осіб (крадіжка деталей та вузлів), за відсутності вини АТ «Укрзаліниця» не може нести відповідальності за збитками, що виникли за таких обставин.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Позивач згідно письмового відзиву на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення, посилаючись на те, що ремонтні роботи врегульовані Договором №25у/14 від 19.02.2014р. Позивач на умовах попередньої плати здійснює перерахування грошових коштів ТОВ «Ремвагонторг», що в наступному регулюється актами взаєморозрахунків та актами виконаних робіт, отже, докази, що надані позивачем є належними та допустимими.

5.2. Позивач зазначив, що для усунення пошкоджень позивач змушений був використати необхідні деталі та запасні частини для їх встановлення замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, що підтверджується актами виконаних робіт та додатками до таких актів з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону, складеними за участю ТОВ «Ремвагонторг». Понесення витрат з оплати виконаних робіт та використаних запасних частин і деталей підтверджується актами звіряння взаєморозрахунків станом на 30.06.2019р. та платіжними дорученнями за червень 2019р.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 09.01.2020р. до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019р. у справі №910/11121/19.

6.2. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» передано до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Смірнова Л.Г., судді Кропивна Л.В., Гаврилюк О.М.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020р. поновлено Регіональній філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019р. у справі №910/11121/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019р. у справі №910/11121/19. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019р. у справі №910/11121/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

7. Джерела права й акти їх застосування

7.1. Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

7.2. Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

7.3. Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

7.4. Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

7.5. Відповідно до ч. 1 ст. 313 ГК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

7.6. Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

7.7. Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р., (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

7.8. Згідно з п.п. 6.2.1., 6.2.7. Інструкції № 264-Ц при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними. Забороняється ставити в склад поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

7.9. Відповідно до п.п. 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

7.10. Згідно п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами сума збитків за пошкодження вагона складається з: витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999 № 551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

7.11. Згідно з п. 6.4. Правил № 856 порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі 20 «Найменування вантажу» вказується «Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)».

7.12. Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України (далі - ГП України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки, суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

7.13. Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

7.14. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

7.15. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

7.16. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

7.17. Відповідно до п. 113 Статуту залізниць за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

8.2. В лютому-березні 2019р. АТ «Українська залізниця» здійснювало перевезення вантажних вагонів, які знаходились на відповідному праві володіння чи користування у позивача, а саме:

- вагон №61633152 (накладна №46062196) на підставі договору оренди №06А/14 від 02.01.2014р., укладеного з ТОВ «ОСТ-ВЕСТ ЛОГІСТИК Україна» та акту прийому-передачі вагону від 29.07.2016р.;

- вагон №61634143 (накладна №45883089) на підставі договору поставки № 20кп від 27.03.2013р. та акту № 1/04/20кп-30 приймання-передачі власних вантажних вагонів від 20.06.2013р.;

- вагон №61635223 (накладна №48864565) на підставі договору поставки № 20кп від 27.03.2013р. та акту № 2/03/20кп-50 приймання-передачі власних вантажних вагонів від 10.06.2013р.;

- вагон №67615278 (накладна №45761764) на підставі договору суборенди №150А/14, укладеного з Transterminal Express GmbH та акту приймання-передачі до вказаного договору від 03.10.2016р.;

- вагон №67684472 (накладна № 46170254) на підставі договору суборенди № 150А/14, укладеного з Transterminal Express GmbH та акту приймання-передачі до вказаного договору від 29.03.2018р.

8.3. Відповідачем складено акти про пошкодження вагонів від 17.02.2019р. щодо вагону №61633152, від 15.02.2019р. щодо вагону №561634143, від 17.03.2019р. щодо вагону №61635223, від 14.02.2019р. щодо вагону №67615278, від 20.02.2019р. щодо вагону № 67684472.

8.4. Отже, факт пошкодження вагонів підтверджений відповідними актами форми ВУ-25М, актами загальної форми ГУ-23 та повідомленнями про ремонт форми ВУ-23М.

8.5. ТОВ «РЕМВАГОНТОРГ» на підставі умов Договору про надання послуг №25у/14 від 19.02.2014р., укладений з позивачем, здійснило ремонт, з урахуванням заміни деталей на спірну суму.

8.6. Вагони №61633152, №61634143, №61635223, №67615278, №67684472 були відремонтовані з встановленням головних частин повітророзподільника, авторегуляторів, авторежимів, що підтверджується Актом виконаних робіт додатком до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону, а саме: вартість ремонту вагону №61633152 з урахуванням замінених деталей - 28 300,00 грн. без ПДВ та 33 960,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №61634143 з урахуванням замінених деталей - 37 300,00 грн. без ПДВ та 44 760,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №61652223 з урахуванням замінених деталей - 28 300,00 грн. без ПДВ та 33 960,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №67615278 з урахуванням замінених деталей - 27 300,00 грн. без ПДВ та 32 760,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №67684472 з урахуванням замінених деталей - 27 500,00 грн. без ПДВ та 33 000,00 грн. з ПДВ.

8.7. Актами виконаних робіт, актом звіряння взаєморозрахунків та платіжними дорученнями підтверджується понесені позивачем витрати на придбання необхідних деталей для ремонту розукомплектованих вагонів, а також їх ремонт (встановлення деталей на вагони №61633152, №61634143, №61635223, №67615278, №67684472) на загальну суму 178 440,00 грн.

8.8. Відповідно до п. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

8.9. Отже, за змістом п. 129 Статуту залізниць комерційний акт складається для засвідчення обставин пошкодження саме вантажу, розміщеного всередині вагону, натомість факт пошкодження рухомого складу (вагонів, контейнерів тощо) фіксується шляхом оформлення працівниками залізниці акта про пошкодження вагона (контейнера) форми ВУ-25М, а складання зазначених актів (форми ВУ-25М) підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем. (постанова Верховного Суду від 16.01.2020р. у справі №910/5827/19).

8.10. Щодо недоведеності розміру понесених збитків, то судом встановлено і зазначене підтверджується матеріалами справи, що вагони №61633152, №61634143, №61635223, №67615278, №67684472 були відремонтовані з встановленням головних частин повітророзподільника, авторегуляторів, авторежимів, що підтверджується актом виконаних робіт додатком до нього з розшифровкою наданих послуг з ремонту вагону, а саме: вартість ремонту вагону №61633152 з урахуванням замінених деталей - 28 300,00 грн. без ПДВ та 33 960,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №61634143 з урахуванням замінених деталей - 37 300,00 грн. без ПДВ та 44 760,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №61652223 з урахуванням замінених деталей - 28 300,00 грн. без ПДВ та 33 960,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №67615278 з урахуванням замінених деталей - 27 300,00 грн. без ПДВ та 32 760,00 грн. з ПДВ; вартість ремонту вагону №67684472 з урахуванням замінених деталей - 27 500,00 грн. без ПДВ та 33 000,00 грн. з ПДВ.

Актами виконаних робіт, актом звіряння взаєморозрахунків та платіжними дорученнями підтверджується понесені позивачем витрати на придбання необхідних деталей для ремонту розукомплектованих вагонів, а також їх ремонт (встановлення деталей на вагони №61633152, №61634143, №61635223, №67615278, №67684472) на загальну суму 178 440,00 грн.

8.11. Щодо вини, то відповідно до Статуту залізниць саме на залізницю покладено обов`язок за збереження вагонів.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

9.2. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду в порядку ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

9.3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019р. у справі №910/11121/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019р. у справі №910/11121/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

4. Матеріали справи №910/11121/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанову прийнято 30.03.2020р. після виходу Головуючого судді Смірнової Л.Г. з лікарняному.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

О.М. Гаврилюк