ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/116/18 (922/230/20)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Біолар", м. Харків
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод Салтівський", м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області розглядається справа про банкрутство ТОВ "Хлібозавод Салтівський". Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хлібозавод Салтівський" (м. Харків, ), визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора в сумі 1335633,44 грн основного зобов`язання, а також розмір штрафу та пені в сумі 231338,96 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Семенова Д.С.

Публікація оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хлібзавод "Салтівський" здійснена на офіційному веб-сайті ВГСУ 15.02.2018 № 4939.

Ухвалою суду від 27.04.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Хлібозавод "Салтівський", призначено підсумкове засідання.

Ухвалою суду від 28.01.2020 призначено підсумкове засідання суду на 04.03.2020.

До суду від ТОВ "Біолар" надійшла позовна заява (вх. 230/20 від 29.01.2020), в якій просить суд: стягнути з ТОВ "Хлібозавод Салтівський " (код ЄДРПОУ 3827816) на користь ТОВ "Біолар" () заборгованість у розмірі 82 720,41 грн, з якого сума боргу за договором поставки № 11/07/16 від 11.07.2016 становить 58610,00 грн, пеня від суми заборгованості у розмірі 7 763,81 грн; сума інфляційного збільшення з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 11 886,11 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 494,12 грн.

Крім того, просить стягнути з відповідача ТОВ "Хлібозавод Салтівський " судові витрати у розмірі 7 102,00 грн, з яких судовий збір 2 102,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем укладеного 11.07.2016 між ТОВ "Біолар" (постачальник) та ТОВ "Хлібозавод Салтівський" (покупець) договіру поставки № 11/07/16.

Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачеві, згідно ст. 250, 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Проте на адресу суду, у встановлений строк, відповідно до вимог Закону, не направлено відзиву.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Від сторін не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарським судом встановлено наступне.

11.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІОЛАР" (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод Салтівський" (Покупцем) укладений договір поставки № 11/07/16, за умовами якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця, а Покупець у порядку та на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язався прийняти та оплатити вазелінову олію (товар) в кількості, асортименті та по цінам, вказаними в узгоджених сторонами специфікаціях та накладних, які є невід`ємною частиною Договору.

Умови та строк поставки : протягом 10 днів з моменту отримання заявки від Покупця (м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців,1).

Відповідно до Договору ТОВ "БІОЛАР" в період з 2016-2017 року, здійснювало поставку вазелінової олії ТОВ "Хлібозавод "Салтівський".

Факт поставки підтверджується повним комплектом первинних документів, в т.ч. видатковими накладними:

- видатковою накладною №Бі-001211 від 18 липня 2016року Постачальником (ТОВ "БІОЛАР") поставлено Покупцю (ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ") згідно Договору №11/07/16 від 11.07.2016 року біле масло DIVYOL (WOP100) вазелінове масло у кількості 120 кг - сума без ПДВ 2970,00 грн, біле масло DIVYOL (WOP68) вазелінове масло у кількості 480 кг - сума без ПДВ 11880,00, всього з ПДВ 17 820,00 грн. Біле вазелінове масло у кількості 600 кг. Отримано комірником Мисік Л.В відповідно до довіреності № М-0 від 12 липня 2016 року, яка надана ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ".

- видатковою накладною №Бі-001372 від 12 серпня 2016 року Постачальником ТОВ "БІОЛАР" поставлено Покупцю (ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ") згідно Договору №11/07/16 від 11.07.2016 року біле масло DIVYOL (WOP68)) вазелінове масло у кількості 600 кг - сума без ПДВ 16 500,00, всього з ПДВ 19 800,00 грн. Біле вазелінове масло у кількості 600 кг. Отримано комірником Мисік Л.В відповідно до довіреності № М-1 від 11 серпня 2016 року, яка надана ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ".

- видатковою накладною №Бі-001554 від б вересня 2016 року Постачальником ТОВ "БІОЛАР" поставлено Покупцю (ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ") згідно Договору №11/07/16 від 11.07.2016 року біле масло DIVYOL (WOP68) вазелінове масло у кількості 600 кг - сума без ПДВ 18 000,00 грн, всього з ПДВ 21 600,00 грн. Біле вазелінове масло у кількості 600 кг. Отримано комірником Мисік Л.В відповідно до довіреності № М-6 від 6 вересня 2016 року, яка надана ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ".

- видатковою накладною №Бі-001763 від 29 вересня 2016року Постачальником ТОВ "БІОЛАР" поставлено Покупцю (ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ") згідно Договору №11/07/16 від 11.07.2016 року вазелінову олію №68 у кількості 120 кг. - сума без ПДВ 3 600,00 грн, всього з ПДВ 4 320,00 грн. Біле вазелінове масло у кількості 120 кг. Отримано комірником Мисік Л.В відповідно до довіреності № М-3 від 29 вересня 2016 року, яка надана ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ".

- видатковою накладною №Бі-001816 від 5 жовтня 2016 року Постачальником (ТОВ "БІОЛАР") поставлено Покупцю (ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ") згідно Договору №11/07/16 від 11.07.2016 року вазелінову олію №68 у кількості 700 кг - сума без ПДВ 20 391.00 грн., біле масло DIVYOL (WOP 15) вазелінове масло у кількості 100 кг - сума без ПДВ 2292,00 грн, всього з ПДВ 27 219,00 грн. Вазелінову олію №68 у кількості 700 кг. Та вазелінову олію №15 у кількості 100 кг. Отримано комірником Мисік Л.В відповідно до довіреності № М- 6 від 5 жовтня 2016 року, яка надана ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ".

- видатковою накладною №Бі-002073 від 7 листопада 2016 року Постачальником (ТОВ "БІОЛАР") поставлено Покупцю (ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ") згідно Договору №11/07/16 від 11.07.2017 року вазелінову олію №68 у кількості 720 кг - сума без ПДВ 20 400.00 грн, вазелінову олію №10 у кількості 100 кг. - сума без ПДВ 2416,67 грн, всього з ПДВ 27 380,00 грн. Вазелінову олію №68 у кількості 720 кг. Та вазелінову олію №10 у кількості 100кг. Отримано комірником Мисік Л.В відповідно до довіреності № М-9 від 7 листопада 2016 року, яка надана ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ".

- видатковою накладною №Бі-002276 від 5 грудня 2016року Постачальником (ТОВ "БІОЛАР") поставлено Покупцю (ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ") згідно Договору №11/07/16 від 11.07.2016 року вазелінову олію №68 у кількості 720 кг - сума без ПДВ 21 600,00 грн, вазелінову олію №10 у кількості 100 кг - сума без ПДВ 2750,00 грн, всього з ПДВ 29 220,00 грн. Вазелінову олію №68 у кількості 720 кг. Та вазелінову олію №10 у кількості 100 кг. Отримано комірником Мисік Л.В відповідно до довіреності № М-2 від 5 грудня 2016 року, яка надана ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ".

- видатковою накладною №Бі-002441 від 26 грудня 2016року Постачальником (ТОВ "БІОЛАР") поставлено Покупцю (ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ") згідно Договору №11/07/16 від 11.07.2016 року мастило Mobil Grease ХНР 222/039 у кількості 5кг - сума без ПДВ 675,00 грн, всього з ПДВ 810,00 грн. Мастило Mobil Grease ХНР 222/039 у кількості 5 кг. Отримано комірником Мисік Л.В відповідно до довіреності № М-9 від 26 грудня 2016 року, яка надана ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ".

Згідно положень п. 12.4 Договору, у випадку якщо сторони в 30 (тридцяти) денний строк до закінчення дії цього Договору не заявляють про його розірвання, Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

Жодною за сторін не було вчинено дій обумовлених у п.12.4 Договору, тому Договір поставки № 11/07/16 був пролонгований до 31.12.2017 року, після чого були здійснені наступні поставки, які підтверджується видатковими накладними:

- видатковою накладною № Бі-0000541 від 14 березня 2017 року Покупцю (ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ") згідно Договору №11/07/16 від 11.07.2016 року поставлено біле масло DIVYOL (WOT 350) у кількості 720 кг - сума без ПДВ 22 197,60 грн, всього з ПДВ 26 637,12 грн. Біле масло DIVYOL (WOT 350) у кількості 720 кг отримано комірником Мисік Л.В відповідно до довіреності № М-0 від 14 березня 2017 року, яка надана ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ".

- видатковою накладною № Бі-0001191 від 29 травня 2017 року Покупцю (ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ") згідно Договору №11/07/16 від 11.07.2016 року поставлено біле масло DIVYOL (WOT 68) у кількості 800 кг - сума без ПДВ 26 000,00 грн, всього з ПДВ 31 200,00 грн. Біле масло DIVYOL (WOT 68) у кількості 800 кг отримано комірником Мисік Л.В відповідно до довіреності № М-6 від 29 травня 2017 року, яка надана ТОВ ХЛІБОЗАВОД "САЛТІВСЬКИЙ".

Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку: 361 та картки рахунку: 361, сформованих 21.01.2020, Постачальник здійснив поставку товару в період з 18.07.2016 -29.05.2017 на суму 206 006, 72 грн, а Покупець здійснив оплату у розмірі 147 396, 72 грн, тобто не сплатив за отриманий товар в повному обсязі, що підтверджує наявність заборгованості у розмірі 58 610,00 грн.

Згідно п. 4.2 Договору, ціна на товар формується в українській національній валюті, включаючи ПДВ, за винятком товарів (операцій), що звільняються від оподаткування податком на додану вартість згідно діючого законодавства.

Згідно п.4.3 Договору, Розрахунок за товар, поставлений за цим договором, здійснюється в безготівковій формі в українській валюті - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, через установу банку згідно із правилами передбаченими чинним законодавством України для безготівкових розрахунків, протягом ЗО банківських днів з моменту поставки товару. Датою поставки вважається дата, вказана в накладній, яка підтверджує отримання товару Покупцем.

Відповідно до п. 3.1. Договору приймання Товару за кількістю та якістю здійснюється Покупцем у місці, в яке здійснюється постачання, на підставі всіх документів , зазначених у пунктах 2.4,5.1 Договору відповідно до:

- Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965 (П-б);

- Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за «кістю від 25.04.1966 (П-7),

якщо інше не встановлено/не передбачено даним Договором в частині чи повністю. Покупець вправі прийняти товари без спеціальної перевірки їх якості, якщо товари знаходяться в належній тарі та упаковці, та а них відсутні явні дефекти. При виявленні недоліків Товару під час його прийняття. Покупець має право відмовитись від його прийняття.

У разі виявлення протягом п`яти днів з дати отримання товару його невідповідності якості, кількості, комплектності, маркірування товару, тари або упаковки вимогам стандартів, технічним умовам, даному Договору або даним, зазначеним у маркуванні та супровідних документах, що засвідчують кількість і якість товарів, Покупець негайно викликає представника Постачальника, шляхом направлення повідомлення по факсу, листом, телефонограмою, телеграмою чи по e-mail.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, остання поставка товару здійснена 29.05.2017. Строк оплати 30 банківських днів з моменту поставки товару, тобто до 11.07.2017.

ТОВ "Хлібозавод "Салтівський" не надано доказів, які свідчать про неприйняття товару, або будь-яких зауважень до нього, які оформлені відповідно до умов Договору та закону.

Як встановлено та зазначено вище, товар поставлено на загальну суму 206 006, 72 грн, покупцем сплачено 147 396, 72 грн. Отже, за отриманий товар покупцем не сплачено в повному обсязі. Залишок заборгованості за поставлений та отриманий Покупцем товар складає 58 610,00 грн.

Позивач (постачальник) заявив до стягнення з відповідача суму основного боргу у розмірі 58 610,00 грн.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до пункту 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із пунктом 6 статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 662, 663 Цивільного кодексу передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено та зазначено вище товар був поставлений та переданий відповідачу. Відповідачем прийнятий товар без будь-яких зауважень, що підтверджується матеріалами справи.

Відзиву на позов відповідачем, у встановлений законом строк надано не було.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження оплати отриманого за видатковими накладними поставки товару в повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги в частині стягнення основного боргу та його розмір обґрунтовані та доведені матеріалами справи.

Однак, суд зауважує на наступному.

Ухвалою суду від 15.02.2018 порушено провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ "Хлібозавод Салтівський", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 27.04.2018 року затверджено реєстр вимог кредиторів та зобов`язано розпорядника майна надати рішення комітету кредиторів щодо застосування до боржника судових процедур банкрутства разом з належним чином оформленим протоколом засідання комітету кредиторів.

На цей час справа перебуває на стадії розпорядження майном.

Суд зазначає, що заявлені ТОВ "Біолар" вимоги до відповідача не є поточними. Оскільки договір поставки укладений у 2016 році, поставка здійснена протягом 2016- 2017 років, тобто до порушення провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ "Хлібозавод Салтівський" та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

З моменту порушення провадження у справі по банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який регулюється спеціальними нормами законодавства, а саме Кодексом України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до положень статті 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 4 статті 45 Кодексу вимоги кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Отже, законодавцем, з урахуванням перебування боржника в особливому правовому режимі чітко визначено порядок заявлення, розгляду та задоволення вимог конкурсних кредиторів до боржника.

Як встановлено та зазначено вище, вимоги заявлені позивачем у позові є саме конкурсними вимогами до боржника.

Натомість, Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено можливості задоволення конкурсної заборгованості (конкурсних вимог) до боржника в порядку позовного провадження, оскільки задоволення конкурсних вимог в порядку позовного провадження порушує права інших конкурсних кредиторів, задоволення яких відбувається в порядку черговості, визначеній Кодексом, а саме статтею 64.

Однак, позивач не звернувся до боржника та до суду у визначеному законом (Кодексом України з процедур банкрутства) порядку, а саме не подав заяву з кредиторськими вимогами. Натомість, звернувся до суду в порядку позовного провадження з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача, який перебуває у банкрутстві, конкурсну заборгованість, що не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства

Разом з тим, суд зазначає, що за змістом абзацу 2 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право і інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричинення цими діяннями наслідкам.

Крім того, слід зазначити, що визначення способу захисту, а саме визначення позовних вимог, обґрунтування позову певними правовими нормами, як і посилання на фактичні обставини справи та визначення предмету спору, процесуальним законом покладено саме на позивача, у зв`язку з чим у відповідача у справі виникають певні правомірні очікування, оскільки реалізація його прав на захист проти позову перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з правовими вимогами та підставами, викладеними саме позивачем.

Виходячи з аксіоми цивільного судочинства jura novit curia "суд знає закон", при розгляді справи суд дійсно повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, яка проте не може бути застосована судом для вирішення спору по суті за відсутності відповідних позовних вимог позивача у справі, оскільки інший підхід суду порушив би принцип диспозитивності судового процесу та правомірні очікування як позивача ( який звертається саме з певним чином обґрунтованою в правовому аспекті вимогою) так і відповідача ( який заперечуючи проти позову наводить доводи саме щодо тих підстав та обґрунтувань, які наводяться позивачем у справі).

Позивач ТОВ "БІОЛАР" визначив конкретний спосіб захисту, а саме звернення з позовною заявою.

Суд не наділений правом з власної ініціативи змінювати суть та правову форму заяви, з якою особа звертається до суду за захистом своїх прав. Особа на власний розсуд обирає та реалізує своє процесуальне право щодо способу захисту свого права.

Зважаючи на те, що позивачем порушено порядок, визначений спеціальними нормами закону (Кодексу України з процедур банкрутства), та здійснено звернення до суду в позовному провадженні з вимогами про стягнення конкурсної заборгованості до боржника, який перебуває у банкрутстві, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу.

Крім того, позивачем нараховані та заявлені до стягнення: пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 3% річних та втрати від інфляції у зв`язку з порушенням відповідачем порядку та строків розрахунків за договором.

Розглянувши вимоги про стягнення пені, інфляційних та річних, судом встановлено наступне.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- пеню у розмірі 7763,81 грн, нараховані за період з 11.07.2017 по 11.01.2018;

- інфляційні втрати у розмірі 11 886,11 грн, нараховані за період з 11.07.2017 по 29.01.2020;

- 3% річних у розмірі 4 494,12 грн за період з 11.07.2017 по 29.01.2020.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як встановлено та зазначено вище має місце прострочення виконання грошового зобов`язання за договором поставки.

Разом з тим, суд зазначає, що ухвалою суду від 15.02.2018 порушено провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ "Хлібозавод Салтівський", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 27.04.2018 року затверджено реєстр вимог кредиторів та зобов`язано розпорядника майна надати рішення комітету кредиторів щодо застосування до боржника судових процедур банкрутства разом з належним чином оформленим протоколом засідання комітету кредиторів.

На цей час справа перебуває на стадії розпорядження майном.

Так, згідно з ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію не застосовуються фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Зважаючи на це положення Кодексу України з процедур банкрутства, судом зроблено висновок про те, що відкриття провадження у справі про банкрутство відносно відповідача і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, встановлює обмеження щодо нарахувань пені, інфляційних та 3 % річних, оскільки вимоги позивача не є поточними.

Перевіркою здійснених позивачем розрахунків пені, трьох відсотків річних та втрат від інфляції судом встановлено їх арифметичну невірність, а також необґрунтованість та неправомірність періоду, протягом якого вони нараховані.

Сума заборгованості, на яку нараховуються інфляційні втрати, 3 % річних та пеня - 58610,00 грн. Позивач бере за основу дату кінцевого розрахунку за останньою поставкою яка здійснена 29.05.2017. Оплата вказаного товару повинна була бути здійснена протягом 30 банківських днів з моменту поставки товару. Таким чином останнім банківським днем протягом якого мала бути здійснена оплата є 11.07.2017.

Інфляційні втрати припадають на період з 11.07.2017 по 14.02.2018 (до початку введення мораторію на задоволення вимог кредиторів). Згідно розрахунку, інфляційні збитки за вказаний період складає 4031,80 грн; 3% річних складають 1054,98 грн.

Нарахування інфляційних та річних у інший період є неправомірним, оскільки нарахування здійснено після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Розрахунок пені позивачем здійснено вірно 7763,81 грн.

Однак, як встановлено та зазначено вище, незважаючи на те, що вимоги інфляційних, 3% річних та пені у зазначеному судом розмірі є обґрунтованими та доведеними, однак, позивачем порушено встановлений порядок звернення з такими вимогами, що виключає правові підстави їх задоволення.

Крім того, позивачем заявлені до стягнення судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на послуги адвоката.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України, відповідно до якої, у разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7,8, 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 4, 13-15, 41-46, 74, 75, 76, 77, 80, 86, 129, 233, 237-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОЛАР" (, м. Харків, вул. Дмитрівська, буд. 22, неж. прим. 1-23 літ. А-3, 61052)

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя В.О. Усатий