ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

08 квітня 2020 року Справа № 926/770/20

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Байталюка В.Д., розглянувши

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», м. Чернівці,

до регіонального фонду підтримки підприємництва по Чернівецькій області, м. Чернівці,

про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 2258,11 грн

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2020 року до Господарського суду Чернівецької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» (заявник) із заявою про видачу судового наказу про стягнення з регіонального фонду підтримки підприємництва по Чернівецькій області заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 20 липня 2019 року по 20 лютого 2020 року в сумі 1862,32 грн, пені в сумі 344,17 грн, 3 % річних у розмірі 34,00 грн, інфляційних втрат в розмірі 17,62 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2020 справу № 926/770/20 передано на розгляд судді Байталюку В. Д.

Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви, має відповідати встановленим вимогам і бути оплачена судовим збором (ст.ст. 149-151 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно пункту 2 Преамбули постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Положеннями пункту 8 Преамбули постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

У заяві про видачу судового наказу заявник (стягувач) зазначив, що боржник приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції, опублікованої ТзОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія».

Відповідно до пункту 4.3 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Проте, до заяви про видачу судового наказу не було додано двосторонніх актів прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг, доказів приєднання до умов публічного договору та доказів фактичного споживання електричної енергії.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до пункту 1.1 договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг визначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Оскільки в пункті 1.1 договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг чітко визначено, що приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг здійснюється на підставі заяви-приєднання (додаток до постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018), як на підтвердження факту виникнення договірних відносин щодо поставки електричної енергії, а відтак заявнику необхідно було долучити відповідну заяву-приєднання боржника до заяви про видачу судового наказу. Однак, відсутність підписаної заяви-приєднання, оплати рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії свідчить про не доведеність заявником факту приєднання боржника до договору про постачання електричної енергії.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки є достатні підстави вважати, що дані вимоги не є безспірними.

Згідно з частини другої статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву про видачу судового наказу подано з порушеннями вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України, а також заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до статей 12, 147, 148, 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з регіонального фонду підтримки підприємництва по Чернівецькій області заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 20 липня 2019 року по 20 лютого 2020 року в сумі 1862,32 грн, пені в сумі 344,17 грн, 3 % річних у розмірі 34,00 грн, інфляційних втрат в розмірі 17,62 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 08.04.2020.

Суддя В. Байталюк