ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" березня 2020 р. Справа № 918/792/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Оліфер С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" на дії (бездіяльність) державного виконавця у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця"

до Приватного підприємства-фірма "Торгбуд-Сервіс",

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

про усунення перешкод в користуванні майном шляхом його звільнення

В засіданні приймали участь:

від позивача: Хмарина О. Р.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 09.04.2019 року позов задоволено, зобов`язано Приватне підприємство-фірму "Торгбуд-Сервіс" усунути перешкоди в користуванні виробничим підрозділом "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" будівлею пункту обігріву площею 41,2 м2 та площадкою великотоннажних контейнерів площею 4500 м2, розташованими у місті Рівному по вулиці Білій, 18-В, шляхом звільнення цього майна та його передачі Виробничому підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" шляхом підписання акту приймання-передачі, стягнути з Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.08.2019 року Апеляційну скаргу Приватного підприємства-фірма "Торгбуд-Сервіс" на рішення Господарського суду Рівненської області від 09.04.19 року у справі №918/792/18 залишено без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції без змін.

На виконання рішення видані відповідні накази.

23 вересня 2019 року на виконання листа Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2019 року № 01-24/918/792/18/4122/19 матеріали справи №918/792/18 були направлені до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

18 грудня 2019 року на адресу суду від Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Б. С., в якій останній просить суд:

- Визнати неправомірною постанову державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Богдана Святославовича від 15.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження №60468654.

- Зобов`язати державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Богдана Святославовича скасувати постанову від 15.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження №60468654.

- Визнати неправомірною постанову державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Богдана Святославовича від 21.11.2019 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №60468654.

- Зобов`язати державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Богдана Святославовича скасувати постанову від 21.11.2019 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №60468654.

- Визнати неправомірною постанову державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Богдана Святославовича від 21.11.2019 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №60468654.

- Зобов`язати державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Богдана Святославовича скасувати постанову від 21.11.2019 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №60468654.

Ухвалою суду від 20.12.2019 року вирішення питання про прийняття до розгляду вказаної скарги відкладено до повернення матеріалів справи №918/792/18 із суду вищої інстанції до Господарського суду Рівненської області.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 року касаційну скаргу Приватного підприємства-фірми Торгбуд-Сервіс залишено без задоволення, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 року та рішення Господарського суду Рівненської області від 09.04.2019 року у справі № 918/792/18 залишено без змін, поновлено виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 09.04.2019 року у справі № 918/792/18, що було зупинене, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.12.2019 року до закінчення касаційного провадження.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи №918/792/18 до Господарського суду Рівненської області, ухвалою суду від 18.03.2020 року скаргу Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" на дії (бездіяльність) державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Б. С. призначено до розгляду у судовому засіданні на 26.03.2020 року.

25 березня 2020 року від позивача надійшли письмові заперечення на скаргу, згідно яких останній просить суд відмовити у задоволенні поданої скарги, посилаючись на те, що відповідачем станом на 24.03.2020 року рішення суду у цій справі в добровільному порядку не виконано. Крім того зазначає, що державним виконавцем вчинені дії у межах повноважень та такі дії не порушують законних прав та інтересів скаржника.

Крім того, 25.03.2020 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, подано письмові пояснення на скаргу, згідно яких остання просить суд відмовити у задоволенні скарги та здійснити її розгляд за відстутності представника третьої особи.

26.03.2020 року від органу ДВС надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № ВП 60468654 та письмові пояснення на скаргу, відповідно до яких останній зазначає, що станом на 25.03.2020 року рішення суду у цій справі боржником у добровільному порядку не виконано, майно не звільнено, акт приймання-передачі майна на адресу позивача не надано. Вважає, що постанови, винесені в рамках вказаного виконавчого провадження прийняті відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та не порушують законних прав та інтересів скаржника.

Скаржник, орган ДВС та третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання 26.03.2020 року не з`явилися. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Крім того, 26.03.2020 року від органу ДВС надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги, у зв`язку із встановленим на всій території України карантином.

Представник позивача в судовому засіданні 26.03.2020 року заперечив проти задоволення скарги, з підстав зазначених у письмових поясненнях на скаргу.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оскільки, неявка на судове засідання представника скаржника та органу ДВС не перешкоджає розгляду скарги, суд вважає за необхідне розглядати зазначену скаргу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами, а відтак клопотання представника органу ДВС про відкладення розгляду скарги відхиляється судом.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються, безпосередньо дослідивши докази, які надані сторонами та мають значення для їх розгляду, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.04.2019 року позов задоволено, зобов`язано Приватне підприємство-фірму "Торгбуд-Сервіс" усунути перешкоди в користуванні виробничим підрозділом "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" будівлею пункту обігріву площею 41,2 м2 та площадкою великотоннажних контейнерів площею 4500 м2, розташованими у місті Рівному по вулиці Білій, 18-В, шляхом звільнення цього майна та його передачі Виробничому підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" шляхом підписання акту приймання-передачі, стягнути з Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Вказане рішення постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.08.2019 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 року залишено без змін.

На виконання рішення суду від 09.04.2019 року Господарським судом Рівненської області 12.09.2019 року видано відповідні накази.

Як встановлено судом, на підставі заяви стягувача державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіним Б. С. винесено постанову ВП №60468654 від 15.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №918/792/18 від 12.09.2019 року.

Крім того, 21.11.2019 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіним Б. С. винесено постанови ВП №60468654 про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх вимог боржник зокрема вказує на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження № 60446854 останнім було отримано тільки 03.12.2019 року, у зв`язку з чим боржник не знав про те, що по відношенню до нього проводяться заходи примусового виконання рішення органом ДВС. Крім того зазначає, що рішення суду від 09.04.2019 року не підлягає примусовому виконанню, оскільки його резолютивна частина не містить вимоги «зобов`язати», а тому судом було помилково видано відповідний наказ на виконання рішення суду.

Щодо вказаних тверджень суд зазначає, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до статей 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтею 66 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про його виселення, державний виконавець накладає на нього штраф у порядку, визначеному цим Законом.

Передане для зберігання майно боржника повертається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов`язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов`язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації майна боржника або його частини.

Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців з дня передачі на зберігання. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації такого майна кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику.

У разі якщо майно не було реалізовано, розпорядження ним здійснюється в порядку, встановленому для розпорядження безхазяйним майном.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

У разі якщо особі, яка підлягає виселенню, має бути надано інше житлове приміщення, державний виконавець надсилає органу, який відповідно до судового рішення зобов`язаний надати боржнику інше житлове приміщення, повідомлення про строк виконання рішення про надання такого приміщення. У разі ненадання у визначений строк іншого житлового приміщення державний виконавець складає відповідний акт і звертається до суду з поданням про встановлення порядку подальшого виконання рішення. До вирішення судом зазначеного питання виконавчі дії не проводяться.

У разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у такому разі підлягає відновленню за постановою державного виконавця.

Пунктом 9.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року за № 6 «Про судові рішення» роз`яснено, що у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду.

При цьому господарські суди повинні зазначати: «у рішенні про вчинення певних дій або про припинення певних дій - відповідний припис, наприклад: "Такому-то звільнити таке-то приміщення (із зазначенням його найменування, місцезнаходження згідно з поштовою адресою, площі)", "Такому-то припинити такі-то дії, які перешкоджають доступу такого-то у приміщення (із зазначенням тих же даних про приміщення)", строк виконання відповідних дій та/або про видачу наказу про примусове виконання рішення;».

Суд наголошує, що у п.п. 2, 4 резолютивної частини рішення Господарського суду Рівненської області від 09.04.2019 року зазначено: Приватному підприємству-фірмі "Торгбуд-Сервіс" усунути перешкоди в користуванні Виробничим підрозділом "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" будівлею пункту обігріву площею 41,2 м2 та площадкою великотоннажних контейнерів площею 4500 м2, розташованими у місті Рівному по вулиці Білій, 18-В, шляхом звільнення цього майна та його передачі Виробничому підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" шляхом підписання акту приймання-передачі. Після набрання рішенням суду законної сили видати накази.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Враховуючи вказані норми законодавства та роз`яснення, після набрання рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.04.2019 року законної сили, судом 12.09.2019 року було видано відповідні накази , а відтак твердження скаржника про те, що рішення суду у цій справі не підлягає примусовому виконанню у зв`язку з незазначенням у його резолютивній частині вимоги «зобов`язати» та відповідно помилковість видачі наказів на виконання рішення суду є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, накази господарського суду від 12.09.2019 року, що видані на виконання рішення суду від 09.04.2019 року у справі №918/792/18, є обов`язковим для виконання та його виконання є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження.

У зв`язку із цим під час розгляду питань про відстрочку, розстрочку, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, а також під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби судам необхідно дотримуватися вимог Конвенції щодо виконання судового рішення упродовж розумного строку (справи "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Дубенко проти України" від 11 січня 2005 року, "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та інші).

У рішенні від 05.07.2012 у справі Глоба проти України (no. 15729/07,) Європейський суд з прав людини вказує, що пункт 1 статті 6 Конвенції, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних заходів для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату.

У відповідності до ст. 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Приймаючи до уваги те, що виконавчий документ - наказ Господарського суду Рівненської області від 12.09.2019 року №918/792/18, відповідає вимогам, передбаченим ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", дії державного виконавця щодо примусового виконання вказаного наказу є правомірними.

При цьому, суд зауважує, що згідно відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження та копій виконавчого провадження № ВП 60468654, наданих суду органом ДВС, вбачається, що боржником - Приватним підприємством-фірмою "Торгбуд-Сервіс" рішення суду від 09.04.2019 року станом на дату розгляду скарги не виконано, майно, а саме - будівлю пункту обігріву площею 41,2 м2 та площадкою великотоннажних контейнерів площею 4500 м2, розташованими у місті Рівному по вулиці Білій, 18-В, не звільнено та не передано позивачу шляхом підписання акту приймання-передачі.

Суд також зазначає, що неналежне здійснення державним виконавцем своїх обов`язків, покладених на нього законом, зокрема, щодо своєчасного направлення боржнику постанови ВП №60468654 від 15.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №918/792/18 від 12.09.2019 року не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав стягувача на примусове виконання зазначеного вище судового рішення.

Згідно зі ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, та враховуючи те, що боржником не надано суду доказів добровільного виконання судового рішення по даній справі чи вжиття відповідних заходів з цією метою, а також те, що несвоєчасне направлення державним виконавцем боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження не призвело до заподіяння шкоди сторонам виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" на дії (бездіяльність) державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Б. С.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 339-342 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Приватного підприємства-фірми "Торгбуд-Сервіс" на дії (бездіяльність) державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Рогозіна Б. С. відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає оскарженню відповідно до ст. ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Церковна Н.Ф.