ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про

02.04.2020 м. Дніпро Справа № 904/5395/19
за позовом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 2; ідентифікаційний код 39835428)

до Громадської організації Водний клуб "Комунарівець" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 94 Л; ідентифікаційний код 24602896)

про стягнення 4 512 грн. 62 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№5438/19 від 18.11.2019), в якій просить суд стягнути з відповідача - Громадської організації Водний клуб "Комунарівець" 4 512 грн. 62 коп. - шкоди, заподіяної внаслідок самовільного використання земельної ділянки загальною площею 4,07 га.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019р. позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому позивачем подано заяву (вх.№55519/19 від 02.12.2019р.), відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх. №60657/19 від 27.12.2020) на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що: - Громадська організація водний клуб "Комунарівець" з 30.10.1992 року на законних підставах отримала у користування територію човнового причалу, що на даний час знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 94-Л; - Громадська організація водний клуб "Комунарівець" весь період часу користування земельною ділянкою сплачує земельний податок; - з 10.04.2008р. по даний період часу відсутній правовий механізм для погодження на зміну цільового призначення з подальшим оформленням договору оренди земельної ділянки; - позивач не надає жодного доказу у обґрунтування позовних вимог, які підтверджують факт самовільного займання земельної ділянки відповідачем з адресою: 49128, м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 94-Л.

Позивач у відповіді (вх. №3891/20 від 27.01.2020) на відзив вважає позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області обґрунтованою, оскільки: - з наявної інформації встановлено, що ГО ВК "Комунарівець" використовує земельні ділянки загальною площею 4,07 га, які розташовані в безпосередній близькості до водного об`єкту - річки Дніпро за відсутності відповідного рішення про їх передачу у власність або наданням у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо них; - згідно з наданою інформацією Дніпропетровським обласним управлінням водних ресурсів, звернень стосовно розгляду проекту землеустрою щодо встановлення меж земель водного фонду та водоохоронної зони водного об`єкта - річки Дніпро в районі земельної ділянки по вул. Набережна Заводська, 94-Л у м. Дніпро, що знаходиться у користуванні ГО ВК "Комунарівець" не надходило; - перевіркою встановлено факт порушення вимог Земельного кодексу України ГО ВК "Комунарівець"; - органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, виступає Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, оскільки є структурним підрозділом центрального органу виконавчої влади, який реалізовує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів; - твердження відповідача щодо оплати земельного податку відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду є таким, що не має відношення до даної справи; - згідно розрахунку розміру шкоди відповідачем нанесено збитки у розмірі 4 512 грн. 62 коп. та ніякого відношення до оплати земельного податку не має.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2020р. постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 05.03.2020р. о 12:00 год.

У судове засідання 05.03.2020 з`явилися представники сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 02.04.2020.

Судове засідання 02.04.2020 проведено без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи №904/5395/19 суддя Загинайко Т.В. вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду цієї справи відповідно до поданої заяви та з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статтею 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Слід відзначити, що вирішальним для об`єктивного критерію є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Так, у рішенні 15.10.2009 у справі "Мікаллеф проти Мальти" Європейський суд з прав людини вказав, що "будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись" (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, §98). У рішенні від 15.07.2005 у справі "Межнаріч проти Хорватії" Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що "слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною" (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

У справі Європейського суду з прав людини "Газета "Україна - Центр" проти України" вказано, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07.08.1996, пункт 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996). З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26.10.1984, пункт 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28.10.1998, пункт 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998).

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Статтею 10 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності професійних суддів, народних засідателів та присяжних при здійсненні правосуддя.

Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики (далі - Коментар).

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача. Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі до статті 15 Кодексу зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

У даному випадку позовна заява підписана представником Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Синьогіною Я.В., яка надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області 18.11.2019.

Так, на час прийняття ухвали суду від 05.03.2020, якою було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 02.04.2020, Синьогіна Я.В. працювала помічником судді Загинайко Т.В.

У даному випадку, враховуючи вказані вище обставини, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді Загинайко Т.В.

Враховуючи вказане, з метою недопущення сумнів в неупередженості та об`єктивності суду при розгляді даної справи, що можуть виникнути у зв`язку з вказаними обставинами, з огляду на положення статей 35, 38 Господарського процесуального кодексу України, задля недопущення у сторін чи інших осіб будь-яких сумнівів у безсторонності суду та забезпечення довіри до судової влади України, суддя Загинайко Т.В. вважає за необхідне заявити самовідвід.

За змістом статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У відповідності до частини 1 статті 40 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

З огляду на викладене, самовідвід судді Загинайко Т..В. від розгляду справи № 904/5395/19 підлягає задоволенню, а матеріали вказаної справи - передачі уповноваженому працівнику Господарського суду Дніпропетровської області для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заявити та задовольнити самовідвід судді Загинайко Т.В. від розгляду справи за позовом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Громадської організації Водний клуб "Комунарівець" про стягнення 4 512 грн. 62 коп.

2. Матеріали справи № 904/5395/19 передати уповноваженій особі апарату суду для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи у порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали підписаний 03.04.2020.

Суддя Т.В. Загинайко