ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2020 р. Справа №914/2024/14

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Плотніцького Б.Д.

секретар судового засідання Федорів Н.В.,

розглянув апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління від 21.03.2016

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2016 (повний текст складено 01.02.2016, суддя Манюк П.Т.)

у справі №914/2024/14

за позовом Прокурора Галицького району м. Львова в інтересах держави особіДержавної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів

до відповідача Приватного акціонерного товариства Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління, м. Львів

про стягнення 276907,50 грн.

представники сторін в судове засідання не з`явилися

06.06.2014 до Господарського суду Львівської області звернувся із позовом прокурор Галицького району м. Львова в інтересах Державної екологічної інспекції у Львівській області (надалі - Держекоінспекція) про стягнення 276907,50 грн. збитків з Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління" (а.с. 6-11).

Вказаний позов мотивований тим, що плановою перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами у ПрАТ "Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління", яка проводилася Держекоінспекцією у період з 27.06.2013 по 16.07.2013, встановлено факт засмічення відповідачем земельної ділянки площею 25 кв.м. об`ємом 7,5 куб.м., яка знаходиться на території підприємства за адресою: м.Львів, вул. Дж.Вашингтона, 1, що є порушенням вимог природоохоронного законодавства (акт перевірки №1308/06/1151).

Рішенням Господарського суду Львівської області від25.01.2016 (а.с. 130-134) позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з відповідача 276907,50 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавствана користь із наступним розподілом вказаних коштів до державного бюджету України (30%), обласного бюджету Львівської області (20%) та місцевого бюджету Личаківського району м.Львова (50%).

Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджено здійснення відповідачем забруднення земельної ділянки підприємства твердими побутовими відходами, а відповідачем не подано суду відповідних доказів на спростування доводів позивача.

Дане рішення оскаржив відповідач, оскільки вважає, що приймаючи рішення, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно та неповно дослідив докази, а також порушив норми процесуального та неправильно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити. При цьому, відповідач покликається на те, що судом не здійснена належним чином оцінка доказів у справі, зокрема, що акт державної санітарно-епідеміологічної служби від 08.08.2012, акт ПАТ "Львівгаз" та лист прокуратури Личаківського району м. Львова від 19.11.2013 не досліджувалися взагалі. Скаржник, посилаючись на норми Закону України "Про охорону атмосферного повітря", вказує на те, що судом не досліджено обставин здійснення суб`єктом господарювання викидів в атмосферне повітря, утворення та розміщення твердих побутових та будівельних відходів з порушенням встановлених законом вимог. Крім цього, вважає, що оскільки акт перевірки немає обов`язкового характеру, то і висновки, відображені службовими особами контролюючого органу в акті, є такими що не породжують для відповідача настання будь-яких юридичних наслідків.

У запереченні на апеляційну скаргу, поданому 13.04.2016 суду апеляційної інстанції, Держекоінспекція, відхиляючи доводи скаржника як безпідставні та необґрунтовані, посилається, зокрема, і на те, що працівниками відповідача в поясненнях щодо виявленого та зафіксованого в актах засмічення земельної ділянки, такий факт не заперечувався, а вказувалось що засмічення земельної ділянки буде усунене в найкоротший термін (а.с. 183-184).

У клопотанні від 19.05.2016 відповідач просив долучити до матеріалів справи акт державної санітарно-епідеміологічної служби України від 08 серпня 2012, акт ПАТ "Львівгаз" від 06.08.2013, лист прокуратури Личаківського району м. Львова № 07/04-432-13 від 19 листопада 2013 та лист прокуратури Львівської області за № 07/04-432-13 від 20 листопада 2013 року (а.с. 194-198).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 у даній справі було зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/7448/13а.

Ухвалою від 17 жовтня 2018 дана справа була прийнята до провадження Західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів головуючої судді Орищин Г.В., суддів Галушко Н.А., Плотніцького Б.Д.

Ухвалою від 12.02.2020 у справі № 914/2024/14 було поновлено апеляційне провадження для розгляду апеляційної скарги ПАТ "Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління" на рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2016 у даній справі, розгляд справи було призначено на 05.03.2020.

У клопотанні відповідача від 05.03.2020, надісланому на електронну адресу суду, відповідач просив провести судове засідання без його участі (а.с. 218). Однак, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Галушко Н.А., 05.03.2020 судове засідання суду апеляційної інстанції не відбулося, а ухвалою від 13.03.2020 було призначено судовий розгляд апеляційної скарги ПАТ "Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління" на 26.03.2020.

В судове засідання 26.03.2020 сторони не забезпечили участі своїх представників.

З огляду на те, що участь сторін не визнавалась судом обов`язковою і вони були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, зважаючи на відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи та на наявність в матеріалах справи достатніх доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вбачає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги ПрАТ "Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління» без участі сторін.

Колегією суддів встановлено наступне:

В обґрунтування позовних вимог прокурором долучено до матеріалів справи акт № 1308/06/1151, складений за результатами планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ПрАТ «Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління», проведеної з 27.06.2013 до 16.07.2013, на виконання наказу начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області від 20.06.2013 за № 403 і/п, старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ДЕІ у Львівській області. Голова правління-директор ПрАТ "Львівшляхрембуд" ознайомившись з актом, відмовився його підписати, про що було складено акт про відмову від підпису від 16.07.2013.

Перевіркою, проведеною у відповідності до Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 136від 12.12.2011, Державною екологічною інспекцією у Львівській області з 27.06.2013 до 16.07.2013, встановлено, що ПрАТ «Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління» здійснено засмічення земельної ділянки площею 25кв.м., яка знаходиться на території підприємства за адресою: м. Львів, вул. Дж.Вашингтона, 1, що є порушенням вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

18.07.2013 Держекоінспекція видала припис № 668-06, адресований голові правління - директору ПАТ "Львівшляхрембуд" Скотинюку В.І. з вимогою усунути виявлені під час перевірки недоліки та порушення природоохоронного законодавства, та приписано вчинити дії на виконання вимог Законів України "Про відходи", "Про охорону атмосферного повітря", "Про охорону земель".

Порядок проведення перевірки та припис № 668-06 були предметом дослідження судами адміністративної юрисдикції першої та апеляційної інстанцій у справі № 813/7448/13-а (№ 876/9848/16), оскільки відповідач, не погоджуючись з діями посадових осіб екологічної інспекції, звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними дій щодо проведення планової перевірки та складання акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами за № 1308/06/115 .

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2013 у справі № 813/7448/13-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015, в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерноготовариства «Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління» відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.02.2016 зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису Державної екологічної інспекції у Львівській області№ 668-06 від 18.07.2013 скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року залишено без змін.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано виданий Державною екологічною інспекцією у Львівській області припис № 668-06від 18.07.2013 в частині зобов`язання ПП «Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління» вести первинний поточний облік кількості, типу та складу відходів, які утворюються, збираються, зберігаються, передаються на утилізацію (ст. 17 Закону України «Про відходи»); визначити склад і властивості відходів, які утворюються підприємством, ступінь їх небезпеки для навколишнього природного середовища (ст. 17, 26, 33 Закону України «Про відходи»); забезпечити приймання та утилізацію відходів, які утворюються підприємством (ст. 17 Закону України «Про відходи»); здійснювати утворення та розміщення відходів лише при наявності дозволу на розміщення відходів та лімітів на утворення та розміщення відходів (ст. 32 Закону України «Про відходи»); отримати дозвіл на розміщення відходів та ліміти на утворення та розміщення відходів (ст. 32 Закону України «Про відходи»); здійснювати викиди в атмосферне повітря лише при наявності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (ст. 10, 11, 33 Закону України «Про відходи»); отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (ст. 10, 11, 33 Закону України «Про відходи»); в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Львівським апеляційним адміністративним судом 14.11.2017 у справі №876/9848/16 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року у справі №813/7448/13-а скасовано в частині відмови у задоволенні позову і прийнято в цій частині нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано припис Державної екологічної інспекції у Львівській області від 18 липня 2013 року №668-06 в частині зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління» усунути виявлене перевіркою засмічення земельної ділянки та здійснювати зберігання відходів відповідно до вимог екологічної безпеки.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, з огляду на наступне:

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період.

Статтею 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів віднесено подання позовів про відшкодування збитків і втрат, заподіяних у результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

За результатами перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ПАТ «Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління», Державною екологічною інспекцією у Львівській області складено акт за №1308/06/1151, в якому встановлено, зокрема, наступні порушення природоохоронного законодавства:

- заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, не здійснюються; угода на вивезення відходів або інші документи, які підтверджують передачу відходів на утилізацію іншим підприємствам відсутні (ст.17 Закону України «Про відходи»);

- обстеженням земельної ділянки у м.Львові, вул.Дж.Вашингтона, 1, яка перебуває у користуванні товариства виявлено засмічення земель даної земельної ділянки твердими побутовими відходами (ст.35 Закон України «Про охорону земель», ст.162, 211 ЗК України);

- товариство порушує вимоги екологічної безпеки при зберіганні відходів, а саме, тверді побутові відходи, які утворюються підприємством зберігаються на відкритому ґрунті земельної ділянки, якою користується підприємство (ст.33 Закону України «Про відходи»);

- первинний поточний облік кількості, типу та складу відходів, які утворюються, зберігаються, передаються на утилізацію не здійснюється (ст.17 Закону України «Про відходи»);

- склад та властивості відходів, ступінь їх небезпеки для навколишнього природного середовища не визначені та не погоджені (ст. 17, 26, 33 Закону України «Про відходи»);

- підприємством здійснюється бездозвільне та безлімітне утворення та розміщення відходів (ст.32 Закону України «Про відходи»).

Відповідно до визначення ст.1 Закону України «Про відходи» від 05.03.1998, з наступними змінами та доповнення, відходи це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.Як передбачено ч.1 ст.33 даного Закону, зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що дозволи на розміщення та утворення відходів на підприємстві відсутні.

Крім цього, до акту перевірки долучений акт обстеження засміченої земельної ділянки від 27.06.2013, відповідно до якого візуальним обстеженням земельної ділянки за адресою м.Львів, вул. Дж.Вашингтона, 1, що перебуває у користуванні ПрАТ «Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління», встановлено засмічення земель земельної ділянки твердими побутовими відходами.Розміри виявленого засмічення становлять: довжина - 5 м, ширина - 5 м; відповідно площа засмічених земель становить 25 кв.м, товщина шару відходів, якими відбулось засмічення земель становить 0,3м, відповідно об`єм відходів становить 7,5 куб.м; засмічення суцільне. Зазначено, що вимірювання розмірів даного засмічення земель проведено вимірювальною стрічкою (свідоцтво про повірку № 31 від 23.01.2013). При цьому, слід зазначити, що акт обстеження земельної ділянки підписаний головою правління позивача без зауважень.

Державною екологічною інспекцією проведено розрахунок розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства згідно з Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997за № 171, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.04.2007 за № 422/13689 (із відповідними змінами та доповненнями), в розмірі 276 907,50 грн.

14.08.2013 на адресу відповідача позивачем було скеровано претензію за №982 про добровільне відшкодування завданих державі збитків в сумі 276 907, 50 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Вищезазначені обставини справи щодо здійснення відповідачем забруднення земельної ділянки підприємства твердими побутовими відходами були досліджені господарським судом при розгляді справи по суті, жодних документально обґрунтованих доводів на спростування обставин акту перевірки та позовних вимог позивача відповідачем господарському суду подано не було.

Судова колегія зазначає, що апеляційна скарга відповідача також не містить доводів та їх документального обґрунтування на спростування викладених в акті перевірки та в позовній заяві позивача фактів порушення відповідачем природоохоронного законодавства, що розцінюється судом, як визнання таких.

Покликання відповідача на судові рішення в адміністративній справі №813/7448/13-а, якими було визнано протиправним та скасовано припис Державної екологічної інспекції у Львівській області від 18 липня 2013 року № 668-06 у повному обсязі, не спростовують, на думку колегії суддів, факту порушення, зафіксованого в акті перевірки та акті обстеження земельної ділянки.

Частиною 6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній станом на дату складення акта перевірки), передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається суб`єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Таким чином, при проведенні перевірки та складенні акта перевірки №1308/06/1151, позивачем було дотримано вимоги чинного законодавства, зокрема, в акті зазначено необхідні відомості, зафіксовано факт порушення та описано його суть, поміщено відмітку про відмову від його підпису відповідачем. В той же час, на акті перевірки міститься підпис відповідача про отримання його примірника, а на акті про відмову від підпису також відмітка відповідача про отримання цього акта із додатковим написом «фірма не працює».

Однак, питання припинення відповідачем певної господарської діяльності з певної дати та встановлення давності перебування відходів на території відповідача не є предметом дослідження у даній справі, оскільки, виходячи з положень природоохоронного законодавства, у відповідача існував обов`язок зберігати відходи на території свого підприємства відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про відходи».

Як зазначалося вище, факт знаходження відходів на території ПрАТ «Львівшляхбудремонт» станом на червень-липень 2013 року останнім не заперечується. На вказану обставину відповідач не посилався ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні при поданні апеляційної скарги.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що в акті перевірки належним чином зафіксовано фактичні дані про порушення природоохоронного законодавства, а саме про засмічення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ПрАТ «Львівшляхбудремонт», тобто вказаний акт є носієм доказової інформації та належним доказом у справі.

Статтею 164 Земельного кодексу України встановлено, що охорона земель включає, зокрема захист земель від ерозії, селів, підтоплення, заболочування, вторинного засолення, пересушення, ущільнення, забруднення відходами виробництва, хімічними та радіоактивними речовинами та від інших несприятливих природних і техногенних процесів.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України та забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

Приписами ст. 211 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення, зокрема псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Згідно ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у даній справі та про стягнення з відповідача 276907,50 грн. шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства.

Щодо клопотання скаржника, поданого суду апеляційної інстанції 23.05.2016 про долучення до матеріалів справи акту державної санітарно-епідеміологічної служби України від 08.08.2012, акту ПАТ «Львівгаз» від 06.08.2013 та листів прокуратури Личаківського району м. Львова та прокуратури Львівської області, то у відповідності до ч. 3 і 5 ст. 269 ГПК України, судова колегія не приймає їх до розгляду, оскільки такі не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а також скаржником не обґрунтовано неможливість подання таких суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У зв`язку з вищевикладеним, оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін як таке що ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2016 у справі №914/2024/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління" - без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 07.04.2020.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Б.Д.Плотніцький