ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" квітня 2020 р. Справа№ 873/111/19

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Верховець А.А.

За участю секретаря судового засідання Найченко А.М.

та представників сторін:

від АТ "Міжнародний інвестиційний банк": Грищенко О.М. - довіреність №26/05 від 15.05.2019;

приватний виконавець: Білоконь М.В.- посвідчення №0325 від 29.03.2019;

від СТОВ "Лук`янівське": не з`явились.

розглянувши скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук`янівське" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя Миколи Вадимовича

у справі №873/111/19

за заявою Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.12.2019 у третейській справі №30/19

за позовом Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук`янівське" та ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.12.2019 у справі №30/19, у складі головуючого третейського судді Мамченко Ю.В., позов Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук`янівське" (Відповідач 1, Позичальник) та ОСОБА_1 (Відповідач 2, Поручитель) про стягнення простроченої заборгованості - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук`янівське" (, 07511, Київська область, Баришівський район, с. Лук`янівка, вул. Кирпоноса, буд.6) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ватутінським РУГУ МВС України в м. Києві 28.05.1996) на користь Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" (, 01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16) заборгованість за Кредитним договором №00140.12-СВD від 27.12.2012 у сумі 380 965 (триста вісімдесят тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) доларів США 40 центів США та 68 900,00 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень.

Стягнуто солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук`янівське" (, 07511, Київська область, Баришівський район, с. Лук`янівка, вул. Кирпоноса, буд. 6) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ватутінським РУГУ МВС України в м. Києві 28.05.1996) на користь Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" (, 01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16) третейський збір у сумі 25 500,00 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 задоволено заяву Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.12.2019 у третейській справі №30/19. Постановлено видати накази на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.12.2019 у третейській справі №30/19.

05.03.2020 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2020, з урахуванням ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020, у справі №873/111/19, видано чотири накази про примусове виконання.

30.03.2020 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Лук`янівське" звернулось до Північного апеляційного господарського суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя Миколи Вадимовича, згідно якої просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Білоконя М.В. щодо порушення виконавчого провадження стосовно боржника СТОВ "Лук`янівське" та провадження виконавчих дій;

- визнати неправомірними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.03.2020, постанову про арешт коштів боржника від 11.03.2020, постанову про арешт майна боржника від 11.03.2020, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 11.03.2020, постанову про мінімальний розмір витрат виконавчого провадження від 11.03.2020 у виконавчому провадженні ВП 61528293.

У відповідності до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 30.03.2020 зазначену скаргу у справі №873/111/19 передано на розгляд головуючому судді Верховцю А.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 прийнято до розгляду скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук`янівське" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя Миколи Вадимовича у справі №873/111/19; скаргу призначено до розгляду на 07.04.2020.

06.04.2020 до суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя М.В. надійшов відзив на скаргу СТОВ "Лук`янівське", згідно якого приватний виконавець повідомив, що правомірно відкрив виконавче провадження ВП №61528293 від 11.03.2020, згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», за місцезнаходженням майна боржника (стягувач повідомив приватного виконавця про наявність майна у боржника в межах територіального округу м. Києва, а саме грошових коштів у сумі 150,00 грн, які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_3 в АТ «МІБ» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16). За наведеного, приватний виконавець просить суд відмовити у задоволенні скарги СТОВ "Лук`янівське" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя М.В. у повному обсязі.

В судове засідання 07.04.2020 представник СТОВ "Лук`янівське" не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи скаржник повідомлявся належним чином.

Суд зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному сайті Північного апеляційного господарського суду в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що скаржник не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 31.03.2020 (про призначення скарги до розгляду) у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Разом з тим слід звернути увагу, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 була надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 31.03.2020; зареєстрована: 31.03.2020 та оприлюднена: 01.04.2020.

Таким чином судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення скаржника про час та місце судового засідання, проте СТОВ "Лук`янівське" своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні 07.04.2020 не скористалось, повноважного представника у судове засідання не направило.

За вищевикладених обставин суд, з урахуванням строків розгляду скарги (згідно ч.ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні), враховуючи, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, вважає за можливе розглянути скаргу СТОВ "Лук`янівське" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя М.В. за відсутності представника скаржника, за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 07.04.2020 представник АТ «МІБ» надав суду для долучення до матеріалів справи заперечення на скаргу СТОВ "Лук`янівське" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя М.В.

Приватний виконавець Білоконь М.В. та представник АТ «МІБ» надали пояснення по суті спору. Заперечували проти задоволення скарги СТОВ "Лук`янівське" у зв`язку з її необґрунтованістю, зазначивши при цьому, що відкриваючи виконавче провадження ВП №61528293 приватний виконавець діяв в межах чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані скаржником докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як було зазначено вище, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 задоволено заяву Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.12.2019 у третейській справі №30/19. Постановлено видати накази на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.12.2019 у третейській справі №30/19.

05.03.2020 на виконання ухвали суду від 08.01.2020, з урахуванням ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020, у справі №873/111/19 видано чотири накази про примусове виконання.

11.03.2020 Акціонерне товариство "Міжнародний інвестиційний банк" звернулось із заявою про примусове виконання рішення до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Білоконя В.М., згідно якої просило приватного виконавця відкрити виконавче провадження за наказом Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020 у справі №873/111/19; розпочати примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.12.2019 у третейській справі №30/19; накласти арешт на майно, а також грошові кошти боржника, які розміщено на будь-яких рахунках у банках і /або інших фінансових установах, у розмірі суми стягнення 380 965 доларів 40 центів США та 94 400,00 грн та оголосити заборону на його відчуження; стягнути з боржника - СТОВ "Лук`янівське" прострочену заборгованість у сумі 380 965,40 дол. США, 68 900,00 грн та третейського збору у сумі 25 000,00 грн.

До заяви стягувача про примусове виконання рішення була додана виписка від 11.03.2020 по банківському рахунку СТОВ "Лук`янівське" №UA0303684 відкритому в АТ «МІБ», з якої слідує наявність у боржника грошових коштів у банку у сумі 150,00 грн.

11.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Білоконем М.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №61528293 щодо примусового виконання наказу №873/111/19 від 05.03.2020 виданого Північним апеляційним господарським судом про стягнення на користь стягувача заборгованості в сумі 380 965,40 дол. США, 68 900,00 грн та третейського збору у сумі 25 000,00 грн з боржника - СТОВ "Лук`янівське".

Крім того, 11.03.2020 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 11.03.2020, постанову про арешт майна боржника від 11.03.2020, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 11.03.2020, постанову про мінімальний розмір витрат виконавчого провадження від 11.03.2020 у виконавчому провадженні ВП №61528293.

СТОВ "Лук`янівське" вважає вказані вище дії приватного виконавця неправомірними у зв`язку з відсутністю у приватного виконавця Білоконя М.В., який відповідно до даних Єдиного реєстру приватних виконавців України діє в межах виконавчого округу в місті Києві, повноважень здійснювати примусове виконання ухвали від 08.01.2020, оскільки боржник - СТОВ "Лук`янівське" розташоване за межами міста Києва у с. Лук`янівка Баришівського району, Київської області; майна у м. Києві боржник не має. Відтак, за твердженнями скаржника, приватний виконавець відкриваючи виконавче провадження та вчиняючи виконавчі дії діяв всупереч положень частини 2 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та статті 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд дослідивши матеріали справи вважає необґрунтованими наведені доводи скаржника, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону №1403-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому, згідно з ч. 3 ст. 25 Закону №1403-VIII, право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Разом з тим зі змісту наведеної норми ч. 2 ст. 24 Закону №1403-VIII слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч. 3 ст.26 Закону №1404-VIII).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII).

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону №1404-VIII).

Судом встановлено, що приватний виконавець Білоконь Микола Вадимович здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.

Також судом встановлено, що боржник у виконавчому провадженні ВП №61528293 - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Лук`янівське" зареєстроване за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Лук`янівка, вул. Кирпоноса, буд. 6.

Отже, місцезнаходження боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Білоконь М.В. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП №61528293 прийнято до виконання не за місцезнаходженням боржника - юридичної особи.

Обґрунтовуючи правомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61528293, приватний виконавець Білоконь М.В. посилається на те, що у даному випадку виконавчий документ було прийнято не за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а за місцезнаходженням його майна - грошових кошів на картковому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ «МІБ», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16, що підпадає під виконавчий округ, на території якого приватний виконавець Білоконь М.В. здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Суд погоджується з наведеними доводами приватного виконавця щодо правомірності відкриття виконавчого провадження ВП №61528293 за місцезнаходженням майна боржника - грошових коштів на картковому рахунку, з огляду на наступне.

Так, частиною 3.1 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно з частинами 6.1, 6.2 статті 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Відкинути цю юридичну фікцію означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у Законі України "Про виконавче провадження", у якому йдеться про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2018 №905/3542/15, від 17.09.2019 у справі №910/7534/18, від 27.12.2019 у справі №905/584/19.

Таким чином, очевидно, що гроші, в тому числі у безготівковій формі, є майном і їхнім місцезнаходженням вважається місцезнаходження фінансової установи, в якій відкритий відповідний рахунок боржника.

У зв`язку із викладеним та враховуючи, що стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення було надано приватному виконавцю докази, які підтверджували, що боржник має власні грошові кошти (майно) на рахунку № НОМЕР_3 , що відкритий у АТ «МІБ» з місцем реєстрації у місті Києві, а подальші дії приватного виконавця у межах вже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця, Суд зазначає, що дії приватного виконавця Білоконя М.В. (який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва) з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови від 11.03.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №61528293 та подальші виконавчі дії з винесенням постанов від 11.03.2020 про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про стягнення з боржника основної винагороди та про мінімальний розмір витрат виконавчого провадження, не суперечать наведеним нормам законодавства, а тому Суд відхиляє протилежні доводи скаржника.

Таким чином доводи скаржника щодо відсутності у приватного виконавця Білоконя М.В. повноважень здійснювати примусове виконання ухвали суду від 08.01.2020 не знайшли свого правого та матеріального підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук`янівське" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя Миколи Вадимовича, шляхом постановлення відповідної ухвали.

Керуючись ст.ст. 234, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лук`янівське" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя Миколи Вадимовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.А. Верховець