ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.03.2020 Справа № 905/290/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Доннік А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства «САНТЕХКОМПЛЕКТ», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІО-ТРЕЙД», м.Маріуполь

про стягнення 87712,08грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні оголошено

перерву з 11.03.2020 до 31.03.2020

СУТЬ СПРАВИ: Позивач, Приватне акціонерне товариство «САНТЕХКОМПЛЕКТ», м.Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІО-ТРЕЙД», м.Маріуполь про стягнення 67757,46грн основного боргу, 5802,17грн пені, 600,95грн 3% річних, 13551,50грн штрафу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №822/19-сб від 21.08.2019 щодо оплати за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/290/20; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 11.03.2020 о 10:00год.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.03.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 31.03.2020.

У судові засідання представники сторін не з`явились; про місце, час та дату слухання справи повідомлені належним чином, шляхом направлення ухвал суду на їх юридичну адресу. Про поважність причин неявки суд не повідомлено, відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову відповідачем до суду не надані.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

21.08.2019 між Приватним акціонерним товариством «САНТЕХКОМПЛЕКТ» (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРІО-ТРЕЙД» (відповідачем, покупець) укладений договір поставки №822/19-сб (далі договір), згідно п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець оплатити товар на умовах і у порядку, визначених договором, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в рахунку-фактурі та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.1.2 договору, прийом-передача товару здійснюється повноваженими представниками постачальника та покупця. Поставка товару здійснюється згідно Міжнародних правил «ІНКОТЕРМС - 2010» (з урахуванням внутрішньодержавних особливостей застосування даних правил) на умовах DDP (Донецька обл., м.Маріуполь).

Асортимент та кількість товару, що постачається, зазначається у рахунках-фактурах та видаткових накладних (п. 2.1 договору).

Загальна сума договору становить 3000000,00грн, в тому числі ПДВ 500000,00грн, але не більше, що є орієнтовною, а не сталою величиною, яка визначається за домовленістю сторін. Остаточна загальна сума договору визначається з підсумку ціни товару, поставленого постачальником відповідно до умов договору та отриманого покупцем за період дії даного договору (п.3.1 договору).

Ціна на товар вказується у рахунках-фактурах та видаткових накладних на товар, які є невід`ємною частиною договору. Оплата здійснюється в національній валюті України у формі безготівкових розрахунків (п.3.2 договору).

Згідно з п.3.3 договору, покупець здійснює оплату за отриманий товар протягом 12 (дванадцяти) календарних днів з моменту отримання товару. Товар вважається оплаченим покупцем при надходженні коштів на поточний рахунок постачальника. Допускається попередня оплата товару (аванс) з ініціативи покупця. Сторони можуть погодити інший порядок оплати в додатках до договору.

Пунктом 4.8 договору сторони передбачили, що підписання покупцем видаткової накладної свідчить про те, що покупець згоден з ціною на товар, вказаною в накладній, перевірив кількість, асортимент, тару поставленої партії товару та погоджується на прийняття всього товару як належно поставленого згідно цього договору з дотриманням строків його постачання.

Постачальник за власною ініціативою або вимогою покупця надає покупцеві у двох примірниках підписаний Акт звірки взаємних розрахунків. Покупець протягом 5 робочих днів зобов`язаний підписати та повернути один з екземплярів постачальнику або направити вмотивовані зауваження з приводу Акту. Якщо протягом вказаного строку покупець не підписує Акт та не направляє зауважень, Акт звірки взаємних розрахунків вважається вірним у редакції постачальника та є достатнім доказом заборгованості покупця (п.4.9 договору).

У випадку порушення покупцем строків оплати, покупець на вимогу оплачує постачальникові неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Неустойка сплачується за весь період невиконання або неналежного виконання покупцем своїх зобов`язань, включаючи день повного розрахунку за поставлений товар. Крім цього, за прострочку оплати більш ніж на 30 календарних днів з покупця стягується штраф у розмірі 20% від суми прострочки (п.5.4 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2019 року включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання сторонами. Якщо жодна сторона не повідомить іншу за 30 (тридцять) календарних днів до дати закінчення строку дії договору, він вважається пролонгованим на наступний рік на тих самих умовах (п.7.1 договору).

21.08.2019 сторонами договору підписані специфікації до договору на поставку товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за видатковими накладними №Днеп-020525 від 07.10.2019 поставлений товар на суму 4069,92грн, №Днеп-020476 від 07.10.2019 поставлений товар на суму 61832,46грн та №Днеп-020475 від 07.10.2019 поставлений товар на суму 1855,08грн. Отже, відповідачу поставлений товар на загальну суму 67757,46грн.

Вказані видаткові накладні мають посилання на договір №822/19-сб від 21.08.2019.

Як встановлено судом, на видаткових накладних №Днеп-020525 від 07.10.2019 на суму 4069,92грн, №Днеп-020476 від 07.10.2019 на суму 61832,46грн та №Днеп-020475 від 07.10.2019 на суму 1855,08грн містяться такі обов`язкові реквізити як дата їх складання; назва підприємства, від імені якого складено документи і якому здійснюється поставка за цими накладними; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; особисті підписи в графі "відвантажив" та "отримав", які засвідчені відтиском печатки сторін.

Суд зазначає, що саме відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на видаткових накладних; що відповідачем не доведено факту протиправності використання своєї печатки Романцовим Д.В., який отримав товар за договором поставки чи доказів її втрати. Крім того, відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням відповідача у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.02.2020 у справі №909/1073/17.

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача на вказану суму за вказаним договором не спростований.

За твердженнями позивача, відповідач в порушення умов договору поставки поставлений товар у встановлений договорами строк не сплатив, у зв`язку з чим, за відповідачем рахується заборгованість у сумі 67757,46грн.

14.11.2019 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №125/19-п від 14.11.2019 з вимогою про погашення заборгованості за договором поставки №822/19-сб від 21.08.2019 на суму 67757,46грн.

Як зазначає позивач, станом на час звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим він звернувся до суду з відповідним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір №822/19-сб від 21.08.2019 за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі укладеного між сторонами договору в позивача виник обов`язок здійснити поставку товару, а у відповідача - прийняти товар у обсязі, погодженому сторонами та оплатити його вартість.

На виконання взятих на себе зобов`язань за договором, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 67757,46грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №Днеп-020525 від 07.10.2019 на суму 4069,92грн, №Днеп-020476 від 07.10.2019 на суму 61832,46грн та №Днеп-020475 від 07.10.2019 на суму 1855,08грн.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.3.3 договору покупець здійснює оплату за отриманий товар протягом 12 (дванадцяти) календарних днів з моменту отримання товару. Товар вважається оплаченим покупцем при надходженні коштів на поточний рахунок постачальника. Допускається попередня оплата товару (аванс) з ініціативи покупця. Сторони можуть погодити інший порядок оплати в додатках до договору.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів сплати суми основної заборгованості в розмірі 67757,46грн матеріали справи не містять, строк виконання зобов`язань щодо оплати настав, за таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 67757,46грн, а отже і про їх задоволення.

Також, у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної сплати за поставлений товар, позивачем нараховано до стягнення пеню у розмірі 5802,17грн за період з 19.10.2019 по 03.02.2020, 3% річних в розмірі 600,95грн за період з 19.10.2019 по 03.02.2020 та штраф у розмірі 13551,50грн.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 Господарського кодексу України, порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.3.3 договору покупець здійснює оплату за отриманий товар протягом 12 (дванадцяти) календарних днів з моменту отримання товару.

Пунктом 5.4 договору сторони передбачили, що у випадку порушення покупцем строків оплати, покупець на вимогу оплачує постачальникові неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Неустойка сплачується за весь період невиконання або неналежного виконання покупцем своїх зобов`язань, включаючи день повного розрахунку за поставлений товар. Крім цього, за прострочу оплати більш ніж на 30 календарних днів з покупця стягується штраф у розмірі 20% від суми прострочки.

Так, відповідно до ст.253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в яку зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, згідно з частиною 5 ст.254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Поставка за спірними накладними відбулась 07.10.2019, отже відповідач повинен був здійснити оплату до 19.10.2019 включно, однак 19.10.2019 припадає на суботу (неробочий день), таким чином строк оплати у відповідності до приписів частини 5 ст.254 Цивільного кодексу України переноситься на 21.10.2019 (понеділок), таким чином позивач повинен був нарахувати 3% річних та пеню з 22.10.2019.

Здійснивши перерахунок пені, суд дійшов висновку що вимога позивача про стягнення пені підлягає задоволенню частково у розмірі 5622,49грн за період з 22.10.2019 по 03.02.2020.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснив перерахунок 3% річних та задовольняє позовні вимоги в цій частині в розмірі 584,24грн за період з 22.10.2019 по 03.02.2020.

Позивачем також заявлено суму штрафу у розмірі 13551,50грн на підставі п.5.4.договору.

Згідно з ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Враховуючи, що відповідач прострочив строк оплати більш ніж на 30 календарних днів, та перевірив розрахунок штрафу та суд встановив, що до стягнення підлягає штраф у розмірі 13551,49грн.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає віднесенню на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 86, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «САНТЕХКОМПЛЕКТ», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІО-ТРЕЙД», м.Маріуполь про стягнення 87712,08грн, з яких: 67757,46грн основний борг, 5802,17грн пеня, 600,95грн 3% річних та 13551,50грн штраф, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІО-ТРЕЙД» (87501, Донецька обл., м.Маріуполь, проспект Миру, 83; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект" (04073, м.Київ, вул. Куренівська, 16-а; ) 67757,46грн - основний борг, 5622,49грн - пеня, 584,24грн - 3% річних та 13551,49грн - штраф, 2097,29грн - судовий збір.

В іншій частині позовних відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач (стягувач): Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект" (04073, м.Київ, вул. Куренівська, 16-а; ).

Відповідач (боржник): Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІО-ТРЕЙД» (87501, Донецька обл., м.Маріуполь, проспект Миру, 83; ).

Повний текст рішення складено та підписано 31.03.2020.

Суддя Г.Є. Курило