РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.03.2020Справа № 910/1212/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (36000, м. Полтава, вул. Соборності, 19)

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м.Київ, бул. Лесі Українки, 26)

про стягнення коштів в порядку суброгації

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29 січня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 28.01.2020 року до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (відповідач) про здійснення виплати страхового відшкодування на суму в розмірі 14 618, 22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виплатив в повному обсязі суму страхового відшкодування на вимогу позивача у визначений законом строк.

Відповідно до ч.1 п. 3 ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Ч. 1 ст. 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачам було встановлено строк для подачі відзиву на позову та строк для подання заперечень на відповідь на відзив.

Позивачу було встановлено строк для подачі відповіді на відзиви відповідачів.

Ч. 5 статті 176 ГПК України передбачає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

21.02.2020 року через відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача.

За ч.13 України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2019 року в м. Києві по вул. Юрківській, 18 трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: Сітроен д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та Тойота д.н.з. НОМЕР_2 .

ДТП трапилась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , що підтверджується Постановою Подільського районного суду м. Києва по справі №758/11180/19 від 27.09.2019року.

На момент ДТП автомобіль Тойота д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КДІК» (колишня назва ПрАТ «СК «Саламандра-Україна) відповідно до Договору КАСКО №03.0013425 від 23.07.2019 року (надалі - Договір).

В зв`язку з вищевикладеним до ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» звернувся власник пошкодженого автомобіля із заявою про страхове відшкодування від 23.09.2019 року.

На виконання умов Договору, ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» виплатило страхове відшкодування в розмірі 23 236,44 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №5013 від 27.09.2019 року.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» відповідно до полісу № АМ/ 5283049, тому до відповідача, ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» мало право вимоги в порядку суброгації за полісом №АМ/ 5283049 в розмірі 23 236,44 грн.

25.01.2019 року між ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» та ТОВ «Маркс.Капітал» був укладений Договір о надання фінансових послуг факторингу № 01-25.01.2019 p., щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно Додатку №176 до Договору № 01-25.01.2019 від 25.01.2019 р. ГДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» є зареєстрованою фінансовою установою, яка здійснює свою діяльність відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 07.07.2011 року. Одним із видів діяльності товариства є надання послуг факторингу.

В порядку та на умовах, визначених п. 1.2. Договору Факторингу «Фактор займає місце Клієнта по всім регресним вимогам клієнта відповідно додатку до Договору згідно яких передаються права грошових вимог, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок в повному обсязі. Права за регресними вимогами переходять від клієнта до фактора з моменту набрання чинності даним Договором. Відповідно до п. 6.1. Договору Факторингу: «Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором».

Відповідно до п. 1.1. ч. 1 Договору про надання фінансових послуг факторингу від 25.01.2019 року, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги, на підставі кожної регресної вимоги укладається окремий додаток до Договору.

Відповідно ж до п. 1.3. ч. 1 Договору про надання фінансових послуг факторингу від 25.01.2019 року сума переданих грошових вимог визначається відповідно до додатку до цього Договору.

Так, відповідно до додатку № 176 до Договору від 01.10.2019 року розмір страхового

відшкодування (розмір вимоги) за договором страхування № 03.0013425 від 23.07.2019 року складає 21 236,44 грн.

В своєму відзиві відповідач зазначив, що позивач безпідставно вимагає стягнення коштів в порядку суброгації в розмірі 23 236,44 грн. оскільки до нього перейшло право вимоги лише в розмірі 21 236,44 грн. згідно з Додатком №176 до Договору № 01-25.01.2019 від 25.01.2019 р. Крім того, відповідач зазначає, що ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» викупив право вимоги за 50 % суми, тобто за 10618,22 грн.

Суд не погоджується за такими твердженнями відповідача з таких підстав.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.513 Цивільного кодексу України правовом щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що снували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

У ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

За змістом п. 1 Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №352 від 06.02.2014 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року N 231", до фінансової послуги факторингу відноситься сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Таким чином у Цивільному кодексі України, як вбачається зі змісту його статей 512, 1077, розмежовано правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

Вказаний Правовий висновок висвітлений в позиціях Верховного Суду України, викладені у постановах від 06 липня 2015 року у справі № 6-301 цс15 та від 13 квітня 2016 року у справі № 3-238гс16.

Отже, вказана різниця в 50%, сума за яку викуплено право вимоги до відповідача, є дисконтом, тобто платою (фінансовою вигодою), яку отримує фактор за договором факторингу і не впливає на об`єм зобов`язань боржника у зобов`язанні.

Відповідно до 12.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Суд звертає увагу, що страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Так, відповідно до полісу АМ/5283049 франшиза складає 2000.00 (дві тисячі гривень).

Тому суд дійшов до висновку, що позивачем при поданні позову не було враховано вказане обов`язкове зменшення, а тому позов не підлягає задоволенню в цій частині.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.36.2 Статті 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п.36.5 Статті 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду. за який нараховується пеня».

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги часткове надання відповідачем доказів на спростування обставин доведених позивачем, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди є законними, обґрунтованими та такими, що правомірно заявлені, а відтак такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 12 618, 22 грн.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1077, 1082 Цивільного Кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 1, 2, 5, 12, 13, 54, 55, 162, 164, 176 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" (01133, м. Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, буд. 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» (36000, м. Полтава, вул. Соборності, 19, ) матеріальну шкоду в розмірі 12 618,22 грн., судовий збір в розмірі 2102, 00 грн.

3. В частині стягнення франшизи в розмірі 2000 грн. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.03.2020 р.

Суддя М.В. Данилова