ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.04.2020 Справа № 920/90/20
Господарський суд Сумської області у складі судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Данілової Т.А., розглянувши матеріали справи № 920/90/20 в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, )

до відповідача: фізичної особи-підприємця Пустовой Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення 49229,28 грн.,

Представники сторін:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Сумської області надійшла позовна заява до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 49229,28 грн. згідно кредитного договору № ID6332593 від 02.05.2019, а саме: 47916,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 0,03 грн. заборгованість по відсотках, 7960,00 грн. заборгованість за комісією, 2384,61 грн. заборгованість по пені, а також судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 04.02.2020 відкрито провадження у справі № 920/90/20 у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.03.2020.

Ухвалою суду від 03.03.2020 відкладено судове засідання на 24.03.2020.

Ухвалою суду від 24.03.2020 відкладено судове засідання на 06.04.2020.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив, ухвала суду від 04.02.2020 про відкриття провадження у справі про банкрутство повернулась на адресу суду з відміткою поштового відділення "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Частиною четвертою статті 89 ЦК України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який зроблено судом, у відповідності до вимог статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", за запитом № від 05.02.2020, станом на 05.02.2020 позивач - Пустовой Олександр Вікторович зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи господарським судом Сумської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч. 1 ст. 252 ГПК).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 ГПК).

Відповідно до ст.. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову враховуючи наступне.

02 травня 2019 року між акціонерним товариством «Таксомбанк» (позивач) та фізичною особою - підприємцем Пустовой Олександром Вікторовичем (позичальник - відповідач) укладено кредитний договір № ID6332593, відповідно до п. 1.1-1.2 якого, за умови наявності вільних коштів Банк зобов`язується надати Позичальникові Кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору. Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2, відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК» з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

Згідно з п. 2.1-2.6 договору сторонами обумовлено, що розмір Кредиту: 50 000,00 (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.). Валюта Кредиту: гривня. Вартість кредиту: розмір процентної ставки за користування Кредитом: 0,0001% річних; розмір комісійної винагороди: 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно). Тип процентної ставки: фіксована. Терміни і порядок погашення Кредиту: згідно графіку погашення Кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього Договору. Термін повернення Кредиту: 02.05.2021.

Цей договір, правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» та Цінові параметри продукту є кредитним договором. Крім цього вказаний договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, в зв`язку з чим: умови цього договору визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому. Підписання договору є підтверженням наміру позичальника укласти кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладення договору (п.4.1-4.3 договору).

Відповідно до пункту 18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в акціонерному товаристві «Таскомбанк» (продукт: кредитний ліміт на поточний рахунок в ТАС24/Бізнес) при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до цих правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт банк/інтернет клієнт банк «ТАС24/БІЗНЕС» або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідач скористався своїм правом та на підставі Закону України «Про електронний цифровий підпис» вчинив правочин - підписавши Заяву-договір №ID6332593 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») електронно цифровим підписом.

Проаналізувавши відносини, які склались між сторонами суд зазначає, що за своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем є кредитним договором. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 205, 638, 1049, 1054 ЦК України та ст. ст. 179, 180 ГК України він вважається укладеним.

Таким чином, укладений кредитний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статями 173, 174, 175 ГК України, статтями 11, 202, 509, 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку ФОП Пустовой О.В., 02.05.2019 останньому було надано кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн., які останній зобов`язувався повернути банку згідно графіку погашення кредиту, шляхом щомісячної сплати грошових коштів у розмірі 3079,00грн., які складаються з 2084,00 грн. основної заборгованості за кредитом та комісії у розмірі 995,00 грн.

Водночас, згідно вказаної виписки, відповідач частково здійснював погашення кредиту, однак з порушенням строків визначених графіком погашення кредиту. Так в період з 02.06.2019 по 31.01.2020, відповідачем сплачено 2084,00 грн., які були зараховані в погашення тіла кредиту.

У зв`язку з систематичним порушенням відповідачем умов договору, а саме порушення строків погашення кредиту, визначених відповідним графіком, позивач звернувся до відповідача з відповідним повідомленням-вимогою від 10.12.2019, в якій позивач вимагав від відповідача, у зв`язку з порушенням строків погашення кредиту, дострокового повернення кредитних коштів, з урахуванням відповідних комісій та нарахованих штрафних санкції згідно договору.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи станом на 20.01.2020 заборгованість відповідача перед банком складає 101351,86грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 47916,00 грн., з яких: 0,03 грн. - заборгованість по відсотках, заборгованість за комісією - 7960,00 грн., заборгованість по пені (на суму простроченої заборгованості за період з 02.05.2019 по 19.01.2020) в розмірі 2384,61 грн.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст. 73, 74 ГПК України не надано доказів, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також доказів, які б свідчили про здійснення остаточного погашення кредиту відповідачем, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що сума основного боргу по тілу кредиту у розмірі 47916,00 грн., 0,03 грн. по відсотках, 7960,00 грн. за комісією є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не здійснено остаточного розрахунку з позивачем згідно графіку погашення кредиту та у порядку і строки визначені договором, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо погашення 47916,00 грн. по тілу кредиту, а також щодо погашення 0,03 грн. по відсотках та 7960,00 грн. по комісії.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 2384,61 грн. пені нарахованої на суму простроченої заборгованості за період з 02.05.2019 по 19.01.2020.

Відповідно п. 3.3 договору у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Згідно п. 18.1.21.3 Умов у випадку порушення зобов`язань, вказаних у п. 18.1.16.8, 18.1.16.10, 18.1.16.12 цього розділу Правил, Клієнт сплачує штраф у розмірі 2% (два відсотки) від розміру Ліміту, діючого на момент застосування штрафу.

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, а також умовам договору та Правил обслуговування корпоративних клієнтів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги визнаються судом правомірними, обґрунтованими, такими, що повністю підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному розмірі.

Ухвалою суду від 05.02.2020 заяву акціонерного товариства "Таскомбанк" про забезпечення позову у справі № 920/90/20 задоволено частково та накладено арешт на нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0003 0,25 га, господарський будинок за адресою: АДРЕСА_3 , що належить Пустовой Олександру Вікторовичу до набрання рішенням у цій справі законної сили.

При цьому за подання заяви про забезпечення позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1051,00 грн., що підтверджуєтьсямеморіальним ордером № 588102755 від 28.01.2020.

Згідно з чинним господарським процесуальним законодавством, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи (ч. 1 ст. 123 ГПК України).

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до вимог статті 129 ГПК України, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. за подання позовної заяви та 1051 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Пустовой Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, ) 49229,28 грн., з яких: 47916,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 0,03 грн. заборгованість по відсотках, 7960,00 грн. заборгованість за комісією, 2384,61 грн. заборгованість по пені та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп. за подання позовної заяви та 1051 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 07.04.2020.

Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя В.В. Яковенко