У Х В А Л А

18 березня 2020 року м. Чернігівсправа № 909/73/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Романенко А.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу №909/73/20

за позовом: Комунального підприємства «Полігон ТПВ»,

вул. Військових Ветеранів, 10а, м. Івано-Франківськ, 76019;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі»,

вул. Вокзальна, 24, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300;

предмет спору: про стягнення 378017,58грн

Без участі сторін

ВСТАНОВИВ:

03.02.2020, Господарським судом Івано-Франківської області, у справі №909/73/20 постановлено ухвалу, яка набула законної сили, про передачу на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Чернігівської області позову Комунального підприємства «Полігон ТПВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі» про стягнення 378017,58грн.

24.02.2020, до Господарського суду Чернігівської області, надійшли матеріали справи №909/73/20 за позовом Комунального підприємства «Полігон ТПВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі» про стягнення заборгованості в сумі 378017,58грн за договором №2/02/17 від 10.02.2017 на виконання робіт по дегазації полігону, додаткової угоди №1 від 12.05.2017 до нього (надалі - Договір), та актів здачі-прийняття робіт (надання послуг): №ОУ-0000558 від 07.10.2019 (за вересень 2019 року), №ОУ-0000625 від 11.11.2019 (за жовтень 2019 року), №ОУ-0000687 від 10.12.2019 (за листопад 2019 року).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2020 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №909/73/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначено на 18.03.2020 об 11:00.

02.03.2020, на поштову адресу суду позивачем подано письмову заяву №18/78-2.18/14в від 26.02.2020 про відмову від позову та розподіл судових витрат. Згідно поданої заяви просив закрити провадження в справі №909/73/20 відповідно до п.4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), у зв`язку з відмовою від позову. Пояснив, що не підтримує заявлені вимоги оскільки відповідач після подачі позову до суду (29.01.2020) повністю оплатив наявний борг, про що до заяви додано належним чином завірені копії платіжних доручень: №7004 від 31.01.2020 на суму 126069,24грн, №7005 від 31.01.2020 на суму 114840,89грн та №7183 від 18.02.2020 на суму 137107,45грн. Вказав, що у нього відсутня необхідність підтримувати заявлені вимоги, у зв`язку з їх задоволенням відповідачем. Просив покласти судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5670,26грн на відповідача. Повідомив, що з урахуванням приписів частини 8 статті 129 ГПК України, докази на підтвердження витрат на правову допомогу, що були понесені позивачем, будуть надані на протязі п`яти днів після постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» в період з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України введено карантин, що в тому числі обмежило процесуальні права учасників справ на участь у судових засіданнях у справах, розгляд яких здійснюється за правилами загального позовного провадження.

17.03.2020, від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його повноважного представника. Згідно заявленого клопотання підтвердив погашення суми боргу в повному обсязі та просив суд розглянути заяву позивача про відмову від позову за наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, при вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, зокрема судового збору, просив врахувати положення частини 1 статті 130 ГПК України, за якою у разі, зокрема, відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за відсутності його повноважного представника.

При цьому, за висновком суду відсутність повноважного представника позивача в підготовчому засіданні, за наявності належним чином оформленої письмової заяви про відмову від позову, не є перешкодою для вирішення наявного спору за наявними в матеріалах справи доказами.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу зокрема про закриття провадження у справі (п.2 частина 2 статті 185 ГПК України).

У відповідності до п.1 частини 2 статті 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами 1-3 статті 191 ГПК України позивач, зокрема, може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони в повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Письмова заява про відмову від позову №18/78-2.18/14в від 26.02.2020 підписана виконуючим обов`язки директора позивача Мороз Ю.А., повноваження якого підтверджені даними внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації позивача (витяг з якого залучено до матеріалів справи).

У заяві №18/78-2.18/14в від 26.02.2020 позивач повідомив про те, що він повністю усвідомлює правові наслідки відмови від позову.

Обґрунтував відмову від позову повним погашенням відповідачем після подачі позову (29.01.2020) наявного боргу в розмірі 378017,58грн, про що додав до заяви належним чином завірені копії платіжних доручень: №7004 від 31.01.2020 на суму 126069,24грн, №7005 від 31.01.2020 на суму 114840,89грн та №7183 від 18.02.2020 на суму 137107,45грн.

Відповідач у клопотанні від 17.03.2020 письмово підтвердив, що в рахунок наявного боргу ним проведено вказані платежі.

Беручи до уваги наведені обставини справи, судом прийнято відмову позивача КП «Полігон ТПВ» від позову до ТОВ «Кліар Енерджі» про стягнення заборгованості в сумі 378017,58грн, оскільки це не протирічить діючому законодавству, не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, є процесуальним правом сторони (позивача), заява якого підписана уповноваженою особою, якій відомі наслідки відмови від позову, передбачені ГПК України.

Відповідно до п.4 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Оскільки позивач відмовився від позову в справі №909/73/20 і відмову прийнято судом, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.4 частини 1 статті 231 ГПК України.

За частиною 3 статті 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження в зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За приписами частини 4 даної статті, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частинами 1, 3 статті 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Відповідно частини 3 статті 130 ГПК України в разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

При цьому, за приписами частини 1 статті 130 ГПК України, в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення в справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведене узгоджується зі змістом частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Питання щодо повернення судового збору з Державного бюджету України вирішується за наявності клопотання особи, яка його сплатила, виходячи зі змісту частини 1 статті 7 вказаного Закону.

Враховуючи що відмова від позову мотивована КП «Полігон ТПВ» повним розрахунком відповідача, проведеним після подачі позову до суду (29.01.2020), про що свідчать належним чином завірені копії платіжних доручень №7004 та №7005 від 31.01.2020, №7183 від 18.02.2020 не спростовується відповідачем, суд, керуючись частиною 3 статті 130 ГПК України за заявою позивача вирішив покласти судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при звернені до суду в сумі 2835,13грн (50% від сплаченої суми) на відповідача оскільки спір виник внаслідок його протиправних дій, зокрема порушення умов договору №2/02/17 від 10.02.2017 по своєчасному розрахунку перед позивачем. Згідно частини 1 статті 130 ГПК України та частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору в розмірі 2835,13грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України за наявності відповідного клопотання позивача. На момент постановлення даної ухвали позивачем клопотання про повернення з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору не заявлено, що не виключає можливості подачі до суду відповідного клопотання в подальшому.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на момент винесення ухвали про закриття провадження в справі №909/73/20 також відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу між сторонами витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких згідно позовної заяви становить 10000,00грн, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження їх фактичного понесення КП «Полігон ТПВ».

За частиною 6 статті 130 ГПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження в справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову в зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини 8 статті 129 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом враховано, що позивачем у письмовій заяві №18/78-2.18/14в від 26.02.2020 повідомлено про те, що відповідні докази щодо розміру витрат на правничу допомогу, понесених у межах даної справи будуть надані до суду в строки встановлені ГПК України.

Керуючись статтями 42, 46, 129, 130, 191, п. 4 частини 1 статті 231, статтями 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову позивача - Комунального підприємства «Полігон ТПВ» (вул. Військових Ветеранів, 10а, м. Івано-Франківськ, 76019; ) від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі» (вул. Вокзальна, 24, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300; ) про стягнення 378017,58грн.

2. Закрити провадження в справі №909/73/20 за позовом Комунального підприємства «Полігон ТПВ» (вул. Військових Ветеранів, 10а, м. Івано-Франківськ, 76019; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі» (вул. Вокзальна, 24, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300; ) про стягнення 378017,58грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі» (вул. Вокзальна, 24, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300; ) на користь Комунального підприємства «Полігон ТПВ» (вул. Військових Ветеранів, 10а, м. Івано-Франківськ, 76019; ) 2835,13грн судового збору.

Ухвала суду є виконавчим документом, що набирає законної сили з моменту її оголошення 18.03.2020, та може бути пред`явлена до примусового виконання в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала суду дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох років.

Стягувачем за даною ухвалою є: Комунальне підприємство «Полігон ТПВ» (вул. Військових Ветеранів, 10а, м. Івано-Франківськ, 76019; );

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліар Енерджі» (вул. Вокзальна, 24, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300; ).

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.03.2020.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко