ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(м. Чернівці)

10 березня 2020 року Справа № 926/2717/19

За позовом Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області

до відповідача Державного підприємства «Хотинське лісове господарство» с. Клішківці, Хотинського району, Чернівецької області

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

про стягнення 122685,43 грн.

Суддя Бутирський А.А.

при секретарі Вівчарюк І.Б.

Представники сторін:

Від позивача - Кімчинська М.Г. - заступник начальника відділу (довіреність від 28.12.2019 р.)

Від відповідача - Микитюк В.І. - юрисконсульт (довіреність від 08.01.2020 р.)

Від третьої особи - не з`явився

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулося до господарського суду Чернівецької області з позовом до Державного підприємства «Хотинське лісове господарство» с. Клішківці, Хотинського району, Чернівецької області про стягнення з відповідача 122685,43 грн. внаслідок подання недостовірних даних, які значаться у довідці гр. ОСОБА_1 про заробітну плату від 01.06.2005 р. № 46.

Ухвалою від 09.12.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.12.2019 р.

Ухвалою від 26.12.2019 р. підготовче засідання відкладено на 15.01.2020 р.

Ухвалою від 15.01.2020 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Також даною ухвалою розгляд справи відкладено на 10.02.2020 р.

Ухвалою від 10.02.2020 р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 02.03.2020 р.

У судовому засіданні 02.03.2020 р. оголошено перерву до 10.03.2020 р.

Позивач позовні вимог підтримав.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи це тим, що не вбачає безпосереднього причинного зв`язку між діями особи, яка завдала шкоди, і самою шкодою, оскільки лісгосп не виплачував підвищену пенсію і не здійснював її розрахунок.

У судове засідання 10.03.2020 р. третя особа не з`явилась, проте у раніше поданій заяві позовні вимоги заперечила і просила розглядати справу за її відсутності.

Розглянувши подані документи, з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

03.03.2005 р. гр. ОСОБА_1 звернувся позивача із заявою про призначення пенсії, до якої було додано довідку про заробіток для обчислення пенсії, видану Хотинським державним лісогосподарським підприємством, правонаступником якого є відповідач, на підставі особових рахунків за період з 1987 р. по 1991 р., відповідно до якої заробіток гр. ОСОБА_1 , у 1991 р. становив 23,31085, тоді як у попередніх роках заробіток становив не більше 0,58. На підставі зазначеної довідки гр. ОСОБА_1 було призначено пенсію у розмірі 546,17 грн.

19.04.2019 р. позивачем проведено перевірку щодо відповідності даних про заробітну плату первинним документам, що надані для перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 , за період роботи в Хотинському держлісгоспі, за результатами чого складено довідку № 553. Даною перевіркою виявлено, що у довідці про розмір заробітної плати гр. ОСОБА_1 сума його заробітку не відповідає даним, зазначеним в особових рахунках за цей період, що призвело до завищення сум заробітної плати на 23,85703 грн.

19.04.2019 р. відповідачем видано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії, згідно якої сума заробітної плати гр. ОСОБА_1 за 1991 р. становить 0,04993.

27.08.2019 р. позивачем прийнято рішення № 159075-01 про утримання надміру виплачених сум пенсій з гр. ОСОБА_1 у сумі 122685,43 грн.

гр. ОСОБА_1 відмовився від сплати згаданих коштів, оскільки не згідний з проведеним нарахуванням. Проте, з гр. ОСОБА_1 , на момент вирішення спору, утримано 1750,72 грн.

25.09.2019 р. позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив вжити заходів щодо повернення переплати пенсії у сумі 122685,43 грн.

Відповідач листом від 08.10.2019 р. відмовився від повернення коштів.

За таких обставин справи у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

За ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача збитків/шкоди є причиною, а збитки/шкода, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що його (відповідача) поведінка була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.

Згідно статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Як встановлено ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок).

Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 17 Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не можуть служити документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Згідно п. 38 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 43 Порядку встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, згідно наведених вище положень Порядку, остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії вимогам Закону приймається саме органами Пенсійного фонду. Та саме на орган, який призначив пенсію, було покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при призначенні пенсії та щодо перевірки документів наданих заявником на відповідність відомостей, викладених у цих документах, законам і підзаконним актам, на підставі яких оформляється пенсія, а посадові особи відповідного органу не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість видачі документів, необхідних для обчислення пенсії та достовірність наведених в них даних, проте зазначеного не зробили.

У додатках до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, який діяв на час звернення особи за призначенням та нарахуванням пенсії, містяться зразки документів, які додаються до заяви про призначення пенсії. Так, відповідно до зразку (бланку) довідки про заробітну плату (додаток 1 до п.6 Порядку), відомості щодо розшифрування заробітної плати в грн. є обов`язковими. Також в зразку-бланку довідки про заробіток зазначено "сума заробітку з розшифруванням (грн)".

Разом з тим, зазначення відповідачем в довідці суми заробітку гр. ОСОБА_1 , який враховується при обчисленні пенсії за період з 1987 р. по 1991 р., відповідно до якої заробіток гр. ОСОБА_1 у 1991 р. становив 23,31085, тоді як у попередніх роках заробіток становив не більше 0,58, не викликало у працівників пенсійного фонду жодних сумнівів щодо правильності переведення заробітної плати з радянських карбованців у гривні.

Натомість без жодних питань чи зауважень такі документи були прийняті та на підставі них здійснено розрахунок пенсії.

Таким чином, матеріальна шкода виникла внаслідок неправомірних дій позивача, адже саме ним було прийнято рішення про призначення гр. ОСОБА_1 , встановлений її розмір та проведена безпосередня виплата грошових коштів.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 14.11.2019 р. у справі № 917/1860/17.

Судові витрати віднести на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Державного підприємства «Хотинське лісове господарство» с. Клішківці, Хотинського району, Чернівецької області про стягнення 122685,43 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.03.2020 р.

Суддя А.А. Бутирський