ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Справа № 902/495/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Петухов М.Г.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.

за участю представників:

позивача 1 : Цвик А.О. адвокат;

позивача 2 : Цвик А.О. адвокат;

позивача 3 : Цвик А.О. адвокат

відповідача : Мельник В.О. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" на рішення Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 р. у справі № 902/495/19 (суддя Матвійчук В.В., м. Вінниця, повний текст складено 21.10.2019)

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

до Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" (вул. Олега Антонова, буд.19, м.Вінниця, 21034)

про визнання недійсним рішення загальних зборів.

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції.

1. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Вінницької області з позовом про: визнання недійсним рішення Загальних зборів членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" від 01.12.2018 про виключення із складу членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та виплату ОСОБА_1 внеску до статутного капіталу 7400 грн., ОСОБА_2 внеску до статутного капіталу 22 524 грн, ОСОБА_3 внеску до статутного капіталу 13 419 грн., оформлене протоколом № 3 від 01.12.2018; визнання недійсним рішення Загальних зборів членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" від 01.12.2018 про зменшення розміру статутного капіталу КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" на суму пайових внесків вибувших членів в зв`язку із виходом (виключенням) із членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оформленого протоколом № 3 від 01.12.2018; визнання недійсним рішення Загальних зборів членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" від 01.12.2018 про затвердження статуту КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" в новій редакції, оформлене протоколом № 3 від 01.12.2018.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі посилаються на те, що є членами Колективного монтажно-налагоджуваного управління "Спецсільгоспмонтаж". В листопаді 2018 року позивачі отримали повідомлення, в яких було зазначено, що 01.12.2018 відбудуться загальні збори членів Монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж", за адресою м. Вінниця по вул. Немирівське шосе буд. 103, к.21. Водночас, пунктом 1.8. Статуту відповідача його місцезнаходження визначене за адресою 21034, Вінницька область, місто Вінниця, провулок Олега Антонова, будинок 19 .

3. Таким чином, позивачі вважають, що проведення зборів за адресою м. Вінниця по вул. Немирівське шосе буд. 103, к.21є порушенням вимог закону та установчих документів.

4. Також позивачі наголошують, що 01.12.2018 належним чином уповноважені довіреністю представники позивачів прибули в призначений час за адресою м. Вінниця по вул. Немирівське шосе буд. 103, к.21 для реєстрації та участі в зборах. Проте, у зазначений в повідомленні час, жоден з членів КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" або їх представників, крім представників позивачів, не з`явився. Лише 10.12.2018 останні дізналися про існування Протоколу № 3 Загальних зборів членів монтажно-налагоджувального управління ««Спецсільгоспмонтаж»» від 01.12.2018 року, яким були оформлені рішення, прийняті Загальними зборами.

5. На переконання позивачів, відповідач припустився численних порушень закону як під час підготовки та проведення зборів так і під час прийняття ухвалених на ньому рішень. З огляду на що позивачі вважають, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають визнанню недійсними.

6. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 р. у справі № 902/495/19 позов задоволено. Визнано недійсним рішення Загальних зборів членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" від 01.12.2018 про виключення із складу членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та виплату ОСОБА_1 внеску до статутного капіталу 7400 грн, ОСОБА_2 внеску до статутного капіталу 22 524 грн, ОСОБА_3 внеску до статутного капіталу 13 419 грн, оформлене протоколом № 3 від 01.12.2018. Визнано недійсним рішення Загальних зборів членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" від 01.12.2018 про зменшення розміру статутного капіталу КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" на суму пайових внесків вибувших членів в зв`язку із виходом (виключенням) із членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оформленого протоколом № 3 від 01.12.2018. Визнано недійсним рішення Загальних зборів членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" від 01.12.2018 про затвердження статуту КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" в новій редакції, оформлене протоколом № 3 від 01.12.2018.

7. Рішення господарського суду мотивоване тим, що виключення учасника з колективного підприємства можливе лише у випадках, визначених статутом та з дотриманням встановленої ним процедури. Проте, статут КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» в редакції від 12.07.2018, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення, не передбачав ні можливості виключення його членів, зокрема й у випадку припинення ними трудових відносин з підприємством, ні процедури (порядку) його реалізації. Інші правові норми, які регулюють подібні за змістом правовідносини, також не допускають виключення особи зі складу членів підприємства з підстав припинення трудових відносин в якості підстави. Відтак, виключення позивачів з підстави припинення трудових відносин є неправомірним.

8. Щодо другої підстави, яка слугувала виключенням позивачів зі складу членів підприємства, то ця обставина також не може спричинити виключення. Відповідно до статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Аналогічні за змістом положення містяться в ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», ч. 1 ст. 99 Господарського кодексу України та ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Таким чином участь в Зборах є не обов`язком, а правом позивачів, реалізація якого залежить виключно від їх бажання та доброї волі. Аналогічні висновки містяться в п. 8 розділу ІІІ Огляду Верховного суду за результатами вивчення судової практики розгляду господарськими судами справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів за період з 01.01.2018 по 30.11.2018., відповідно до якого аналіз судової практики розгляду спорів з таким предметом позову свідчить про те, що господарські суди дотримуються єдиної правової позиції, яка полягає у тому, що участь у загальних зборах та голосування на них є правом, а не обов`язком учасника (акціонера, члена). Таким чином, розірвання позивачами трудових відносин з відповідачем, а також те, що позивачі не брали участі в загальних зборах не є підставою для їх виключення з числа членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» ні відповідно до Статуту ні в силу припису закону.

9. Обґрунтованими суд першої інстанції визнав і доводи позивачів, що проведення зборів за адресою вул. Немирівнське шосе, 103, к.21 є порушенням вимог закону та установчих документів. Так, за змістом ч.7 ст. 33 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників проводяться за місцезнаходженням товариства, якщо інше не встановлено статутом товариства. Проведення загальних зборів за межами території України допускається лише за одностайною письмовою згодою всіх учасників товариства. Місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. (ст. 93 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. За відомостями з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» є наступна адреса: вул. Олега Антонова, будинок 19, м. Вінниця. Пунктом 1.8. Статуту Підприємства місцезнаходження визначене за адресою вул. Олега Антонова, будинок 19, м. Вінниця. Інших положень порівняно з нормами, встановленими Законом Статутом не визначено. З огляду на наведене, проведення позачергових Загальних зборів членів Підприємства 01.12.2018 за адресою вул. Немирівнське шосе, 103, к.21 є порушенням вимог закону та Статуту Підприємства. Доводи відповідача щодо холодної пори року та відсутності опалення в приміщенні в адміністрації будівлі Підприємства, та в результаті цього укладення 15.10.2018 договору суборенди № 15/10-2018 є непереконливими, а навпаки доводять порушення останнім наведених вище положень

ІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

10. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Колективне монтажно-налагоджувальне управління "Спецсільгоспмонтаж" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Вінницької області по справі № 902/495/19 від 15.10.2019 р. та ухвалити нове рішення яким відмовити ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в позові до КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Колективного монтажно - налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж». що оформлене протоколом № 3 від 01.12.2018.

11. Відповідач вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийнято з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні такими, що не відповідають обставинам справи.

12. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не дослідив свідчення свідка, фінансового директора ТОВ «База сільськогосподарського зберігання» ОСОБА_4 , який повідомив суду що 29 листопада 2018 року адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дізнались від нього про існування договору оренди з КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», згідно якого передано в тимчасове платне користування нежитлове приміщення кімната 21 в м . Вінниця по вул . Немирівське шосе буд. 103 для проведення загальних зборів.

13. Суд першої інстанції не надав жодної оцінки Положенню КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», що міститься в матеріалах справи та є одним із установчих документів (аналог установчого договору). Відповідно до п. 3.5 розділу 3 Положення, вибуття членів (пайщиків) наступає, зокрема, при виході на пенсію; звільненні за власним бажанням. Аналогічно цьому, відповідно до п. 4.1. Статуту Членами Підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, виявили бажання і підтвердили здатність брати участь у його діяльності, пропрацювавши на Підприємстві не менше 5 календарних місяців та сплативши пайовий внесок (вклад) в розмірі не менше трьох мінімальних заробітних плат. Членами Підприємства можуть бути виключно працівники КМНУ «Спецсільгоспмонтаж». Згідно п. 4.9 Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» Членами підприємства не можуть бути особи які розірвали трудові відносини із підприємством.

14. Відповідно до розділу 4 Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» членство у Підприємстві можливе лише у випадку коли член підприємства перебуває у трудових відносинах та бере участь у діяльності підприємства.

15. Суд першої інстанції не врахував та не надав жодної оцінки тому, що позивачі не є працівниками КМНУ «Спецсільгоепмонтаж», оскільки вони розірвали трудові відносини, а також забрали свої пайові внески тому відповідно до вимог положення, та статуту не можуть бути членами Підприємства. Не надано жодної правової оцінки та не зроблено жодних висновків щодо сукупності фактів, що на момент прийняття рішення про виключення позивачів зі складу членів Відповідача та на час розгляду справи всі позивачі розірвали трудові відносини із підприємством та забрали свої пайові внески в повному обсязі.

16. Скаржник звертає увагу на те, судом першої інстанції проігноровано пояснення представника відповідача, що акт від 01.12.2018р. та відповідь на адвокатський запит, які додано до позовної заяви мають ознаки фальсифікації, оскільки: обидва документа написано однаковим шрифтом; шрифт на обох документах одного розміру; однакове рецензування (вирівняти текст по лівому краю); на документах однаково виставлено поля; однакові дужки біля ПІБ; другий абзац акт)' (в зв`язку....і т.д.) та відповідь на адвокатський запит на однаковій відстані виставлено першу літеру від поля. Отже, вбачається, що вищезазначені документи надруковані однією людиною, в один день та на одному комп`ютері. А тому, дані документи не можуть бути належними та допустимими доказами та не можуть створювати будь яких юридичних наслідків.

17. Також, скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачі, або їх представники прибули 01.12.2018 р. за будь-якою адресою (в тому числі і за місцем реєстрації підприємства) для участі в загальних зборах членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж». За таких обставин, позивачі не довели, що їх право порушено. Більше того, матеріали справи не містять доказів того, що загальні збори були проведені не за місцем знаходженням відповідача.

18. Крім того, відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що застосування до даних правовідносин Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» є некоректним, оскільки відповідно до ст. 1 цього закону, цей Закон визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників. Очевидно, що вказаний закон не регулює правовідносини, пов`язані з діяльністю колективних підприємств. В свою чергу, діяльність колективних підприємств регулюється Господарським кодексом України, який виділяє колективне підприємство, як окремий вид підприємств.

19. Із незрозумілих причин суд першої інстанції вважає що доводи відповідача щодо холодної пори року та відсутності опалення в адміністративні будівлі КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» є непереконливими та в свою чергу підтверджує порушення прав позивачів. Звертає увагу суду, що дане твердження є безпідставне, оскільки в той час температура повітря була близько -10 надворі. а в приміщенні КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» - 3?? (газ відключено за борги, труби опалення були розморожені, всі приміщення не опалювались кілька років) виключно, в зв`язку із цим для проведення загальних зборів членів, було прийнято рішення орендувати приміщення, що опалюється, на період проведення загальних зборів.

ІІІ. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечень інших учасників справи.

20. Ухвалою Північно-західного апеляційного суду від 03.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" на рішення Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 р. у справі № 902/495/19 та розгляд апеляційної скарги призначено на 18 грудня 2019 року.

21. На адресу суду 17.12.2019 від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшов відзив в якому зазначають що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, обґрунтованим та відповідає завданню господарського судочинства. В зв`язку з цим позивачі просять залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 року у справі №902/495/19 в силі.

22. На адресу суду 18.12.2019 засобами електронного зв`язку від Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" надійшло клопотання в якому просить перенести розгляд справи на інший день у зв`язку із тим, що адвокат Мельник В.О., який приймає участь в якості представника КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" травмувався та знаходиться в лікарні. Докази перебування на лікарняному буде надано в наступному судовому засіданні.

23. В судовому засіданні 18.12.2019 адвокат позивачів у питанні щодо відкладення розгляду справи послався на розсуд суду.

24. Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що в обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на акт від 01.12.2019 в якому зафіксовано, що оспорювані загальні збори не відбулись за адресою: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе, буд. 103 , оскільки там проживає ОСОБА_7 та на відповідь на адвокатський запит в якій останній спростовує проведення 01.12.2018 загальних зборів КМНУ "Спецсільгоспмонтаж".

25. В свою чергу, відповідачем на підтвердження проведення 01.12.2018 загальних зборів КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" за адресою: м .Вінниця , вул.Немирівське шосе, буд. 103 надано суду першої інстанції договір суборенди нежилого приміщення №15/10-2018 від 15.10.2018 укладеного між ТОВ "База сільськогосподарського зберігання" та КМНУ "Спецсільгоспмонтаж".

26. Таким чином, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи в їх сукупності, повної та всесторонньої перевірки законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд, відповідно до п.4 ст.75 ГПК Ураїни, дійшов висновку витребувати у: Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо права власності на домоволодіння за адресою: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе, б.103 та у Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області відомості місця проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_7 проживаючого: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе, б.103 станом на 01.12.2018.

27. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 в силу приписів ч.4 ст. 74 ГПК України витребувано у Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо права власності на домоволодіння за адресою: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе, б.103 , станом на 01.12.2018. Витребувано у Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області інформацію щодо місця проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_7 проживаючого: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе, б.103 , станом на 01.12.2018. Розгляд апеляційної скарги відкладено на 16 січня 2020 року.

28. На адресу суду 02.01.2020 від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшов лист №01-00-011-66171 від 26.12.2019 до якого надана Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на будинок 103 , по вул.Немирівське шосе в м.Вінниці (а.с.128-129 т.2).

29. Згідно долученої інформації вбачається, що станом на 23.12.2019 за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, Немирівське шосе, будинок 103 знаходиться як домоволодіння з двох будинків з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 302,6 кв.м., яке перебуває на праві приватної власності у громадянина ОСОБА_7 , так і комплекс будівель і споруд з літ « 1» по літ « 50» загальною площею 42 321,8 кв.м., адреса: Вінницька обл., м. Вінниця, Немирівське шосе, будинок 103 власником якого є СВАТ «Вінницяплодоовочпостач», Код: 01557199 , м. Вінниця, Немирівське шосе, буд. 103(а.с. 130-133 т.2).

30. Адвокат відповідача в судовому засіданні 16.01.2020, яке відбулось в режимі відеоконференції, підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому просить суд скасувати рішення господарського суду Вінницької області по справі № 902/495/19 від 15.10.2019 р. та ухвалити нове рішення яким відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в позові до КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Колективного монтажно - налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж». що оформлене протоколом № 3 від 01.12.2018.

31. Адвокат позивачів в судовому засіданні 16.01.2020, яке відбулось в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі з підстав викладених у відзиві, вважає, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, обґрунтованим та відповідає завданню господарського судочинства, у зв`язку з цим просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 у справі №902/495/19 в силі та без змін.

32. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2020 в силу приписів ч.4 ст. 74 ГПК України витребувано у позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - оригінал акту від 01.12.2018, в якому зафіксовано представниками членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , що представляють інтереси ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що представляє інтереси ОСОБА_2 факт непроведення загальних зборів членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» за адресою: м . Вінниця , Немирвіське шосе, 103, к.21 та відповіді ОСОБА_7 на адвокатський запит для огляду в судовому засіданні та витребувати у відповідача Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" - докази нарахування та виплату вартості паїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у відповідності до положення про персоніфікації колективної власності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» та докази отримання виплат вартості паїв вказаними особами, належним чином завірену копію положення про внесення членами підприємства пайових внесків передбаченого п.4.5 Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» затвердженого протоколом №2 від 12.07.2018 року.

33. Також, судом апеляційної інстанції витребувано у Виконавчого комітету Вінницької міської ради - реєстраційну справу Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" (ідентифікаційний код юридичної особи - 00911003, місцезнаходження юридичної особи - 21034, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Олега Антонова, будинок 19).

34. На адресу суду 30.01.2020 засобами електронного зв`язку та 04.02.2020 засобами поштового зв`язку від Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області надійшов лист в якому зазначено, що згідно інформації якою володіє відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області, громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе, буд.103 . Реєстрація з 13.07.2004 року(а.с.173-175 т.2).

35. На адресу суду 10.02.2020 від ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на виконання ухвали суду від 16.01.2020 у справі №902/495/19 надійшли пояснення до яких долучений оригінал акту від 01 грудня 2018 року про фіксування того, що у вказаний час за адресою де знаходиться приватний будинок в якому проживає ОСОБА_7 ніхто не з`явився(а.с.186-189 т.2). Крім того, позивачі зазначають, що приміщення, яке нібито суборендував відповідач, фактично знаходиться в селі Вінницькі Хутори Вінницького району. Зазначення ж в наданих відповідачем договорах оренди та суборенди його місцезнаходження за адресою м.Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд. 103 є наслідком спотворення об`єктивних обставин та здійснене виключно з метою введення в оману позивачів та суду.

36. На адресу суду 11.02.2020 від Виконавчого комітету Вінницької міської ради на виконання вимог ухвали від 16.01.2020 надійшла належним чином завірену копію реєстраційної справи Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж» (ідентифікаційний код юридичної особи - 00911003, місцезнаходження юридичної особи - 21034, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Олега Антонова, будинок 19)(а.с. 1-170 т.3).

37. На адресу суду 12.02.2020 від Колективного монтажно-налагоджуваного управління «Спецсільгоспмонтаж» надіслано Статут КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», який зареєстрований 15.01.1992 року(а.с. 174-183 т.3).

38. Розпорядженням №01-04/66 від 13.02.2020 р. у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді-члена колегії по справі №902/495/19 - ОСОБА_9 І.В. 13 лютого 2020 р., відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначити заміну судді-члена колегії у судовій справі №902/495/19.

39. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.02.2020 р. апеляційну скаргу Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" на рішення Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 р. у справі № 902/495/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Гудак А.В., суддів Олексюк Г.Є., Маціщук А.В.

40. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 прийнято апеляційне провадження за апеляційною скаргою Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" на рішення Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 р. у справі № 902/495/19, яке призначено до розгляду на 13.02.2020 у новому складі суду: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є., суддя Маціщук А.В.

41. Адвокат відповідача в судовому засіданні 13.02.2020, яке відбулось в режимі відеоконференції, підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Зазначив, що суд першої інстанції не дослідив свідчення свідка, фінансового директора ТОВ «База сільськогосподарського зберігання» ОСОБА_4 , який повідомив суду що 29 листопада 2018 року адвокат ОСОБА_10 Миколайович та ОСОБА_6 дізнались від нього про існування договору оренди з КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», згідно якого передано в тимчасове платне користування нежитлове приміщення кімната 21 в м. Вінниця по вул. Немирівське шосе буд. 103.для проведення загальних зборів. Суд першої інстанції не надав жодної оцінки Положенню КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», що міститься в матеріалах справи та є одним із установчих документів (аналог установчого договору). Відповідно до п. 3.5 розділу 3 Положення, вибуття членів (пайщиків) наступає, зокрема, при виході на пенсію; звільненні за власним бажанням. Аналогічно цьому, відповідно до п. 4.1. Статуту членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, виявили бажання і підтвердили здатність брати участь у його діяльності, пропрацювавши на підприємстві не менше 5 календарних місяців та сплативши пайовий внесок (вклад) в розмірі не менше трьох мінімальних заробітних плат. Членами підприємства можуть бути виключно працівники КМНУ «Спецсільгоспмонтаж». Згідно п. 4.9 Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» членами підприємства не можуть бути особи які розірвали трудові відносини із підприємством. Відповідно до розділу 4 Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» членство у підприємстві можливе лише у випадку коли член підприємства перебуває у трудових відносинах та бере участь у діяльності підприємства. Суд першої інстанції не врахував та не надав жодної оцінки тому, що позивачі не є працівниками КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» оскільки вони розірвали трудові відносини, а також забрали свої пайові внески тому відповідно до вимог положення та статуту не можуть бути членами підприємства. Не надано жодної правової оцінки та не зроблено жодних висновків щодо сукупності фактів, що на момент прийняття рішення про виключення позивачів зі складу членів відповідача та на час розгляду справи всі позивачі розірвали трудові відносини із підприємством та забрали свої пайові внески в повному обсязі.

42. Адвокат відповідача звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачі, або їх представники прибули 01.12.2018 р. за будь-якою адресою (в тому числі і за місцем реєстрації підприємства) для участі в загальних зборах членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж». За таких обставин, позивачі не довели, що їх право порушено.

43. Крім того, адвокат відповідача вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме ч. 7 ст. 33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до якої? «Загальні збори учасників проводяться за місцезнаходженням товариства, якщо інше не встановлено статутом товариства. Проведення завальних зборів за межами території? України допускається лишу за одностайною письмовою згодою всіх учасників товариства». Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку що зазначена норма закону стосується даного спору оскільки: - Загальні збори членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» проводились не за межами території України, а проводились в м. Вінниця в тому ж самому мікрорайоні де зареєстровано КМНУ «Спецсільгоспмонтаж»; Згідно п.8.6.1. Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» правління скликає Збори, визначає порядок, день, місце і час їх проведення, забезпечує своєчасне запрошення на засідання з зазначенням порядку денного, місця і часу проведення не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів. Відповідно до п. 8.7.1 Статут, про проведення зборів члени повідомляються письмово з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Не пізніше, як за 10 днів до скликання зборів надається можливість ознайомитися з документами, внесеними у порядок денний зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх членів, присутніх на зборах. Із зазначеного вбачається що статутом підприємства передбачено порядок скликання загальних зборів з обов`язком письмово повідомити про час, місце проведення та порядку денного. Отже адвокат відповідача звертає увагу суду, що права позивачів порушені не були, оскільки вони вчасно отримали запрошення на засідання з зазначенням порядку денного, місця і часу проведення не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів.

44. Також звертає увагу суду, що а ні позивачі, а ні їх представники з моменту отримання повідомлення не звертались з жодними питаннями щодо проведення загальних зборів до адміністрації КМНУ «Спецсільгоспмонтаж». Будь яких питань на той час у позивачів не виникало. Крім того, застосування до даних правовідносин Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» є некоректним, оскільки відповідно до ст. 1 цього закону, цей закон визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників. Очевидно, що вказаний закон не регулює правовідносини, пов`язані з діяльністю колективних підприємств. В свою чергу, діяльність колективних підприємств регулюється Закон України «Про кооперацію», який виділяє колективне підприємство (кооператив) як окремий вид підприємств.

45. Адвокат позивачів в судовому засіданні 13.02.2020, яке відбулось в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі з підстав викладених у відзиві та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції.

46. Зазначив, що не погоджується з твердженням відповідача про те, що Положення про персоніфікацію колективної відповідальності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» є одним із установчих документів, оскільки положення визначене в п. 1.3. статуту - КМНУ -«Спецсільгоспмонтаж», згідно з яким підприємство діє на основі Статуту згідно з чинним на території України законодавством. Отже єдиним документом, який регулює діяльність відповідача є його статут.

47. Адвокат позивачів відзначив, що згадане відповідачем Положення не містить жодного зазначення ким, коли та яким чином воно було прийняте або затверджене. Не містить воно і жодного підпису осіб, які могли б мати повноваження, необхідні для його складення, прийняття, затвердження та/або підписання. Про це яскраво свідчить копія Положення, наданого відповідачем та долучена до матеріалів справи. Відповідачем не було надано також жодного документа, який би свідчив про прийняття або затвердження Положення. Таким чином згадане Положення не лише не є установчим документом КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», але не може бути ідентифіковане як документ взагалі.

48. Вважає абсолютно неправдивим є твердження відповідача про те, що позивачі забрали свої пайові внески. Це не відповідає дійсності. Жоден з позивачів не звертався до відповідача за отриманням пая. До ОСОБА_11 представники відповідача з`явилися особисто та запевнили його що привезли грошові кошти, належні йому до виплати в якості дивідендів. Для підтвердження їх отримання йому було запропоновано підписати документ, змісту та значення якого він не знав, оскільки має слабкий зір. Скориставшись таким його станом здоров`я, представники відповідача дали йому для підписання документ про виплату паю, хоча про це не йшлося. Згодом, розібравшись за допомогою домочадців що відбулось, ОСОБА_12 звернувся до поліції із заявою про вчинення злочину. За заявою було розпочате досудове розслідування а згадані вище кошти вилучені в якості доказу. Отримання паю ОСОБА_3 також не мало місця. 20.05.2013 року, тобто задовго до подій, що стали основою спору, ОСОБА_3 дійсно звертався до відповідача з проханням про надання коштів на лікування. Саме цим днем датована заява, на яку посилається відповідач. Однак, його прохання задоволене не було. Підтвердженням цього є те, що під час прийняття рішення про виключення ОСОБА_3 зі складу членів підприємства було вирішено виплатити йому внесок до статутного капіталу в розмірі 13419 гривень, про що зазначено в Протоколі №3 Загальних зборів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж». Отже, на момент прийняття рішення про виключення пайовий внесок виплачений не був. Так само не отримував свій пайовий внесок і ОСОБА_2 .. Відповідач без будь-якого прохання з боку Білохатнюка надіслав на його адресу через відділення поштового зв`язку 2524 грн. 00 коп. Однак, ці кошти ОСОБА_2 не прийняв, оскільки заперечував проти свого виключення, в зв`язку з чим вони повернулись відповідачу. Загалом кожен з позивачів не мав жодного наміру отримувати свій пайовий внесок, оскільки всі вони хотіли і надалі володіти своїми корпоративним правами.

49. Не погоджуються адвокат позивачів і з твердженням відповідача про неврахування судом факту припинення позивачами трудових відносин з відповідачем та застосування до спору положень, законодавства, яке регулює діяльність товариств з обмеженою відповідальністю. Згадані обставини були враховані та оцінені належним чином. Зазначив, що враховуючи відсутність закону, який регулює корпоративні відносини щодо колективних підприємств, дані відносини, зокрема питання виключення з колективного підприємства повинні регулюватись із застосуванням принципу аналогії закону. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 18 вересня 2019 року у справі №902/671/18.

50. Адвокат позивачів відзначив, що нормою, яка регулює подібні за змістом відносини є ст. 98 Господарського кодексу України, згідно з ч. 4 якої членство у виробничому кооперативі припиняється у разі виключення з кооперативу у випадках і в порядку, визначених статутом. Дане положення співвідноситься з ч. 2 ст. 62 Господарського кодексу України, відповідно до якої підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Таким чином, виключення з колективного підприємства можливе лише у випадках, визначених статутом та з дотриманням встановленої ним процедури. Однак, статут КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» в редакції від 12.07.2018 року, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення, не передбачав ні можливості виключення його членів, зокрема і у випадку припинення ними трудових відносин з підприємством, ні процедури (порядку) його реалізації.

51. Адвокат позивачів, також заперечив проти твердження відповідача щодо місця проведення загальних зборів підприємства. За відомостями з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» є наступна адреса: вул. Олега Антонова, будинок 19, м. Вінниця. Пунктом 1.8. Статуту Підприємства місцезнаходження визначене за адресою вул. Олега Антонова, будинок 19, м. Вінниця. Інших положень порівняно з нормами, встановленими Законом, статутом не визначено. З огляду на наведене, проведення позачергових Загальних зборів членів Підприємства 01.12.2018 за адресою вул. Немирівське шосе, 103, к.21 є порушенням вимог закону та статуту Підприємства.

52. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 оголошено перерву у судовому засіданні по справі №902/495/19 до 11:00 год. 11 березня 2020 року.

53. На адресу суду 11.03.2020 від КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» надійшла заява в якій відповідач зазначає, що протоколом №1 від 10.04.1995 року загальними зборами було затверджено положення про персоніфікацію. Саме положення про персоніфікацію встановило розмір пайового внеску всіх членів КМНУ «Спецесільгоспмонтаж» в тому числі і розміри пайової участі позивачів. Також положення визначає порядок виплати пайових внесків, порядок виплати дивідендів, та порядок вибуття із членів KMНУ «Спецсільгоспмонтаж». Отже, вбачається що дане положення є одним із статутних документів KMНУ «Спецсільгоспмонтаж». Крім того, відповідач у вказаній заяві відзначив, що Установчими документами колективного підприємства є статут, положення та протокол загальних зборів членів трудового колективу. Установчого договору для колективних підприємств не передбачено, оскільки за логікою закону, воно створюється не на базі об`єднання майна декількох власників (громадян), а на власності трудового колективу з обов`язковою трудовою участю. У статуті, крім загальних вимог, відображено порядок формування паєнакопичення, порядок розподілу прибутку між членами підприємства, умови виділення паєнакопичення при звільненні, а також умови членства КМНУ «Спецсільгоспмонтаж».

54. Позивач ОСОБА_3 звільнений на підставі заяви про звільнення . Відповідно до заяви про виплату залишку пайового внеску та видаткового касового ордеру від 20.05.2013 ОСОБА_3 отримав свій пайовий внесок в повному обсязі.

55. Позивач ОСОБА_2 звільнений на підставі заяви про звільнення. Відповідно до квитанції "Укрпошти" від 24.09.2019 про виплату пайового внеску ОСОБА_2 було виплачено пайовий внесок в повному обсязі.

56. Позивач ОСОБА_1 звільнений на підставі заяви про звільнення. Відповідно до видаткового касового ордеру від 21.06.2019 р. ОСОБА_1 отримав свій пайовий внесок в повному обсязі.

57. Кримінальну справу на яку посилається представник позивачів та яку було зареєстровано за заявою ОСОБА_1 15.06.2019 р. закрито 28.09.2019 р. за п.1 ст. 284 КПК України «відсутність події кримінального правопорушення», що підтверджується витягом із єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

58. Адвокат відповідача в судовому засіданні 11.03.2020 надав пояснення щодо викладених в поданій 11.03.2020 заяві та просив суд скасувати рішення господарського суду Вінницької області по справі № 902/495/19 від 15.10.2019 р. та ухвалити нове рішення яким відмовити ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в позові до КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Колективного монтажно - налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж». що оформлене протоколом № 3 від 01.12.2018. Надав для огляду суду оригінал Статут КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» який зареєстрований рішенням №23 від 15.01.1992 виконавчого комітету Замостянської районної ради в місті Вінниці та Положення про персоніфікацію колективної відповідальності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» затверджене протоколом №1 загальних зборів працівників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» від 10.04.1995 року.

59. Адвокат позивачів в судовому засіданні 11.03.2020 надав свої заперечення на спростування обставин викладених в заяві відповідача, яка подана до суду 11.03.2020 та просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 року у справі №902/495/19 без змін.

60. Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ІV. Мотивувальна частина постанови.

61. Заслухавши пояснення адвоката позивачів та адвоката відповідача в судовому засіданні 16.01.2020, 13.02.2020, 11.03.2020, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 р. у справі № 902/495/19 залишити без змін, виходячи з наступного.

62. Як вбачається з матеріалів справи, Колективне монтажно-налагоджувальне управління «Спецсільгоспмонтаж» зареєстроване рішенням №23 від 15.01.1992 виконавчого комітету Замостянської районної ради в місті Вінниці, на основі підприємницької ініціативи засновника - трудового колективу, за взаємною згодою його членів, шляхом об`єднання майнових і грошових вкладів та інтересів. (п. 1.1. Статуту в редакції від 12.07.2018)(а.с. 74-83т.3).

63. Місцезнаходженням Підприємства є: 21034, Вінницька область, м. Вінниця, провулок Олега Антонова, будинок 19. (п. 1.8. Статуту в редакції від 12.07.2018).

64. Членами Підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, виявили бажання і підтвердили здатність брати участь у його діяльності, пропрацювавши на Підприємстві не менше 3 років та сплативши пайовий внесок (вклад) в розмірі не менше трьох мінімальних заробітних плат. (п. 4.1. Статуту в редакції від 12.07.2018).

65. Членом Підприємства не можуть бути особи, які розірвали трудові відносини із підприємством(п.4.9 Статуту в редакції від 12.07.2018).

66. Вищим органом самоврядування Підприємства є загальні збори колективу. (п. 8.1. Статуту в редакції від 12.07.2018).

67. Матеріалами справи встановлено та не заперечується учасниками процесу, ОСОБА_1 , відповідно до наказу КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» № 38-к від 27.07.1995 звільнений з посади інженера ВТВ з 27.07.1995 за власним бажанням(а.с. 174 т.1).

68. ОСОБА_13 відповідно до відповідно до наказу КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» № 1-к від 04.01.2005 звільнений з посади техніка-налагоджувальника з 04.01.2005 за угодою сторін(а.с. 171 т.1).

69. ОСОБА_3 відповідно до наказу КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» № 2-к від 20.05.2013 звільнений з посади слюсара-налагоджувальника з 20.05.2013 за власним бажанням(а.с. 169 т.1).

70. З матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_13 та ОСОБА_3 отримали повідомлення про проведення 01 грудня 2018 року загальних зборів членів Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж».

71. В матеріалах справи наявна засвідчена копію повідомлення про проведення позачергових Загальних зборів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» 01.12.2018, адресованого ОСОБА_3 . Відповідач, повідомив ОСОБА_3 про проведення позачергових загальних зборів членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», що будуть проводитись 01.12.2018 за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 103, к.21. з вказівкою про реєстрацію учасників зборів - з 09.00 по 10.00. Порядок денний позачергових зборів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», наступний:

- Виключення із складу членів (учасників, засновників) КМНУ «Спецсільгоспмонтаж»;

- Зменшення розміру статутного капіталу (пайового внеску) КМНУ «Спецсільгоспмонтаж»;

- Затвердження статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» в новій редакції та проведення державної реєстрації(а.с. 29 т.1).

72. 01 грудня 2018 року, в кімнаті 21, яка знаходиться в будівлі № 19, що розташована на території майнового комплексу ВАТ «Вінницяплодовочпостач» за адресою м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 103 к . 21., були проведені загальні збори членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» результати якого оформлено протоколом № 3.

73. Присутні члени: 1. ОСОБА_14 - розмір внеску до статутного капіталу 10410 грн.; 2. ОСОБА_15 - розмір внеску до статутного капіталу 10946 грн.; 3. ОСОБА_16 - розмір внеску до статутного капіталу 8946 грн.; 4. ОСОБА_17 - розмір внеску до статутного капіталу 12688 грн.; 5. ОСОБА_18 - розмір внеску до статутного капіталу 24154 грн. Запрошений: ОСОБА_19 .

74. За результатами обговорення загальними зборами було прийнято наступні рішення щодо питань викладених у порядку денному:

1. Виключення із складу членів (учасників, засновників) КМНУ «Спецсільгоспмонтаж».

Вирішили: виключити із складу членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та виплатити ОСОБА_14 внесок до статутного капіталу 10410 грн., ОСОБА_1 - внесок до статутного капіталу 7400 грн., ОСОБА_2 - внесок до статутного капіталу 2524 грн., ОСОБА_21 - внесок до статутного капіталу 13419 грн..

2. Зменшення розміру статутного капіталу (пайового внеску) КМНУ «Спецсільгоспмонтаж».

Вирішили: зменшити розмір статутного капіталу КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» на суму пайових внесків вибувших членів в зв`язку із виходом (виключенням) із членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

3. Зменшення розміру статутного капіталу (пайового внеску) КМНУ «Спецсільгоспмонтаж».

Вирішили: затвердити статут КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» в новій редакції. Провести державну реєстрацію змін до установчих документів на предмет зміни складу членів підприємства, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій.

75. Рішення про виключення, зокрема ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі складу членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» було прийняте у зв`язку із розірванням ними трудових відносин з відповідачем, а також тим, що позивачі взагалі вкотре не приймають участь в проведенні загальних зборах членів.

76. Разом з тим, позивачами зазначено, що 01 грудня 2018 року представники ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - Люблінський В.В., Мельник Ю.М . та ОСОБА_8 прибули за адресою м .Вінниця , Немирівське шосе, 103, к .21, для реєстрації та участі в зборах. За вказаною адресою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виявили приватний будинок, в якому проживає ОСОБА_7 . Про дані обставини, вищевказані представники позивачів склали акт від 01 грудня 2018 року(а.с. 30 т.1), (оригінал а.с. 189 т.2).

77. Враховуючи вищевикладене, на думку позивачів, рішення прийняті зборами від 01.12.2018 оформлені протоколом №3, є протиправними та порушують їх охоронювані законом права та інтереси, оскільки прийняти участь в яких їх представники були позбавлені можливості.

78. Наведені обставини стали підставою для звернення позивачів до Господарського суду Вінницької області за захистом своїх порушених прав та інтересів.

79. Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

80. Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

81. За змістом частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

82. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір слід вирішувати за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа - учасник приватноправових відносин.

83. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

84. Разом з тим, відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

85. Юрисдикція господарських судів визначена пунктом 3 частини першої 20 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

86. Визначення юрисдикції цієї справи залежить від змісту права, на захист якого позивачі подали позов у зв`язку з порушенням порядку скликання та проведення засідання Загальних зборів членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" від 01.12.2018, що призвело до порушення прав позивачів на участь в управлінні та в управлінні останнім. Отже, слід з`ясувати, чи виник цей спір між позивачами та відповідачем з корпоративних відносин.

87. Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку (стаття 80 Цивільного кодексу України).

88. Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та (або) майна. Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

89. Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі (стаття 83 Цивільного кодексу України).

90. Товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи (стаття 84 Цивільного кодексу України).

91. Для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження (стаття 87 Цивільного кодексу України).

92. Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом (стаття 89 Цивільного кодексу України).

93. За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

94. Частиною першою статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

95. При цьому суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

96. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про підприємства в Українській РСР» (в редакції, чинній на момент створення КМНУ «Спецсільгоспмонтаж») відповідно до форм власності можуть діяти, зокрема, колективне підприємство, засноване на власності трудового колективу підприємства, кооперативу, іншого статутного товариства, громадської та релігійної організації.

97. Законом України «Про внесення змін і доповнень до Закону Української РСР "Про підприємства в Українській РСР" № 2685-XII від 14.10.92 в назві і тексті Закону України «Про підприємства в Українській РСР» слова "Української РСР", "Радою Міністрів", "Українській РСР", "арбітражу", "арбітражем", "Ради Міністрів", "державного арбітражу" замінено відповідно словами "України".

98. Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з протоколу №4 від 30.12.1991 року загальні збори колективу Вінницького кооперативного монтажно-налагоджувального управління вирішили просити виконавчий комітет Замостянської районної ради народних депутатів зареєструвати Колективне монтажно-налагоджувальне управління "Спецсільгоспмонтаж"(а.с. 184 т.3).

99. Рішенням виконавчого комітету Замостянської районної ради народних депутатів м.Вінниці №23 від 15.01.1992 року вирішено перереєструвати Колективне монтажно-наладжувальне управління "Спецсільгоспмонтаж" по виконанню робіт по ремонту, монтажу та наладці технологічного обладнання, розробці проектно-кошторисної документації, засноване на власності членів трудового колективу кооперативного монтажно-наладжувального управління при тресті "Спецсільгоспмонтаж". Юридична адреса: м.Вінниця, пров. К.Маркса,19(а.с. 185 т.3).

100. Статут Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж» зареєстрований рішенням №23 від 15.01.1992 року виконавчого комітету Замостянської районної ради в місті Вінниці(а.с. 175-183 т.3).

101. Згідно виписки з протоколу №1 від 10.04. 1995 року загальними зборами працівників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» постановили стровити колектив пайщиків в КМНУ та затвердити Положення про колектив пайщиків в управління з доповненнями і змінами внеменими на зборах(а.с. 189 т.3).

102. В Положенні про персоніфікацію колективної власності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» вказано, що ОСОБА_1 має частку колективного фонду у розмірі 91000,00 мл.крб., ОСОБА_3 має частку колективного фонду у розмірі 165000,0 мл.крб., ОСОБА_2 має частку колективного фонду у розмірі 31000,0 млн.крб.(а.с. 65-80 т.1).

103. Загальними зборами трудового колективу Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж», які оформлені протколом №5 від 30.11.2011 року, вирішено затвердити Статут підприємства в новій редакції(а.с. 28 т.3).

104. Державну реєстрацію змін до установчих документів, а саме Статуту КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" в новій редакції проведено 20.01.2012 року(а.с. 31-38 т.3).

Вказані зміни зареєстровані за №3005119 від 20.01.2012 року, про що свідчить відповідні печатки на Статуті Колективного монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж» зареєстрованого рішенням №23 від 15.01.1992 року виконавчого комітету Замостянської районної ради в місті Вінниці(а.с. 175 т.3).

105. Крім того, з п.2 Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», який приведений у відповідність з чинним законодавством та затвердженим загальними зборами трудового колективу КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» від 30.11.2011 та який знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що Статут підприємства розроблено у відповідності до Конституції України, Закону України «Про підприємства в Україні» та інших законодавчих актів(а.с. 32 т.3).

106. Як вбачається з матеріалів справи, Колективне монтажно-налагоджувальне управління «Спецсільгоспмонтаж» зареєстроване рішенням №23 від 15.01.1992 року виконавчого комітету Замостянської районної ради в місті Вінниці, на основі підприємницької ініціативи засновника - трудового колективу, за взаємною згодою його членів, шляхом об`єднання майнових і грошових вкладів та інтересів, про що вказано в п.1.1 Статута КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» в редакції від 12.07.2018 року діючого на дату проведення оскаржуваного рішення зборів від 01.12.2018 оформлених протоколом №3.

107. Отже, право колективної власності юридичної особи, створеної на базі майна її членів (учасників), полягає у використанні належних їй засобів виробництва на власний розсуд і в інтересах її членів (учасників).

108. Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про підприємства в Україні» у статуті підприємства визначаються власник та найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, його органи управління, порядок їх формування, компетенція та повноваження трудового колективу і його виборних органів, порядок утворення майна підприємства, умови реорганізації та припинення діяльності підприємства.

109. Закон України «Про підприємства в Україні» втратив чинність 01 січня 2004 року з набранням чинності Господарським кодексом України.

110. Підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки (частини 1 та 3 статті 62 Господарського кодексу України).

111. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки (частина 3 статті 62 Господарського кодексу України).

112. Залежно від форм власності, відповідно до статті 63 Господарського кодексу України, в Україні може діяти, зокрема, підприємство на основі колективної власності (підприємство колективної власності).

113. Згідно із частиною п`ятою статті 63 Господарського кодексу України корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.

114. За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить колективні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності. Підприємство колективної власності є однією з організаційно-правових форм підприємств, кваліфікуючою ознакою якої є визначена форма власності, на якій засноване і діє таке підприємство. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду співвласники колективного підприємства незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між ними та цим підприємством щодо його створення, діяльності, управління або припинення діяльності є корпоративними (пункт 34 постанови від 13 листопада 2019 року у справі № 146/616/15-ц, провадження № 14-444цс19).

115. Відповідно до статті 93 Господарського кодексу України підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників). Підприємствами колективної власності є виробничі кооперативи, підприємства споживчої кооперації, підприємства громадських та релігійних організацій, інші підприємства, передбачені законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

116. Враховуючи вищевикладене, колегією суддів встановлено, що КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» утворене членами трудового колективу за їх спільним рішенням, діє на основі об`єднання майна та трудової діяльності учасників підприємства, їх спільного управління справами.

117. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» за способом утворення є корпоративним підприємством, яке характеризується тим, що утворилося засновниками за їх спільним рішенням, діє на основі об`єднання майна та трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються.

118. Оскільки КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» є корпоративним підприємством, то і його учасники мають відповідні корпоративні права, змістом яких є, зокрема, й те, що учасники підприємства мають право на участь в управлінні ним й інші правомочності, передбачені законом і статутом.

119. У цій справі, звертаючись з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 фактично зазначили про порушення їх корпоративних прав як учасників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж».

120. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі посилаються на те, що є членами Колективного монтажно-налагоджуваного управління "Спецсільгоспмонтаж". В листопаді 2018 року позивачі отримали повідомлення, в яких було зазначено, що 01.12.2018 відбудуться загальні збори членів Монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж", за адресою м. Вінниця по вул. Немирівське шосе буд. 103, к.21. Водночас, пунктом 1.8. Статуту відповідача його місцезнаходження визначене за адресою 21034, Вінницька область, місто Вінниця, провулок Олега Антонова, будинок 19 .

121. Таким чином, позивачі вважають, що проведення зборів за адресою м. Вінниця по вул. Немирівське шосе буд. 103, к.21 є порушенням вимог закону та установчих документів.

122. Також позивачі наголошують, що 01.12.2018 належним чином уповноважені довіреністю представники позивачів прибули в призначений час за адресою м. Вінниця по вул. Немирівське шосе буд. 103, к.21 для реєстрації та участі в зборах. Проте, у зазначений в повідомленні час, жоден з членів КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" або їх представників, крім представників позивачів, не з`явився. Лише 10.12.2018 останні дізналися про існування Протоколу № 3 Загальних зборів членів монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж»» від 01.12.2018 року, яким були оформлені рішення, прийняті Загальними зборами.

123. На переконання позивачів, відповідач припустився численних порушень закону як під час підготовки та проведення зборів так і під час прийняття ухвалених на ньому рішень. З огляду на що позивачі вважають, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають визнанню недійсними.

124. Якщо учасник юридичної особи обґрунтовує позовні вимоги порушенням своїх корпоративних прав, то такий спір є спором про право управління юридичною особою, має ознаки корпоративного і належить до юрисдикції господарських судів (подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у справі № 916/1295/18 (провадження № 12-4гс19) та від 17 грудня 2019 року у справі № 927/97/19 (провадження № 12-133гс19)).

125. Позивачі просять визнати недійсними рішення загальних зборів членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" від 01.12.2018 про виключення із складу членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та виплату ОСОБА_1 внеску до статутного капіталу 7400 грн., ОСОБА_2 внеску до статутного капіталу 22 524 грн., ОСОБА_3 внеску до статутного капіталу 13 419 грн., оформлене протоколом № 3 від 01.12.2018; про зменшення розміру статутного капіталу КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" на суму пайових внесків вибувших членів в зв`язку із виходом (виключенням) із членів Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" ОСОБА_23 Івана Степановича, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оформленого протоколом № 3 від 01.12.2018; про затвердження статуту КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" в новій редакції, оформлене протоколом № 3 від 01.12.2018 з підстав їх прийняття з порушенням вимог законодавства і статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» стосовно порядку скликання та проведення загальних зборів товариства, вимог законодавства стосовно належного обґрунтування причин та підстав виключення учасників.

126. Пунктом 4.24. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» визначено, що під час вирішення спорів, пов`язаних з виключенням учасників з господарських товариств, господарським судам слід враховувати, що прийняття рішення про виключення учасника з господарського товариства законом віднесено до компетенції загальних зборів учасників цих товариств, а не суду. Виключення учасника з товариства судом є втручанням у господарську діяльність товариства, а тому суд не має права брати на себе функції органів управління товариством; суд перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення про виключення учасника у разі подання ним позову про визнання такого рішення недійсним.

127. У рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов`язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника.

128. Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з пунктами 1.3, 4.1, 5.2, 8.1, 8.2, 8.4, 8.4.1, 8.5, 8.6.1 статуту Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" затвердженого протоколом № 2 від 12.07.2018 трудового колективу, який діяв на дату прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів, підприємство діє на основі статуту, статутний капітал якого формують грошові та матеріальні внески членів підприємства, які не можуть бути меншими як три мінімальні заробітні плати. Вищим органом самоврядування підприємства є загальні збори трудового колективу, а виконавчим органом управління підприємством є Правління, яке очолює Голова правління, який здійснює керівництво у період між засіданнями. До складу Зборів входять всі члени трудового колективу, а кожен член володіє тільки одним голосом. Прийняття рішень здійснюється простою більшістю голосів членів, що присутні на зборах. Збори вважаються правомочними, якщо на них присутні більше половини членів трудового колективу.

129. Отже, позивачі є членами підприємства колективної власності (об`єднання громадян на засадах членства, що базується на їх особистій трудовій участі та об`єднанні майнових пайових внесків; кожний член має один голос), управління і діяльність якого здійснюється відповідно до його установчих документів (статуту), положень Господарського кодексу України (глава 10 "Підприємства колективної власності" розділу II "Суб`єкти господарювання" ГК України), інших нормативно-правових актів з питань кооперації. І лише в частині, не врегульованій цими актами, за аналогією можуть застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України та інших законів, якими регулюються діяльність господарських товариств, зокрема, товариства з обмеженою відповідальністю (стаття 8 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові № 902/671/18 від 18.09.2019.

130. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства.

131. Відповідно до статті 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

132. Приписами ст.98 ЦК України встановлено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом. Учасник товариства не має права голосу при прийнятті загальними зборами товариства рішень з питань щодо вчинення з ним правочину та щодо спору між ним і товариством, якщо інше не встановлено законом. Це правило не застосовується у товаристві з одним учасником. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори.

133. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про кооперацію" (в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення) основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління.

134. Відповідно до статті 15 Закону України "Про кооперацію" (в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення) загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.

135. Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (постанова Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 904/9431/15).

136. При цьому, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є: 1) прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму; 2) прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; 3) прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах; 4) відсутність протоколу загальних зборів, підписаного головою і секретарем зборів.

137. Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

138. Як встановлено судом апеляційної інстанції, підставами виключення позивачів зі складу членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» є розірвання ними трудових відносин з відповідачем, а також те, що позивачі вкотре не приймають участь в загальних зборах членів.

139. Виключення зі складу членів підприємства є особливою, порівняно з іншими, формою припинення корпоративних відносин, яка вирізняється з-поміж інших примусовим характером позбавлення корпоративних прав.

140. В силу частини четвертої статті 98 Господарського кодексу України членство у виробничому кооперативі припиняється у разі виключення з кооперативу у випадках і в порядку, визначених статутом.

141. Дане положення узгоджується з ч. 2 ст. 62 Господарського кодексу України, відповідно до якої підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту.

142. Таким чином, виключення з колективного підприємства можливе лише у випадках, визначених статутом та з дотриманням встановленої ним процедури.

143. Пунктом 4.9 Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» затверджений протоколом № 2 від 12.07.2018 встановлено, що членом підприємства не можуть бути особи, які розірвали трудові відносини із підприємством(а.с.77 т.3). Однак, Статут КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» затверджений протоколом № 2 від 12.07.2018, який діяв на дату проведення оскаржуваних загальних зборів не містить порядок і спосіб виключення членів з колективоного підприємства при розірванні трудових відносин.

144. Позивачі є членами підприємства колективної власності (об`єднання громадян на засадах членства, що базується на їх особистій трудовій участі та об`єднанні майнових пайових внесків; кожний член має один голос), управління і діяльність якого здійснюється відповідно до його установчих документів (статуту), положень Господарського кодексу України (глава 10 "Підприємства колективної власності" розділу II "Суб`єкти господарювання" ГК України), інших нормативно-правових актів з питань кооперації. І лише в частині, не врегульованій цими актами, за аналогією можуть застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України та інших законів, якими регулюються діяльність господарських товариств, зокрема, товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю(стаття 8 Цивільного кодексу України).

145. З доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» № 38-к від 27.07.1995 звільнений з посади інженера ВТВ з 27.07.1995 за власним бажанням(а.с. 174 т.1), ОСОБА_13 , відповідно до наказу КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» № 1-к від 04.01.2005 звільнений з посади техніка-налагоджувальника з 04.01.2005 за угодою сторін(а.с. 171 т.1) та ОСОБА_3 , який відповідно до наказу КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» № 2-к від 20.05.2013 звільнений з посади слюсара-налагоджувальника з 20.05.2013 за власним бажанням(а.с. 169 т.1)

146. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про кооперацію" основним принципом кооперації є безпосередня участь члена кооперативної організації у її діяльності. В силу приписів ст. 98 ГК України, ст. ст. 12, 13 Закону України "Про кооперацію" обов`язковою умовою членства у виробничому кооперативі є трудова участь у його діяльності та у разі припинення трудової участі у діяльності виробничого кооперативу припиняються і членство у кооперативі та, відповідно, і корпоративні права звільненої особи, у порядок і спосіб, визначений статутом.

147. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 припинили свої трудові відносини з КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» 27.07.1995 та 20.05.2013 на підставі ст.38 Кодексу законів про працю України, яка регулює розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, ОСОБА_13 припинив свої трудові відносини з КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» 04.01.2005 на підставі ст.36 Кодексу законів про працю України, яка регулює припинення трудового договору, за угодою сторін.

148. Поряд з цим, колегією суддів встановлено, що у період з дати реєстрації КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» 15.01.1992 року по 30.11.2011 року діяв Статут КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» який зареєстрований рішенням №23 від 15.01.1992 виконавчого комітету Замостянської районної ради в місті Вінниці(а.с. 190-197 т.3), який не містить переліку випадків, підстав та порядку виключення члена з підприємства. Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно виписки з протоколу №1 загальних зборів працівників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» від 10.04.1995 року підприємством створено колектив пайщиків в КМНУ та положення про колектив пайщиків в управлінні з доповненнями і змінами внесеними на зборах(а.с. 189 т.3). В Положенні про персоніфікацію колективної відповідальності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» передбачено, що вибуття пайщиків (членів пайового колектива) здійснюється, зокрема після звільнення за власним бажанням(п.3.5 положення) (а.с.199-214 т.3).

149. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є одержання паю разі виходу з кооперативу в порядку і строки, визначені його статутом.

150. Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України «Про кооперацію» у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу), а земельної ділянки у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

151. Згідно п.5.1 Положення про персоніфікацію колективної відповідальності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», пайщики мають право на відшкодування вартості пая після звільнення за власним бажанням або за ініціативою адміністрації виплата дивідендів завершується, а вартість пая відшкодовується протягом - 3 років(а.с.199-214 т.3).

152. З огляду на викладене, виплата паю та інших платежів членам кооперативу є правовим наслідком припинення статусу членства в кооперативі, а тому існування відповідних обставин свідчить про припинення членства в кооперативі.

Аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі №916/1550/16.

153. Однак, судовою колегією встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що під час дії Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» який зареєстрований рішенням №23 від 15.01.1992 виконавчого комітету Замостянської районної ради в місті Вінниці(а.с. 190-197 т.3) та Положення про персоніфікацію колективної власності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , які припинили свої трудові відносини з кооперативом на підставі заяв про звільнення 27.07.1995 та 04.01.2005, отримали свої пайові внески.

154. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборів трудового колективу КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», які оформлені протоколом №5 від 30.11.2011 року вирішено затвердити статут підприємства в новій редакції(а.с. 28 т.3). Реєстрація редакції вказаного статуту відбулась 20.01.2012, що підтверджується реєстраційною карткою(а.с.25-27 т.3). Пунктом 1.3 даного Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» члени трудового колективу передбачили, що підприємство діє на основі Статуту згідно з чинним на території України законодавством. Про продовження дії Положення про персоніфікацію колективної відповідальності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» у вказаному Статуті не зазначено.

155. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з 20.01.2012 єдиним документом, на підставі якого діє КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» є Статут даного підприємства, який затверджений загальними зборами трудового колективу від 30.11.2011(а.с. 31-38 т.3).

156. Вказані обставини спростовують твердження відповідача, що станом на дату розгляду даної справи, як в суді першої та апеляційної інстанції діє Положення про персоніфікацію колективної відповідальності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», яке прийнято загальними зборами працівників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», рішення яких оформлені протоколом №1 від 10.04.1995 року.

157. Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено відсутність підстав для застосовування під час розгляду даної справи п.3.5 Положення про персоніфікацію колективної відповідальності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» щодо вибуття пайщиків.

158. Колегія суддів вважає неналежним доказом повернення пайового внеску квитанцію від 24.09.2019 про перерахування ОСОБА_2 пайового внеску в розмірі 2524 грн. 00 коп.(а.с. 224), оскільки ОСОБА_2 відмовився від прийняття розміру внеску останнього до статутного капіталу відповідача, який згідно реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" становить 2524 грн.00 коп.(а.с. 7 т.3), що підтверджується листом філії Вінницької дирекції АТ "Укрпошта" №14-03-62 від 28.01.2020 року(а.с. 24 т.2).

159. Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з твердженням відповідача про те, що належним доказом повернення паю ОСОБА_3 є видатковий касовий ордер від 20.05.2013 року на суму 850,00 грн.(а.с.226 т.1), оскільки розмір внеску його до статутного капіталу згідно реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу КМНУ "Спецсільгоспмонтаж" становить 13419 грн. 00 коп.(а.с. 7 т.3)

160. Колегією суддів встановлено відсутність в матеріалах справи доказів виплати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 паю в колективному фонді КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» в належному розмірі.

161. Водночас, колегія суддів звертає увагу, що тільки оскаржуваними рішеннями загальних зборів членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» від 01.12.2018 оформлені протоколом №3, вирішено виплатити ОСОБА_1 внесок до статутного капіталу 7400 грн., ОСОБА_2 внесок до статутного капіталу 22524 грн., ОСОБА_3 внесок до статутного капіталу 13419 грн.. Таким чином, відповідач прийняттям 01.12.2018 вищевказаного рішення про виплату позивачам внесків до статутного капіталу, сам спростовує факт виплати та отримання позивачами пайових внесків, які були внесені останніми до статутного капіталу КМНУ «Спецсільгоспмонтаж».

162. Тобто, до проведення оскаржуваних загальних зборів 01.12.2018 КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» не приймало рішення про виплату паю чи інших платежів даним особам.

163. Враховуючи викладені обставини та правову позицію Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що заяви позивачів про звільнення за власним бажанням та за угодою сторін неможливо розцінювати як заяву про припинення членства в колективному підприємстві, в даному випадку КМНУ «Спецсільгоспмонтаж».

164. Таким чином, спростовує доводи скаржника щодо застосування Положення про персоніфікацію колективної власності КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», оскільки на момент прийняття рішення загальних зборів від 01.12.2018 року діяла редакція Статуту від 12.07.2018 року, зокрема, п.5.6. статуту в редакції від 12 липня 2018 року, передбачено, що у випадку виходу члена підприємства и?ому сплачується пайовий внесок(пай). Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому член вийшов із підприємства. При бажанні члена і з дозволу зборів пай, можуть бути повернені частково чи повністю в натуральній формі. Майно, передане підприємству в користування, повертається члену в натуральній формі.

165. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, може вийти з товариства у будь-який час без згоди інших учасників. Учасник товариства, частка якого у статутному капіталі товариства становить 50 або більше відсотків, може вийти з товариства за згодою інших учасників. Рішення щодо надання згоди на вихід учасника з товариства може бути прийнято протягом одного місяця з дня подання учасником заяви, якщо інший строк не передбачений статутом. Якщо для виходу учасника необхідна згода інших учасників товариства, він може вийти з товариства протягом одного місяця з дня надання такої згоди останнім учасником, якщо менший строк не визначений такою згодою. Учасник вважається таким, що вийшов з товариства, з дня державної реєстрації його виходу. Вихід учасника з товариства, внаслідок якого у товаристві не залишиться жодного учасника, забороняється. Не пізніше 30 днів з дня, коли товариство дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, воно зобов`язане повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку. Вартість частки учасника визначається станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки. Статутом товариства, що діє на момент виходу учасника, може встановлюватися інший строк для здійснення такої виплати. Вартість частки учасника визначається виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника. За погодженням учасника товариства, який вийшов, та товариства зобов`язання зі сплати грошових коштів може бути замінено зобов`язанням із передачі іншого майна. Товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника. Товариство зобов`язане надавати учаснику, який вийшов з товариства, доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості його частки. Статутом товариства можуть бути передбачені інші строк, порядок, розмір та спосіб проведення розрахунків з учасником, що виходить з товариства, а також порядок вибору суб`єкта оціночної діяльності. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. Положення частин восьмої - одинадцятої цієї статті застосовуються також до відносин щодо наслідків прийняття загальними зборами учасників рішення про виключення учасника з товариства. Не пізніше 30 днів з дня прийняття загальними зборами учасників такого рішення товариство зобов`язане повідомити колишньому учаснику (його спадкоємцю, правонаступнику) вартість його частки. Вартість частки визначається станом на день, що передував дню прийняття загальними зборами учасників рішення про виключення учасника з товариства. Правила цієї статті застосовуються також до відносин щодо виходу з товариства спадкоємця чи правонаступника учасника.

166. Колегією суддів встановлено, що позивачі заяв про вихід з КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» не подавали.

167. Відповідно до статті 100 Цивільного кодексу України учасники товариства мають право вийти з товариства, якщо інше не випливає із закону. Учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених законом, може бути виключений з товариства.

168. Поряд з цим, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (який діяв на час прийняття оскаржуваного рішення) якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти одне з таких рішень:

1) про виключення учасника товариства, який має заборгованість із внесення вкладу;

2) про зменшення статутного капіталу товариства на розмір неоплаченої частини частки учасника товариства;

3) про перерозподіл неоплаченої частки (частини частки) між іншими учасниками товариства без зміни розміру статутного капіталу товариства та сплату такої заборгованості відповідними учасниками;

4) про ліквідацію товариства.

169. Інших підстав для виключення члена з товариства законом не передбачено. Отже, припинення трудових відносин між підприємством та його членом не є підставою для його виключення зі складу товариства.

170. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виключення позивачів з підстави припинення трудових відносин є неправомірним.

171. Разом з тим, як вбачається зі спірного рішення загальних зборів членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», яке оформлене протоколом №3 від 01.12.2018 однією із підстав виключення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 зі складу членів, було заява голови зборів, що позивачі взагалі вкотре не приймають участь в проведенні загальних зборах членів.

172. Як визначено п. 2.20. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», відповідно до абзацу другого частини першої статті 88 ГК України, пункту «а» частини першої статті 10 Закону України «Про господарські товариства»", пункту 1 частини першої статті 25 Закону України «Про акціонерні товариства», статті 12 Закону України «Про кооперацію» учасники (акціонери, члени) юридичної особи мають право брати участь в управлінні справами товариства.

173. Участь у загальних зборах та голосування на них є правом, а не обов`язком учасника (акціонера, члена).

174. Незалежно від кількості акцій (часток), якими володіє учасник (акціонер), у господарського суду немає підстав для прийняття рішень про спонукання учасника (акціонера) зареєструватися та взяти участь у загальних зборах.

175. Таким чином, участь в загальних зборах є правом, а не обов`язком учасника, і відсутність учасника на загальних зборах не є порушенням.

176. Крім того, Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постанові від 11.06.2018 у справі №911/2201/17 сформований висновок про те, що участь у загальних зборах та голосування на них є правом, а не обов`язком учасника господарського товариства, в розумінні ст. 116 ЦК України та ст. 10 Закону України «Про господарські товариства». Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 квітня 2018 року у справі № 905/1076/16, від 27.11.2018 у справі №903/128/17.

177. Враховуючи вищевикладене, колегія дійшла висновку про те, що наведене в спірному рішенні загальних зборів твердження про вкотре не приймання позивачами участі в проведенні загальних зборах членів, є необґрунтованим і не може бути підставою для виключення позивачів з учасників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж».

178. Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 зазначили, що проведення зборів за адресою м.Вінниця, вул. Немирівське шосе, 103 к.21 є порушенням вимог закону та статуту під час скликання та проведення загальних зборів. Тому рішення загальних зборів членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», які оформлені протоколом №3 від 01.12.2018 підлягають визнанню недійсним.

179. Як вбачається з п. 8.6.2 Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» в редакції від 12.07.2018, правління скликає збори, визначає порядок, день, місце і час їх проведення, забезпечує своєчасне запрошення на засідання з зазначенням порядку денного, місця і часу проведення не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів.

180. Згідно п.8.7.1 Статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» в редакції від 12.07.2018, про проведення зборів члени повідомляються письмово з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

181. Разом з тим, порядок скликання та проведення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи визначений законодавством України (Цивільним та Господарським кодексами України, а також, зокрема, законами України «Про акціонерні товариства», «;Про господарські товариства» та «Про кооперацію»), за положеннями якого учасники (акціонери, члени) юридичної особи мають бути до початку загальних зборів повідомлені про дату, місце, час проведення та порядок денний таких зборів. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.01.2020 у справі №924/641/17 зазначає, що такий порядок скликання загальних зборів вищого органу управління юридичної особи не залежить від її організаційно-правової форми, є загальноприйнятим та таким, що гарантує забезпечення права учасника (акціонера, члена) юридичної особи на участь в управлінні нею.

182. Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. Зокрема, рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання.

183. Враховуючи норми статті 167 Господарського кодексу України, правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у справі № 904/10956/16 (провадження № 12-90гс19)).

184. Позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 907/167/17).

185. В абзацах 4, 5, 6 п. 2.25. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» відзначено, що обов`язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів учасників юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний). Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів. Господарським судам потрібно брати до уваги, що телефонне повідомлення про дату, час та місце проведення загальних зборів учасників товариства є неналежним доказом такого повідомлення.

186. Як зазначають позивачі, в листопаді 2018 року вони отримали повідомлення, яких було зазначено, що 01.12.2018 року відбудуться загальні збори членів монтажно-налагоджувального управління «Спецсільгоспмонтаж». З повідомлення долученого до матеріалів справи вбачається що позивачів повідомлено, що загальні збори будуть проводитись 01.12.2018 р. за адресою м.Вінниця, вул.Немирівське шосе 103, к.21. Реєстрація учасників зборів - з 9:00 до 10:00 год. Порядок денний позачергових загальних зборів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж»: виключення із складу членів (учасників, засновників) КМНУ «Спецсільгоспмонтаж»; зменшення розміру статутного капіталу (пайового фонду) КМНУ «Спецсільгоспмонтаж»; затвердження статуту КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» в новій редакції та проведення державної реєстрації(а.с. 29 т.1).

187. Проте, як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2018 року належним чином уповноважені довіреністю представники позивачів Люблінський Василь Віталійович та Мельник Юрій Миколайович прибули в призначений час за адресою м.Вінниця, вул. Немирівське шосе, 103 к. 21 для реєстрації та участі в зборах. Однак, у зазначений в повідомленні час, жоден з членів КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» або їх представників, крім представників позивачів не з`явився. Представниками позивачів було з`ясовано, що за адресою м.Вінниця, вул.Немирівське шосе, 103 к. 21 знаходиться приватний будинок в якому проживає ОСОБА_24 Олександр ОСОБА_25 . Про це представниками позивачів був складений відповідний акт(а.с. 30 т.1).

188. В свою чергу, відповідач на підтвердження проведення загальних зборів за адресою: м.Вінниця, вул. Немирівське шосе, 103 к. 21 зазначив, що в адміністративній будівлі КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» відсутнє теплопостачання, тому коли призначались (в холодний період року) загальні збори членів, було прийнято рішення орендувати приміщення, що опалюється, на період проведення загальних зборів. 15 жовтня 2018 року було укладено договір суборенди №15/10-2018 з ТОВ «База сільськогосподарського зберігання» згідно якого об`єктом суборенди було нежитлове приміщення площею 50 кв.м., яке знаходиться в будівлі №19, що розташована на території майнового комплексу в м. Вінниця вул. Немирівське шосе, буд. 103 кімната 21 (майновий комплекс ВАТ Вінницяплодоовочпостач)(а.с. 82-87 т.1) і вже після укладення договору суборенди всім членам КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» було направлено цінні листи з повідомленнями про призначення загальних зборів де було заначено час проведення зборів, місце проведення зборів та порядок денний.

189. Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (ч. 1 ст. 237 ГПК України).

190. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

191. За приписами частини 4 статті 74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

192. Таким чином, ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.12.2019 витребувано у Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо права власності на домоволодіння за адресою: Вінницька область, м.Вінниця, Немирівське шосе, будинок 103 , станом на 01.12.2018(а.с. 119-121 т.2).

193. На адресу суду 02.01.2020 від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшла інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається, що за адресою: Вінницька область, м.Вінниця, Немирівське шосе, будинок 103 знаходиться домоволодіння з двох житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами власником якого є ОСОБА_7 так і комплекс будівель і споруд з літ « 1» по літ « 50» загальною площею 42321,8 кв.м. власником якого було СВАТ «Вінницяплодоовочпостач»(а.с. 128-133 т.2) та яке в подальшому викуплено ТОВ «Лайконик», та передано в оренду ТОВ «База сільськогосподарського зберігання»(а.с. 162-164 т.1).

192. Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що за адресою: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе 103, знаходиться два об`єкта нерухомості, які мають двох різних власників ОСОБА_7 та ТОВ «Лайконик». В одній з будівель у визначений у повідомленні про проведення загальних зборів учасників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» 01.12.2018 року здійснювалася реєстрація учасників та відбулося подальше проведення спірних загальних зборів відповідача, проте представники позивача перебували у вказаний час в іншій будівлі, яка знаходилась за цією ж адресою.

193. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, яка зазначена в п.124 даної постанови (аналогія закону), колегія суддів в даному випадку звертається до положень ч.5 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» в якому встановлено, що у повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

194. Тобто повідомлення про проведення загальних зборів учасників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» повинно містити дані про місце проведення загальних зборів і забезпечувати усім учасникам реальну можливість знайти відповідне місце проведення загальних зборів, куди мають прибути учасники з метою реалізації ними свого права на участь у таких зборах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/15811/17.

195. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки відповідачем був укладений договір суборенди №15/10-2018 з ТОВ «База сільськогосподарського зберігання» згідно якого об`єктом суборенди було нежитлове приміщення площею 50 кв.м., яке знаходиться в будівлі №19, що розташована на території майнового комплексу в м. Вінниця вул. Немирівське шосе, буд. 103 кімната 21 то обов`язком відповідача було внесення більш детальної інформації про місце проведення загальних зборів учасників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» 01.12.2018 в повідомлення про проведення вказаних зборів надісланих позивачам так і іншим учасникам управління для уникнення позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

196. Крім того, колегія суддів відзначає, що посилання позивачів на те, що приміщення, яке суборендував відповідач, фактично знаходиться в селі Вінницькі Хутори Вінницького району та як зазначив адвокат позивачів в судових засідання в апеляційній інстанції знаходиться на відстані 20 км. від міста Вінниці спростовуються довідкою Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради №05-00-010-37265 від 25.07.2019 року, який наданий ТОВ "Лайконик" в якій Департамент зазначив, що розглянувши клопотання від 23.07.2019 року стосовно надання інформації про місце розташування земельної діялнки площею 27,0820 га за кадастровим №:01:006:0140 та нежитлових будівель та споруд загальною площею 41477,3 кв.м., що раніше належали ПАТ "Вінницяплодоовочпостач" та були викуплені ТОВ "Лайконик", департамент архітектури та містобудування інформує про наступне. На виконання постанови Верховної Ради України від 13.05.2015 року №401-VIII "Про зміну і встановлення меж міста Вінниці і Вінницького району Вінницької області" включено у межу міста Вінниці Вінницької області землі Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району. За наявною в департаменті інформацією нежитлові будівлі та споруди загальною площею 41477,3 кв.м., які є власністю ТОВ "Лайконик", розташовані на земельній ділянці площею 27,0520 га, якій присвоєно кадастровий номер :01:006:0140, знаходиться в межах міста Вінниці по Немирівському щосе, 103(а.с. 161 т.1).

197. Таким чином, повідомлення відповідача про проведення загальних зборів учасників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» 01.12.2018, можуть підтверджувати лише факт надсилання таких повідомлень позивачам, але не є доказами наявності у такому повідомленні інформації про місце проведення зборів.

198. Такі повідомлення не відповідають вимогам до допустимості (оскільки обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування - ч. 1 ст. 77 ГПК України), достовірності (оскільки допускають можливість їх створення під впливом, спрямованим на формування хибного уявлення про обставини справи - ст. 78 ГПК України), вірогідними (оскільки є менш вірогідними для доведення обставини повідомлення учасників, ніж відсутність доказів про надсилання таких повідомлень, яка більш вірогідно свідчить про відсутність такого повідомлення - ст. 79 ГПК України) доказами повідомлення позивачів про місце проведення зборів 01.12.2018 року.

199. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства може бути позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

200. Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

201. Як визначено п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

202. У постанові від 02.09.2014 № 3-39гс14 у справі № 5017/1221/2012 Верховний Суд України висловив правову позицію, що одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

203. Внаслідок не повідомлення позивачів про фактичне місце проведення зборів загальних зборів учасників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» 01.12.2018, що є порушенням закріпленого законом і статутом порядку скликання та проведення зборів, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 в особі своїх представників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були позбавлені можливості взяти участь у загальних зборах учасників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» 01.12.2018, належним чином зареєструватися для участі у загальних зборах.

204. Як встановлено судом апеляційної інстанції, на момент прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів учасників від 01.12.2018 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 є учасниками КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», які мають право брати участь у засіданнях ради цього підприємства, то внаслідок неповідомлення позивачів про фактичне місце проведення засідання загальних зборів було позбавлено позивачів можливості взяти участь у засіданні загальних зборів, чим порушено їх права на участь в управлінні КМНУ «Спецсільгоспмонтаж»

205. Оскільки за зазначеною в повідомленні адресою знаходиться два нежитлові приміщення, враховуючи недоведеність факту, що у позивачів як учасників була можливість знайти відповідну будівлю, колегія суддів дійшла висновку про те, що скликання та проведення 01.12.2018. загальних зборів учасників КМНУ «Спецсільгоспмонтаж» було здійснено з порушенням вимог, зокрема ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», що позбавило позивачів як учасників можливості взяти участь у спірних загальних зборах.

206. Посилання скаржника на те, що згідно заяви свідка ОСОБА_4 представників позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ще станом на 29.11.2018 було повідомлено про місце проведення спірних зборів, відхиляється апеляційним судом, оскільки саме на особу, яка скликає загальні збори, в даному випадку КМНУ «Спецсільгоспмонтаж», покладено обов`язок повідомити учасників про достовірне місце їх проведення, чого за встановленими обставинами відповідачем, яка скликала такі збори, зроблено не було. При цьому, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів учасників покладається на відповідача, як на особу, рішення органу управління якої оспорюється у цій справі.

207. Одним із гарантованих прав учасника корпоративного товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

208. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати від 28.01.2020 року у справі №924/641/17 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2020 року у справі №910/15811/17.

209. За наслідками розгляду даного спору судом апеляційної інстанції встановлено недотримання процедури скликання загальних зборів, оскільки не надано доказів повідомлення позивачів про достовірне місце їх проведення, внаслідок чого позивачі в особи своїх представників не змогли зареєструватися для участі у загальних зборах, були позбавлені права на участь у загальних зборах та прийнятті загальними зборами оспорюваного рішення, що свідчить про порушення їх прав на участь в управлінні КМНУ «Спецсільгоспмонтаж»; порушення визначеного законодавством, зокрема Законами України «Про кооперацію», «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", порядку щодо припинення членства (виходу, виключення) у колективному підприємстві у зв`язку з припиненням трудових відносин.

210. Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

211. Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

212. У відповідності до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

213. Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

214. Частинами 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

215. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

216. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 р. у справі № 902/495/19 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

217. З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Колективного монтажно-налагоджувального управління "Спецсільгоспмонтаж" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 р. у справі №902/495/19 без змін.

2. Поновити дію рішення Господарського суду Вінницької області від 15.10.2019 р. у справі №902/495/19.

3. Справу №902/495/19 повернути Господарському суду Вінницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "17" березня 2020 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.