ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а б е з п е ч е н н я п о з о в у

19 березня 2020 року Справа № 926/2435/19

За позовом Керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави

до 1. Чернівецької міської ради;

2. Обслуговуючого кооперативу Торговий ряд Лілея

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області

про визнання незаконним та скасування рішення Чернівецької міської ради, визнання недійсним договору оренди землі

Без виклику учасників справи.

обставини справи:

Керівник Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької міської ради та Обслуговуючого кооперативу Торговий ряд Лілея, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати пункт 24 рiшення 69 ceciї Чернівецької міської ради VII скликання за № 1704 вiд 11.04.2019, яким Обслуговуючому кооперативу Торговий ряд Лілея надано в оренду на 5 років земельну ділянку, розташовану за адресою: проспект Незалежностi, 129-Д, м. Чернівці, площею 0,1160 га (кадастровий номер :11:002:0103) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код 03.07 (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів);

- визнати недійсним договір оренди землі № 11074 вiд 24.04.2019 року, укладений Чернівецькою міською радою та ОК Торговий ряд Лілея;

- зобов`язати Обслуговуючий кооператив Торговий ряд Лілея повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку, розташовану за адресою: проспект Незалежностi, 129-Д, м. Чернівці, площею 0,1160 га (кадастровий номер :11:002:0103) територіальній громаді м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради.

Прокурор свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Обслуговуючий кооператив Торговий ряд Лілея на час передачі оскаржуваним рішенням в оренду земельної ділянки на проспекті Незалежностi, 129-Д, в м. Чернівці, не був власником нерухомого майна, яке б знаходилось на земельній ділянці, а отже, не мав права на її отримання в користування без проведення земельних торгів (аукціону) у відповідності з імперативними вимогами ст. ст. 124, 134-139 Земельного кодексу України.

Натомість, розташовані на земельній ділянці під кадастровим номером :11:002:0103 торговельні павільйони не є нерухомим майном в розумінні цивільного та земельного законодавства, оскільки відносяться до об`єктів самочинного будівництва, які розміщені в межах червоних ліній, що підтверджується рішенням Господарського суду Чернівецької області від 03.04.2018 у справі № 926/616/16, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2018, інформацією Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради.

Окрім того, розміщення самочинно збудованих споруд, а саме торговельних павільйонів, в межах червоних ліній проспекту Незалежності м. Чернівці є незаконним, а тому надання в користування земельної ділянки комунальної форми власності для обслуговування даних споруд суперечить імперативним вимогам статті 39 Земельного кодексу України, Генеральному плану м. Чернівці, а також порушує інтереси територіальної громади м. Чернівці та держави.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 06.11.2019 позовну заяву Керівника Чернівецької місцевої прокуратури залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

19 листопада 2019 року через службу діловодства Господарського суду Чернівецької області від позивача надійшла заява (вх. № 2595) про відмову від позовної вимоги про зобов`язання Обслуговуючого кооперативу Торговий ряд Лілея повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку, розташовану за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, площею 0,1160 га (кадастровий номер :11:002:0103) територіальній громаді м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради у якій прокурор просить розглядати позовні вимоги про визнання незаконним та скасування пункту 24 рішення 69 ceciї Чернівецької міської ради VII скликання за № 1704 вiд 11.04.2019, яким Обслуговуючому кооперативу Торговий ряд Лілея надано в оренду на 5 років земельну ділянку, розташовану за адресою: проспект Незалежностi, 129-Д, м. Чернівці, площею 0,1160 га (кадастровий номер :11:002:0103) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі код 03.07 (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів) та визнання недійсним договору оренди землі № 11074 вiд 24.04.2019 року, укладеного Чернівецькою міською радою та ОК Торговий ряд Лілея.

Ухвалою від 19.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10 грудня 2019 року.

05 грудня 2019 року від відповідача №1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому Чернівецька міська рада проти позову заперечує, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач №1 зазначає, що у позовній заяві вказується про визначення чинним законодавством органу уповноваженого державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом, а Чернівецька міська рада, на користь якої необхідно повернути спірну земельну ділянку розпорядилася нею з порушенням вимог чинного законодавства.

За таких обставин, на думку відповідача №1, в даному спорі потрібно надати оцінку правильності визначення прокурором органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, а також, чи порушені права та інтереси даного органу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру та, зокрема, Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

На законодавчому рівні Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області визначено як орган державної влади уповноважений здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області, разом з тим, зазначає відповідач №1, перевірка фактів викладених у позові у даній справі Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області, не проводились. Тому, відповідач, констатує, що у даній справі прокурор, подавши позов в інтересах держави, зазначив про відсутність повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду контролю в агропромисловому комплексі, однак про наявність цього спору, Головному управлінню Держгеокадастру у Чернівецькій області, невідомо.

Крім цього, відповідач №1 зазначає, що у разі звернення з позовом про визнання незаконним та скасування правового акту індивідуальної дії органу місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства, так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулася за їх захистом до суду.

Разом з тим, позивачем в порушення вказаних вимог законодавства, не надано доказів належності спірної земельної ділянки до земель державної власності, а також не надано доказів здійснення відповідним органом заходів державного контролю за використанням та охороною земель.

Щодо вимоги про визнання недійсним договору, відповідач звертає увагу на те, що при розгляді позовів про визнання недійсним правочину при вчиненні яких було застосовано нормативно-правові акти державних та інших органів, що у подальшому скасовані згідно з судовими рішеннями, що набрали законної сили, господарським судам необхідно виходити з того, що сам лише факт такого скасування не може вважається достатньою підставою для задоволення відповідних позовів без належного дослідження господарським судом обставин пов`язаних з моментом вчинення правочину та з його можливою зміною сторонами з метою приведення у відповідність із законодавством.

На думку відповідача №1, в порушення статей 203, 215 Цивільного кодексу України прокурором у позовній заяві не наведено підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, а його доводи в частині цієї позовної вимоги зводяться лише до правових наслідків незаконності рішення міської ради.

Відповідач №1 також зазначає, що прокурор помилково зазначає про порушення міською радою, внаслідок прийняття спірного рішення, статті 18 Закону України Про автомобільний транспорт, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про приналежність спірної земельної ділянки до категорії земель транспорту чи дорожнього господарства.

10 грудня 2019 року від обслуговуючого кооперативу Торговий ряд Лілея надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач №2 позов не визнає з тих підстав, що відсутні чіткі обґрунтування, які саме права чи інтереси порушені внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, у позовній заяві відсутні докази звернення органів Держгеокадастру до позивача, де б вказувалось про порушення при прийнятті відповідачем оспорюваного рішення.

Відповідач №2 вважає необґрунтованими твердження прокурора про наявність самочинного будівництва за адресою: місто Чернівці, проспект Незалежності, 129-Д, оскільки рішенням Господарського суду Чернівецької області у справі №926/616/16 не встановлено факт наявності самочинного будівництва торгівельних павільйонів.

Одночасно, відповідач №2 зазначає, що ним будуть подані докази наявності у власності фізичних осіб учасників обслуговуючого кооперативу Торговий ряд Лілея торгівельних павільйонів як об`єктів нерухомого майна, що спростовує твердження прокурора про відсутність нерухомого майна на спірній земельній ділянці.

Також відповідач №2 стверджує про необґрунтованість позиції прокурора щодо будівництва торгівельних павільйонів в межах червоних ліній, оскільки не надано таких доказів на момент прийняття торгівельних павільйонів в експлуатацію; прокурор також не надав відомості щодо дати затвердження Генерального плану міста Чернівці.

У підготовчому засіданні 10.12.2019 оголошено перерву до 23.12.2019.

18 грудня 2019 року від Чернівецької місцевої прокуратури надійшла відповідь на відзив відповідача №1 (вх. № 4087) та відповідь на відзив відповідача №2 (вх. № 4106), які судом долучено до матеріалів справи.

23 грудня 2019 року від відповідача №2 надійшла заява про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів (вх. № 4124).

У підготовчому засіданні 23 грудня 2019 року оголошено перерву до 20.01.2020.

Ухвалою від 20.01.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 18.02.2020, відкладено підготовче засідання на 11 лютого 2020 року та витребувано у Чернівецької міської ради докази, необхідні для правильного вирішення спору а саме: відомості про час затвердження існуючого Генерального плану міста Чернівці та час встановлення червоних ліній на земельній ділянці за адресою: місто Чернівці, проспект Незалежності 129-Д.

11 лютого 2020 відповідачем №1 надано витребувані ухвалою від 20.01.2020 докази, необхідні для вирішення спору, які долучаються судом до матеріалів справи.

Ухвалою від 11.02.2020 залучено Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 лютого 2020 року.

У судове засідання 18 лютого 2020 року представники відповідачів №№ 1, 2 не з`явилися, надіславши при цьому клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю представника відповідача №1 у судовому засіданні у Західному апеляційному господарському суді та зайнятістю представника відповідача № 2 у судовому засіданні Верховного суду.

Крім цього, від третьої особи надійшли пояснення на позов, згідно з якими третя особа підтримує позов прокурора.

Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року розгляд справи відкладено на 18.03.2020.

17 березня 2010 року через службу діловодства Господарського суду Чернівецької області від Керівника Чернівецької місцевої прокуратури надійшла заява про забезпечення позову, у якій прокурор просить вжити наступні заходи забезпечення позову:

- заборонити Чернівецькій міській раді та її виконавчим органам надавати дозвіл, погодження або згоду в будь-якій формі на поділ, об`єднання, зміну меж, конфігурації, кадастрового номера земельної ділянки площею 0,1160 га під кадастровим № :11:002:0103 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів), яка розташована за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, Чернівецька область;

- заборонити обслуговуючому кооперативу «Торговий ряд «Лілея» (проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, Чернівецька область, ), його уповноваженим представникам, в тому числі членам даного кооперативу, вчиняти дії щодо поділу, об`єднання, зміни меж, конфігурації, кадастрового номера земельної ділянки площею 0,1160 га під кадастровим № :11:002:0103 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів), яка розташована за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, Чернівецька область;

- заборонити державним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки площею 0,1160 га під кадастровим номером :11:002:0103 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів), яка розташована за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, Чернівецька область, в тому числі щодо скасування її державної реєстрації, поділу, об`єднання, зміни меж, конфігурації, кадастрового номера.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор посилається на обставини, пов`язані з перебуванням на розгляді чергової сесії Чернівецької міської ради, яка повинна була відбутися 27 лютого 2020 року, проекту рішення за №13, пунктом 6 якого передбачається надання Обслуговуючому кооперативу «Торговий ряд «Лілея» дозволу на поділ орендованої земельної ділянки площею 0,1160 га на проспекті Незалежності 129-Д у місті Чернівці на двадцять дев`ять окремих земельних ділянок орієнтовною площею 0,0040 га кожна.

Прокурор зазначає, що згідно з даними розміщеними на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради, розгляд вказаного проекту рішення 27.02.2020 не відбувся, рішення не прийнято. Водночас чергове засідання сесії міської ради призначено на 26.03 2020.

На думку прокурора, за наявності достатніх матеріальних ресурсів, дії щодо поділу спірної земельної ділянки можливо здійснити у строк необхідний ініціаторам такого поділу, оскільки законодавством не визначено мінімальних строків виготовлення технічної документації з моменту надання дозволу уповноваженим органом та внесення відомостей державним кадастровим реєстратором до Державного земельного кадастру, а Чернівецька міська рада не позбавлена права, навіть, незважаючи на наявність судового спору, приймати рішення та здійснювати дії спрямовані на поділ чи об`єднання, зміну конфігурації та меж, зміну кадастрового номеру вказаної земельної ділянки, що на думку прокурора, істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених інтересів держави за захистом яких звернувся прокурор з цим позовом.

Далі, продовжує прокурор, прийняття Чернівецькою міською радою рішення про надання відповідачу дозволу на поділ спірної земельної ділянки на двадцять дев`ять окремих земельних ділянок, дасть підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки законність надання якої користування оскаржується у даній справі, реєстрації двадцяти дев`яти нових земельних ділянок та створює можливість для передачі їх у власність або надання в оренду, а також подальшого узаконення самочинних будівель, протиправно розміщених в межах червоних ліній магістральної вулиці проспекту Незалежності.

З огляду на вказане, прокурор вважає, що відповідачами спільно під час розгляду справи здійснюються активні дії, спрямовані на припинення існування земельної ділянки, законність розпорядження, якої оспорюється у межах справи 926/2435/19.

Усі вищезазначені заходи запропоновані прокурором, він вважає взаємопов`язаними та такими, що здатні забезпечити ефективне поновлення порушених інтересів держави у разі їх одночасного застосування.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності переліку відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе забезпечення позову.

Згідно із п.п. 2, 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статі 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення, у разі її задоволення, не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Тобто, у випадку існування реальної загрози ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звертається до суду, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спірної земельної ділянки, у випадку ухвалення рішення на користь позивача, не забезпечить реального захисту його прав.

Враховуючи, існування проекту рішення Чернівецької міської ради про надання Обслуговуючому кооперативу «Торговий ряд «Лілея» дозволу на поділ орендованої земельної ділянки площею 0,1160 га на проспекті Незалежності 129-Д у місті Чернівці, а законність рішення органу місцевого самоврядування про надання цієї земельної ділянки в оренду другому відповідачу є предметом цього спору, з урахуванням принципів розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, з метою забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд вважає за необхідне забезпечити позов у заявлений прокурором спосіб.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 144, 232, 233, 234, 235, господарський суд,

У Х В А Л И В:

1. Заяву про забезпечення позову (вх. №592 від 17.03.2020) задовольнити.

2. Заборонити Чернівецькій міській раді та її виконавчим органам надавати дозвіл, погодження або згоду в будь-якій формі на поділ, об`єднання, зміну меж, конфігурації, кадастрового номера земельної ділянки площею 0,1160 га під кадастровим № :11:002:0103 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів), яка розташована за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, Чернівецька область.

3. Заборонити Обслуговуючому кооперативу «Торговий ряд «Лілея» (проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, Чернівецька область, ), його уповноваженим представникам, в тому числі членам даного кооперативу, вчиняти дії щодо поділу, об`єднання, зміни меж, конфігурації, кадастрового номера земельної ділянки площею 0,1160 га під кадастровим № :11:002:0103 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів), яка розташована за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, Чернівецька область;

4. Заборонити державним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки площею 0,1160 га під кадастровим номером :11:002:0103 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування торговельного павільйону з продажу квітів), яка розташована за адресою: проспект Незалежності, 129-Д, м. Чернівці, Чернівецька область, в тому числі щодо скасування її державної реєстрації, поділу, об`єднання, зміни меж, конфігурації, кадастрового номера.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її оголошення до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвалу підписано 19.03.2020.

Суддя О.В. Гончарук