ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 р. Справа № 917/2190/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ореховської О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", м.Полтава, вул. Панянка, 65 Б, , в особі Полтавського центру обслуговування споживачів, м.Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 47-а, код ЄДРПОУ 42223804

до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава, м.Полтава, вул. Сінна, 36, код ЄДРПОУ 08377170

про стягнення 1 192, 60 грн.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" в особі Полтавського центру обслуговування споживачів (позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області із позовною заявою (вх. № 2494/19 від 17.12.2019р.) до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава (відповідач) про стягнення заборгованості на загальну суму 1 192,60 грн., з них: 1 100,39 грн. - пені на суму заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.03.2019р. по 30.06.2019р.; 92, 21 грн. - 3% річних від простроченої суми за споживання електричної електроенергії за період з 01.03.2019р. по 30.06.2019р. та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасного проведення розрахунків за отриману теплову енергію, внаслідок чого позивач, на підставі приписів чинного законодавства та умов Договору, нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню та 3% річних.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019р. даний позов був переданий на розгляд судді Ореховській О.О. Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.12.2019р. залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.01.2020р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" в особі Полтавського центру обслуговування споживачів прийнято судом та відкрито провадження у справі № 917/2190/19; клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження задоволено; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та встановлені строки надання сторонами заяв по суті справи.

Позивач та відповідач ухвали господарського суду Полтавської області від 08.01.2020р. та від 06.02.2020р. отримали, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 50-53, 81-83).

23.01.2020р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №823). У відзиві відповідач вказує на те, що Квартирно-експлуатаційний відділ м.Полтава є неприбутковою бюджетною установою Міністерства оборони України і фінансується з Державного бюджету по кошторису МОУ. Розрахунки провидить при надходженні коштів від головного розпорядника за фактично отримані послуги відповідно до виділеного кошторису на місяць. Для споживачів універсальної послуги, бюджетних організацій, спосіб оплати відбувається за фактом споживання. Сплата по рахункам проводиться по мірі надходження фінансування. Станом на жовтень 2019 року заборгованість відсутня. Відповідач вказує на те, що не має можливості сплатити штрафні санкції, оскільки витрати на їх оплату не передбачені. Фінансування надходить на початку місяця за фактично спожиту електроенергію і не завжди в повному обсязі. Відповідач просить суд звільнити його від відповідальності, оскільки відсутня його вина. Крім того відповідач зазначає, що штрафні санкції надмірно великі у порівнянні із заподіяними збитками кредитора, отже суд має право зменшити розмір санкцій. З метою недопущення неправомірного списання бюджетних коштів КЕВ м.Полтава просить суд залишити позов без задоволення.

Від позивача 03.02.2020 року надійшла відповідь на відзив (вх. №1280). У відповіді позивач вказує, що відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання Договірних зобовязань щодо оплати послуг з постачання теплової енергії, а правове обґрунтування позовних вимог є належними та беззаперечним. Позивав зазначає, що відповідно до умов Договору Про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22301152 від 01.01.2019р. передбачено зобов`язання відповідача здійснювати своєчасну і повну оплату спожитої електричної енергії. У разі порушення строків оплати Постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нарахована позивачем відповідно до ст.230 ГК України, ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Комерційної пропозиції №9, 3% річних - відповідно до пп. 8 П.5.2.1 ПРРЕЕ та ст. 625 ЦК України. Крім того, позивач повідомив суд про відсутність судових рішень та судових проваджень, щодо спірних правовідносин чи питань, повязаних зі спірними правовідносинами.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

01 січня 2019 року між Квартирно-експлуатаційним відділом міста (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" в особі Полтавського центру обслуговування споживачів (позивач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 22301152 (далі - Договір) по об`єкту за адресою м. Полтава, вул. Остапа Вишні,15 шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах Комерційної пропозиції №9 (далі - Комерційна пропозиція), яка діє для установ бюджетної сфери, незалежно від розміру договірної потужності, електроустановки яких приєднані до мереж оператора системи розподілу ПАТ "Полтаваобленерго".

За умовами Договору та Комерційної пропозиції Постачальник (ТОВ "Полтаваенергозбут") взяв на себе обов`язок продавати електричну енергію Споживачу (КЕВ м.Полтава) для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач взяв на себе обов`язок оплачувати вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Розділом 5 Договору визначено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок Постачальника. Оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем, у строк визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, визначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем.

Відповідно до обраної споживачем Комерційної пропозиції оплата вартості електричної енергії, включаючи витрати за послуги з розподілу, здійснюється виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника універсальних послуг у відповідності до рахунків, виставлених на підставі даних про обсяги спожитої електричної енергії, наданих ОСР. Рахунок надається з 15 до 18 числа звітного місяця та має бути сплаченим споживачем протягом 5 днів з дня отримання рахунку. На підставі даних, отриманих від ОСР в період з 01 по 4 число місяця, наступного за розрахунковим, Постачальник надає Споживачу остаточний рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, який має бути сплачений впродовж 5-ти днів. Оплата вартості послуги з розподілу електричної енергії входить до тарифу Постачальна універсальних послуг.

Пунктом 6.2. Договору передбачено зобов`язання Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до наданих позивачем рахунків за активну електричну енергію (а.с.18-22), розрахунку дебіторської заборгованості (а.с.15) відповідач не своєчасно здійснював оплату вартості електричної електроенергії.

Оскільки на протязі дії Договору про постачання електричної енергії Замовником було порушено умови вищезазначеного Договору, Постачальником (ТОВ "ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ") було нараховано пеню на суму заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.03.2019р. по 30.06.2019р. в розмірі 1100,39 грн., 3% річних від простроченої суми за споживання електричної енергії за період з 01.03.2019р. по 30.06.2019р. в розмірі 92,21 грн. (розрахунки а.с. 16, 17).

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму пені та 3% річних.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2. ст. 712 ЦК).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Факт виконання позивачем обов`язку продати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача (відповідача) підтверджується рахунками:

- А22301152 від 31.01.2019 р. за активну електричну енергію за січень та лютий 2019 р.;

- А22301152 від 28.02.2019 р. за активну електричну енергію за лютий та березень 2019 р.;

- А22301152 від 31.03.2019 р. за активну електричну енергію за березень та квітень 2019 р.;

- А22301152 від 30.04.2019 р. за активну електричну енергію за квітень та травень 2019 р.;

- А22301152 від 31.05.2019 р. за активну електричну енергію за травень та червень 2019 р. ;

- А22301152 за активну електричну енергію за червень 2019 р.;

- А22301152 від 31.07.2019 р. за активну електричну енергію за липень 2019 р.;

- А22301152 від 31.08.2019 р. за активну електричну енергію за серпень 2019 р.

- ПА №22301152 за активну електричну енергію з урахуванням послуг розподілу згідно о/р № 22301152 (а.с. 18-22).

Рахунки за активну електричну енергію підписані представником Споживача.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції №9 оплата вартості електричної енергії, включаючи витрати за послуги з розподілу, здійснюється виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника універсальних послуг у відповідності до рахунків, виставлених на підставі даних про обсяги спожитої електричної енергії, наданих ОСР. Рахунок надається з 15 до 18 числа звітного місяця та має бути сплаченим споживачем протягом 5 днів з дня отримання рахунку. На підставі даних, отриманих від ОСР в період з 01 по 4 число місяця, наступного за розрахунковим, Постачальник надає Споживачу остаточний рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, який має бути сплачений впродовж 5-ти днів. Оплата вартості послуги з розподілу електричної енергії входить до тарифу Постачальна універсальних послуг.

Відповідно до пункту 5.10 Договору, оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем цього рахунка або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Відповідно до наданого розрахунку дебіторської заборгованості за споживання активної електричної енергії за період з 01.01.2019р. по 11.10.2019р. (а.с. 15) Споживачем несвоєчасно здійснювалася оплата за поставлену електричну енергію.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов"язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст.ст.546, 549 ЦК України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов"язань.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно Комерційної пропозиції №9 у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. До споживача застосовуються усі штрафні санкції (пеня, інфляційні нарахування, 3% річних) за невиконання договірних умов згідно чинного законодавства.

Пунктом 5.11 Договору визначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Позивач за прострочення строків оплати електричної енергії відповідно до п. 5.11 Договору, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", Комерційної пропозиції №9 та нарахував відповідачу пеню на суму заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.03.2019р. по 30.06.2019р. в розмірі 1100,39 грн. ( розрахунки а.с.16).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п.8 п.5.2.1 ПРРЕЕ, Комерційної пропозиції №9 та ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 01.03.2019р. по 30.06.2019 грн. в розмірі 92,21 грн. (розрахунок а.с. 17).

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені на суму заборгованості за спожиту електричну енергію та 3% річних (з урахуванням моменту виникнення зобов`язання щодо оплати за кожний місяць окремо та здійснених відповідачем проплат), судом встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов Договору поставки та чинного законодавства України (перевірка правильності розрахунків здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт").

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Враховуючи вищенаведене, а також майновий (фінансовий) стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та баланс їх інтересів, беручи до уваги те, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтава є неприбутковою бюджетною установою Міністерства оборони України, фінансується з Державного бюджету, а також те, що дії відповідача щодо несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором не мали негативних наслідків для позивача у вигляді збитків, відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем умов Договору, виходячи із загальних засад, встановлених ст.3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за доцільне скористатись наданим йому ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України правом та зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 50%, тобто до 550,20 грн., цим самим забезпечивши баланс інтересів сторін.

При цьому, при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) зменшення пені суд керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині стягнення пені судом задовольняються частково в сумі 550,20 грн. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд у позові відмовляє.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК та ч. 3 ст. 551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Дана позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.05.2018 р. у справі № 917/1068/17.

Керуючись ст.ст. 129, 231-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава (36039, м.Полтава, вул. Сінна, буд.36 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (м.Полтава, вул. Панянка, 65 Б, ) в особі Полтавського центру обслуговування споживачів (м.Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 47-а, код ЄДРПОУ 42223804 ) заборгованість на загальну суму 642,41 грн., в тому числі:

- 550,20 грн. - пеня та 92,21 грн. - 3 % річних (поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_1 в АТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, , призначення платежу "штрафні санкції за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію");

а також 1 921,00 грн. витрат по сплаті судового збору (поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_1 в АТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, , призначення платежу "судовий збір").

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 16.03.2020р.

Суддя О.О. Ореховська