УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

23.03.2020Справа № 910/3862/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 25) про стягнення 7819,85 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - відповідач) про стягнення 7 819,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору страхування серії PKS №1801243 від 08.08.2018 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Volkswagen Passat", державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов такого висновку.

За приписами ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, підписаною представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

З поданої позовної заяви вбачається, що її підписано представником позивача адвокатом Синюком С.Л.

Статтею 60 Господарського процесуального кодексу України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, позовну заяву, є довіреність або оригінал ордеру, які повинні відповідати та/або передувати даті вчинення відповідної дії.

При цьому, частинами 1, 2 та 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Відповідно до пунктів 3, 4, 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 12.04.2019 №41, в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

При цьому приписами пункту 12 вищезазначеного положення визначено, що ордер повинен містити, зокрема, такі реквізити: посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»).

Із наведеного нормативного регулювання вбачається, що адвокат, як представник учасника справи, для підтвердження своїх повноважень повинен надати ордер, тобто оригінальний документ встановленої законодавством форми та змісту, з якого можна презюмувати, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги і підтверджує правомочність адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

На підтвердження своїх повноважень, як представника позивача, адвокатом Синюком С.Л. до матеріалів позовної заяви долучено ордер серії КС №444225 від 06.03.2020.

Однак, з долученого до позовної заяви ордеру про надання правової допомоги серія КС №444225 вбачається, що він не містить всіх обов`язкових реквізитів, передбачених Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, а саме: посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»).

Разом з цим, з долученого до позовної заяви ордеру про надання правової допомоги серія КС №444225 вбачається, що він виданий пізніше ніж позовна заява, а саме 06.03.2020, тоді як позовна заява підписана 27.02.2020, а відтак не може посвідчувати повноваження адвоката Синюк С.Л. на підписання позовної заяви 27.02.2020. Зазначений правовий висновок викладений в ухвалі ВС №915/945/19 від 13.01.2020.

В той же час, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представником долучено на підтвердження своїх повноважень договір про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020, за умовами якого клієнт (позивач) доручає, а Адвокатське бюро «Синюк та партнери» приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. В пунктах 2.1, 4.1 та 4.5 договору встановлено, що Адвокатське бюро на підставі звернення клієнта, тобто Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги; вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок; за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін, в акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість.

Отже, договір про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020 має загальних характер і встановлює, що конкретна правова допомога надається на підставі окремого звернення клієнта.

До позовної заяви долучено реєстр, який є невід`ємною частиною договору від 02.01.2020, в якому відображено звернення клієнта до адвокатського бюро про надання правової допомоги в січні 2020 року по страховій справі, яка є предметом звернення до суду з даною позовною заявою. При цьому, адвокатом Синюк С.Л., також долучено до позовної заяви акт про надану правову допомогу за період «січень 2020 року» від 31.01.2020 і детальний опис робіт (надання послуг), виконаних на надання правової допомоги від 31.01.2020, з яких вбачається, що правова допомога по страховому випадку, який є предметом звернення до суду з даною позовною заявою, в тому числі «написання, підготовка, копіювання, зшивання та надсилання позовної заяви з додатками в суд», виконано до 31.01.2020. В той час як дана позовна заява датована 27.02.2020 та здана до поштового відділення 13.03.2020, що вбачається з відтиску поштового штемпелю.

Інших звернень клієнта до адвокатського бюро по вказаному страховому випадку, або продовження строків надання правової допомоги по страховому випадку, що є предметом даного позову, до позовної заяви не долучено.

Викладене унеможливлює встановлення дійсного волевиявлення Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», на підписання позовної заяви 27.02.2020 від його імені адвокатом Синюк С.Л.

Тоді як звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про те, що виявлені недоліки в оформленні документів, що посвідчують повноваження представника позивача - адвоката Синюка С.Л., повинні бути усунені шляхом надання суду документу, що підтверджує дійсне волевиявлення Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» для здійснення відповідних повноважень в Господарському суді міста Києва на момент підписання позовної заяви адвокатом 27.02.2020 (довіреність або оригінал ордеру, що виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з дотриманням вимог щодо обов`язкових реквізитів, і відповідають або передують даті підписання позовної заяви, а також звернення клієнта про надання правової допомоги по страховому випадку, який є предметом даної позовної заяви, в лютому 2020 року або ж відповідні пояснення щодо акту виконаних робіт та детального опису вже наданих послуг за 31.01.2020, про які зазначено вище).

Поряд з цим, згідно частин 1, 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, судом встановлено, що подані докази засвідчені не належним чином, оскільки на відмітці про засвідчення копії міститься факсимільний підпис адвоката Синюк С.Л. При цьому нормами чинного законодавства України не передбачено можливості проставлення підпису на копіях документів, що подаються до суду, факсимільним способом.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки не дотримано вимог, встановлених статтями 91, 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 91, 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

3. Встановити Приватному акціонерному товариству «ПРОСТО-страхування» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання належних доказів наявності повноважень адвоката на дату підписання позовної заяви;

- подання до суду належним чином засвідчених копій всіх документів, долучених до позовної заяви.

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Т.В. Васильченко