ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2020 р.Справа № 922/124/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

без виклику сторін

розглянувши клопотання позивача про стягнення судових витрат (вх. №6189) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Заммира" (63043, Харківська обл., с. Заміське, вул. Центральна, 21)
до Державного підприємства "Харківське обласне сільськогосподарське підприємство по племінній справі у тваринництві" (63001, Харківська обл., м. Валки, вул. Шевченка, буд. 7)
про стягнення 421994,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Заммира" до Державного підприємства "Харківське обласне сільськогосподарське підприємство по племінній справі в тваринництві" про стягнення 421994,03 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором про надання послуг в рослинництві № 28/04/17 від 28.04.2017 в частині здійснення своєчасної оплати наданих послуг, з урахуванням чого, до стягнення заявлено суму основного боргу у розмірі 417477,06 грн., пеню у розмірі 4174,77 грн. та 3 % річних у розмірі 342,20 грн.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається із: суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 6329,91 грн. та суми витрат на професійну правничу допомогу, які орієнтовно становлять 18000,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.03.2020 у справі № 922/124/20 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Харківське обласне сільськогосподарське підприємство по племінній справі у тваринництві" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Заммира" 417477,06 грн. основного боргу; 3079,74 грн. пені; 342,20 грн. 3 % річних та 6313,48 грн. судового збору. В частині позову щодо стягнення 1095,03 грн. пені відмовлено.

Представником позивача подано клопотання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 6189), тобто, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У вказаному клопотанні представник позивача просить покласти на відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Водночас згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України карантин.

Ураховуючи наведене, з метою дотримання постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, господарський суд вважає за необхідне розглянути подане позивачем клопотання про стягнення судових витрат (вх. № 6189) без виклику сторін за наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши клопотання позивача про стягнення судових витрат (вх. № 6189 від 10.03.2020), суд виходить з наступного.

Як зазначено в ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 244 ГПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ст. 126 ГПК України).

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

При цьому, у даному разі судом враховані вимоги процесуального закону.

Так, системний аналіз норм господарського процесуального законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" та що, у даному разі, домовлено сторонами умовами Договору про надання правової допомоги № ЗАМ від 09.01.2020.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу позивач надав суду належним чином засвідчені копії документів. А саме:

- договір про надання правової допомоги № ЗАМ від 09.01.2020;

- акт приймання - передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № ЗАМ від 09.01.2020;

- рахунки - фактура № 10/01 від 10.01.2020 на суму 9000,00 грн. та № 04/03 від 04.03.2020 на суму 9000,00 грн.;

- платіжні доручення № 423 від 11.01.2020 на суму 9000,00 грн. (із призначенням платежу: передплата послуг з надання правової допомоги по рахунку №10/01 від 10.01.2020 без ПДВ) та № 454 від 05.03.2020 на суму 9000,00 грн. (із призначенням платежу: плата послуг з надання правової допомоги по рахунку №04/03 від 04.03.2020 без ПДВ);

- ордер серії ВІ №1006401 від 11.01.2020;

- свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю гр. Яровенко О.Ю.

З урахуванням наведеного, до матеріалів справи долучено необхідні документи, що підтверджують витрати позивача пов`язані з оплатою ним послуг, наданих адвокатом, а також документи, що підтверджують представництво інтересів позивача саме адвокатом у даній господарській справі під час присутності представника позивача у судових засіданнях.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Клопотання про зменшення розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю від відповідача до суду не надходило.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Вимогами частини четвертої статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, враховуючи рішення Господарського суду Харківської області від 04.03.2020 по справі № 922/124/20, яким позов задоволено частково, використовуючи свої дискреційні повноваження, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт в рамках даної господарської справи, суд прийшов до висновку прийняти додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 17953,29 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 126, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства "Харківське обласне сільськогосподарське підприємство по племінній справі у тваринництві" (63001, Харківська обл., м. Валки, вул. Шевченка, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Заммира" (63043, Харківська обл., с. Заміське, вул. Центральна, 21, ) - 17953,29 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.03.2020 р.

Суддя Г.І. Сальнікова