ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.03.2020 Справа№ 914/2503/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В. розглянувши матеріали скарги: Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна Компанія Галичина, м. Львів

про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни, яка полягає у неперевірці майнового стану (щодо рахунків) боржника; та зобов`язання державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберську Ольгу Іванівну усунути порушення прав ТОВ "Молочна компанія "Галичина" як стягувача шляхом проведення перевірки майнового стану (щодо рахунків) боржника та надати відповідь на заяву стягувача про перевірку майнового стану (щодо рахунків) боржника від 10.02.2020р. №10/02-01 з долученням копій відповідних доказів про проведення такої перевірки.

у справі №914/2503/17

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна компанія Галичина, м.Львів

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 19.09.2017р.

у справі №16-01/0817

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна компанія Галичина, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Великий віз, смт.Гостомель, м.Ірпінь, Київська область

про стягнення коштів

Суб`єкт оскарження Державний виконавець Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області Лемберська Ольга Іванівна.

За участю представників:

від позивача (скаржника): не з`явився;

від відповідача (боржника): не з`явився;

від суб`єкта оскарження: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області поступила скарга №24/02-01 від 24.02.2020р. (вх.№573/20 від 26.02.2020р.) Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна Компанія Галичина, м. Львів про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни, яка полягає у неперевірці майнового стану (щодо рахунків) боржника; та зобов`язання державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберську Ольгу Іванівну усунути порушення прав ТОВ "Молочна компанія "Галичина" як стягувача шляхом проведення перевірки майнового стану (щодо рахунків) боржника та надати відповідь на заяву стягувача про перевірку майнового стану (щодо рахунків) боржника від 10.02.2020р. №10/02-01 з долученням копій відповідних доказів про проведення такої перевірки.

Скарга №24/02-01 від 24.02.2020р. (вх.№573/20 від 26.02.2020р.) обґрунтована тим, що державний виконавець повинен систематично проводити перевірку майнового стану боржника з метою належного виконання рішення суду. З метою отримання інформації про вжиті державним виконавцем заходи щодо виявлення рахунків боржника ТОВ «Молочна компанія «Галичина» звернулося до державного виконавця із заявою за вих. № 10/02-01 від 10.02.2020р. з проханням повідомити про результати перевірки майнового стану боржника. Зазначену заяву, як стверджує скаржник, отримано державним виконавцем 17.02.2020р., однак відповіді на заяву стягувача державним виконавцем не надано. Скаржник зазначає, що станом на момент звернення із скаргою стягувач не володіє інформацією про вжиті державним виконавцем заходи спрямовані на виконання рішення суду, оскільки державним виконавцем не направлялись стягувачу документи виконавчого провадження, окрім постанови про відкриття ВП.

Ухвалою суду від 28.02.2020 року прийнято скаргу №24/02-01 від 24.02.2020р. (вх.№573/20 від 26.02.2020р.) на бездіяльність державного виконавця до розгляду та скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.03.2020р.

В судове засідання 10.03.2018р. стягувач, боржник та суб`єкт оскарження явки повноважних представників не забезпечили, вимоги ухвали суду не виконано. Причини неявки та не подання доказів суд не повідомлено, хоча судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції, внесенням ухвали до Єдиного державного реєстру судових рішень, відстеженнями поштових відправлень №828, №801на офіційному сайті АТ «Украпошта» згідно до яких ухвала суду вручена суб`єкту оскарження та боржнику, та повідомленням №380 про вручення ухвали стягувачу, а також підтверджується повідомленням від 02.03.2020р. про надіслання ухвали суду на електронну адресу суб`єкта оскарження. Жодних заяв чи клопотань на адресу суду від суб`єкта оскарження, боржника, стягувача, станом на 10.03.2018р. не поступало.

Відповідно до частин 1, 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, сукупно оцінивши докази, які мають значення для розгляду по суті скарги, Господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній біржі від 19.09.2017р. у справі №16-01/0817 позов задоволено, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Великий Віз на користь товариства з обмеженою відповідальністю Молочна компанія Галичина 5949,28 грн. заборгованості за поставлений товар, 477,47 грн. пятнадцять процентів річних, 484,09 грн. інфляційних втрат, 1784,78 грн. штрафу, 795,78грн. пені та 750,00 грн. на відшкодування сплаченого третейського збору, всього: 10 241,40грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.12.2017 року у справі №914/2503/17 заяву №01/12-01 від 01.12.2017р. за вх. №2644 від 04.12.2017 року про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 19.09.2017р. у справі №16-01/0817 задоволено. Вирішено видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 19.09.2017р. у справі №16-01/0817 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна компанія Галичина до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Великий віз про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Великий Віз на користь товариства з обмеженою відповідальністю Молочна компанія Галичина 5 949,28 грн. заборгованості за поставлений товар, 477,47 грн. пятнадцять процентів річних, 484,09 грн. інфляційних втрат, 1784,78 грн. штрафу, 795,78грн. пені та 750,00 грн. на відшкодування сплаченого третейського збору, всього: 10 241,40грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Великий Віз на користь товариства з обмеженою відповідальністю Молочна компанія Галичина 800грн. 00коп. судового збору, сплаченого за розгляд Господарським судом Львівської області заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 19.09.2017р. у справі №16-01/0817.

13.12.2017р. на виконання ухвали господарського суду Львівської області від 12.12.2017р. та рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальні товарній біржі від 19.09.2017р. у справі №16-01/0817 видано відповідні накази про примусове його виконання.

Постановою державного виконавця Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області Лемберською О.І. від 23.01.2018р. відкрито виконавче провадження №55587401 із виконання наказу №914/2503/17 про стягнення з ТОВ Торговий Дім Великий Віз на користь ТОВ "Галичина" борг в сумі 10241,40грн.

23.01.2018р. постановою державного виконавця Лемберської О.І. Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ТОВ Торговий Дім Великий Віз.

Постановою державного виконавця Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області Лемберською О.І. від 15.02.2018р. накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору і витрат виконавчого провадження.

26.02.2020 року за вх.№573/18 стягувач звернувся із скаргою від 24.02.2020 року №24/02-01, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни, яка полягає у неперевірці майнового стану (щодо рахунків) боржника та зобов`язати державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберську Ольгу Іванівну усунути порушення прав ТОВ "Молочна компанія "Галичина" як стягувача шляхом проведення перевірки майнового стану (щодо рахунків) боржника та надати відповідь на заяву стягувача про перевірку майнового стану (щодо рахунків) боржника від 10.02.2020р. №10/02-01 з долученням копій відповідних доказів про проведення такої перевірки.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. за №1404, який набрав чинності 05.10.2016р., визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 10 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження визначено права виконавця під час здійснення виконавчого провадження, зокрема проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно із ч. 2 ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження" розшук майна боржника виконавець організовує шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

З системного аналізу вищевказаних норм, зокрема ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" слідує, що визначення організації розшуку майна боржника, щодо конкретного заходу примусового виконання є правом виконавця, яке зокрема реалізується, шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною 4 статті 48 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Отже, періодичність таких перевірок чітко визначена ч. 8 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів справи 23.01.2018р. постановою державного виконавця Ірпінського МВДВС ГТУЮ у Київській області Лемберською О.І. відкрито виконавче провадження №55587401 із виконання наказу №914/2503/17 та 23.01.2018р. постановою державного виконавця Ірпінського МВДВС ГТУЮ у Київській області Лемберською О.І. накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ТОВ Торговий Дім Великий Віз. Крім цього, 15.02.2018р. постановою державного виконавця Ірпінського МВДВС ГТУЮ у Київській області Лемберською О.І. накладено арешт на грошові кошти боржника.

Згідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 21.01.2020р. державним виконавцем Лемберською О.І., на виконання наказу Міністерства юстиції України № 3173/5 від 16.10.2019 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України», у зв`язку з ліквідацією Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та утворенням Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), винесено постанову від 21.01.2020р. про передачу матеріалів виконавчого провадження Ірпінському міському відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Постановою головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лемберською О. І. від 19.02.2020р. прийнято до виконання матеріали виконавчого провадження.

Як вбачається з відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень інформації про стан та перелік вчинених виконавчих дій у виконавчому провадженні № 55587401 в період з 16.02.2018р. по 20.01.2020р. державним виконавцем не вчинялись виконавчі дії, а дата останньої вчиненої виконавчої дії 19.02.2020р.

Державним виконавцем не надано пояснень та/або заперечень з приводу поданої скарги, як і не подано матеріалів виконавчого провадження №55587401.

Оскільки в період з 16.02.2018р. по 20.01.2020р. та з 19.02.2020р. по дату 10.03.2020р. жодних відомостей державним виконавцем про стан та перелік вчинених виконавчих дій у виконавчому провадженні №55587401 не вносилось, відтак державним виконавцем вимога Закону щодо періодичності перевірки виявлення рахунків не була дотримана, що вказує на обґрунтованість доводів скаржника. В матеріалах справи докази на підтвердження проведення таких перевірок відсутні, державним виконавцем вказане не спростовано.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Проте державним виконавцем не надано доказів щодо вчинення усіх передбачених законом дій по примусовому виконанню рішення суду.

У справі "Войтенко проти України" (рішення від 29 червня 2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу N 1.

Враховуючи те, що докази належного виконання державним виконавцем вимог ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо вчинення заходів по здійсненню перевірки майнового стану боржника в матеріалах справи відсутні та в інформації про виконавче провадження №55587401 не відображені, органом державної виконавчої служби до суду не подані, не зазначено та не доведено поважність причин не здійснення періодичної перевірки майнового стану боржника, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни, яка полягає у неперевірці майнового стану (щодо рахунків) боржника та зобов`язання державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберську Ольгу Іванівну усунути порушення прав ТОВ "Молочна компанія "Галичина" як стягувача шляхом проведення перевірки майнового стану (щодо рахунків) боржника. Щодо вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця надати відповідь на заяву стягувача про перевірку майнового стану (щодо рахунків) боржника від 10.02.2020р. №10/02-01 з долученням копій відповідних доказів про проведення такої перевірки суд зазначає наступне. Частиною 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

За приписами ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень (затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012) під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Поряд з цим, відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про звернення громадян" дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".

Згідно із ч.1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Враховуючи положення Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень (затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012), у суду відсутні правові підстави для задоволення вимоги, щодо зобов"язання державного виконавця про надання відповіді на звернення заявника, тому в частині скарги щодо зобов`язання державного виконавця надати відповідь на заяву стягувача про надання інформації щодо перевірки майнового стану (щодо рахунків) боржника вналежить відмовити.

Скаржником у скарзі визначено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00грн. Однак, жодних доказів в підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті скаржником не подано, як і не надано договору про надання правничої допомоги стягувачу. Крім того, скарга підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна Компанія Галичина О.М.Сисун. Відтак, враховуючи вимоги ст. 126 ГПК України, у суду відсутні правові підстави для розподілу витрат пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 79, 126, 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу №24/02-01 від 24.02.2020р. (вх.№573/20 від 26.02.2020р.) Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна Компанія Галичина задоволити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберської Ольги Іванівни, яка полягає у неперевірці майнового стану (щодо рахунків) боржника.

Зобов`язати державного виконавця Ірпінського МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Лемберську Ольгу Іванівну усунути порушення прав ТОВ "Молочна компанія "Галичина" як стягувача шляхом проведення перевірки майнового стану (щодо рахунків) боржника.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 16.03.2020р.

Суддя Іванчук С.В.