ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.03.2020 Справа № 910/15934/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., при секретарі судового засідання Новікової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" в особі Києво-Святошинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення заборгованості у розмірі 5210,85 грн,-

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" в особі Києво-Святошинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення заборгованості у розмірі 5210,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору про закупівлю послуг №85/3-18 від 05.03.2018.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справа №910/15934/19 передана до провадження судді Зекунова Е.В. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з перебуванням у провадженні судді Зекунова Е.В. справи №905/1965/19 про банкрутство Акціонерного товариства "К.Енерго" ().

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 910/15934/19 за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 11.02.2020 року.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.02.2020 відкладено розгляд справи на 12.03.2020 року.

У судове засідання 12.03.2020 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго», яке змінило своє найменування на Акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО» в особі структурного відокремленого підозрілу «Київські теплові мережі» Акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» (надалі Відповідач) та Києво-Святошинської філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" (надалі Позивач, ТОВ «Рекультивація» ) укладено договір про закупівлю послуг № 85/3-18 (надалі Договір).

Відповідно до п.3.6. Договору між Позивачем та Відповідачем діє талонна система обслуговування, яка передбачає надання Послуг при наявності у Відповідача придбаних талонів на приймання відходів, отриманих у Позивача, що підтверджують право Відповідача здавати відповідний обсяг куб. м. відходів на полігон Позивача (далі - Талони).

Пунктом 5.1. Договору передбачено розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати у розмірі 30%, яка здійснюється після пред`явлення Позивачем рахунка на оплату послуг протягом З (трьох) робочих днів від дня отримання рахунку. Остаточний розрахунок по факту надання послуг з відтермінуванням платежу 30 календарних днів. Відповідач здійснює оплату послуг грошовими коштами на поточний рахунок Позивача, вказаний в даному Договорі.

Крім цього, підтвердженням надання послуг за цим Договором є видаткова накладна на отримання талонів у якій зазначається фактичний обсяг придбаних у Позивача талонів з обов`язковим визначенням виду та класу небезпеки відходів, що знаходить своє відображення в п. 6.4.1. Договору.

За наслідками виконання робіт по Договору № 85/3-18 Позивачем 19 березня 2018 року виставлено Відповідачу:

-рахунок-фактура № СФ-0000124 на суму 6 630 грн. 00 коп. з ПДВ.

12 вітня 2018 року Відповідачем оплачено Позивачу:

-на підставі рахунку-фактури № СФ-0000124 від 19 березня 2018 року 1 989 грн. 00 коп. з ПДВ, що становить 30% від суми 6 630 грн. 00 коп. з ПДВ. Оплата підтверджується платіжним дорученням № від 12 квітня 2018 року.

19 квітня 2018 року Відповідачем отримано у Позивача:

-талони на захоронения буд. відходів, та прирівняних до них, але виключно 4 кл. небезпеки (шламів інших) за видатковою накладною № РН-0000893 від 19 квітня 2019 року на підставі оплати 30% рахунку-фактури № СФ-0000125 від 19 березня 2018 року за договором про закупівлю послуг № 85/3-18 від 05 березня 2018 року.

Тому, Відповідач повинен був до 19 травня 2018 року включно здійснити остаточний розрахунок за видатковою накладною № РН-000083 від 19 квітня 2019 року.

Позивач зазначає, що станом на 03 вересня 2019 року остаточний розрахунок не здійснено, та у Відповідача перед Позивачем існує заборгованість за договором про закупівлю послуг № 85/3-18 від 05 березня 2018 року в розмірі 4 642 грн. 50 коп.

Вважаючи порушеним своє право, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекультивація» звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «К.Енерго» грошових коштів:

4 642 грн. 50 коп. - основний борг,

388 грн. 25коп. - інфляційні втрати нараховані за період з 01.06.2018 по 31.07.2019.

180 грн. 10коп. - 3% річних нарахованих за період з 20.05.2018 по 03.09.2019.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою договірні відносини, що склалися між сторонами у даній справі, мають ознаки договору поставки, на які поширюються приписи 901 Цивільного кодексу України, згідно якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Не розрахувавшись повністю у встановлений строк за договором про закупівлю послуг № 85/3- 18 від 05 березня 2018 року, Відповідач порушив права та законні інтереси Позивача, а також порушив приписи норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію госпо¬дарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно до ч. І ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати госпо¬дарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом».

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Не сплативши Позивачу всю суму за надані послуги згідно Договору про закупівлю послуг № 85/3-18 від 05 березня 2018 року, то Відповідач порушив умови Договору, тому зобов`язаний погасити наявну заборгованість.

Обґрунтовуючи свої вимоги в цій частині Позивач зазначив, що станом на час розгляду справи за Відповідачем обліковується заборгованість за Договором № 85/3-18 у розмірі 4 642 грн. 50 коп.

Судом встановлено, що виставлений Позивачем рахунок - фактура № СФ-0000124 за Договором №85/3-18 на суму 6630,00 грн оплачений Відповідачем з урахуванням вимог пункту 5.1. договору у розмірі 30% на суму 1989 грн, що підтверджується доданим до позову платіжним дорученням № .

Як вбачається з позовної заяви Позивач надав Відповідачу послуги за видатковою накладною № РН-0000893 від 19.04.2018.

Отже, розрахунок за видатковою накладною РН-0000893 від 19.04.2018 та рахунку - фактури № СФ-0000124 здійснений Відповідачем частково, несплачений залишок становить 6630-1989 = 4641 грн.

З урахуванням зазначеного позовна вимога про стягнення суми основного боргу підлягає задоволенню у розмірі 4641 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Вважаючи доведеним факт порушення грошових зобов`язань Відповідачем на суму основного боргу у розмірі 4641 коп., Позивач просить стягнути з АТ «К.Енерго»:

388 грн. 25коп. - інфляційні втрати нараховані за період з 01.06.2018 по 31.07.2019.

180 грн. 10коп. - 3% річних нараховані за період з 20.05.2018 по 03.09.2019.

Виходячи з вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

В силу приписів статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Здійснивши розрахунок в частині нарахування 3% річних та інфляційних втрат в межах періоду визначеного позивачем, на суму простроченого виконання грошового зобов`язання у розмірі 4641 грн. судом встановлено, що:

3% річних нараховані за період з 20.05.2018 по 03.09.2019 складають 180,05 грн.

інфляційні втрати нараховані за період з 01.06.2018 по 31.07.2019 складають 388,14 грн.

Тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме:

3% річних у розмірі 180,05 грн та інфляційні втрати у розмірі 388, 14 грн

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" в особі Києво-Святошинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення заборгованості у розмірі 5210,85 грн- задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО" (85612, Донецька обл., Мар`їнський район, місто Курахове, вулиця Енергетиків, будинок 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" в особі Києво-Святошинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекультивація" (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова, будинок 24-А, ) основний борг у розмірі 4641, 00 грн., 3% річних у розмірі 180,05 грн, інфляційні втрати у розмірі 388, 14 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1920,38 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 12 березня 2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 17.03.2020 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов