ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2020 р. Справа № 911/59/20

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області»

про стягнення 4355,84 грн

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернулось Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі позивач, НАК «Нафтогаз України») з позовом до Комунального підприємства «Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області» (далі відповідач, КП «Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг») про стягнення 4355,84 грн, з яких: 2646,62 грн пені та 1709,22 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу № 2117/1718-ТЕ-41 від 15.09.2017 в частині своєчасної оплати вартості поставленого природного газу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.01.2020 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) та встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Через канцелярію суду 04.02.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому визнаються обставини щодо несвоєчасної оплати заборгованості за договором, однак такі виникли у зв`язку з незалежних від КП «Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» обставин. Відповідач зазначає, що КП «Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» знаходиться у важкому фінансовому становищі та несе збитки від реалізації послуг по теплопостачанню, у зв`язку з чим відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій (пені) з 2646,62 грн на 70%, а саме до 793,99 грн.

Станом на дату ухвалення рішення у справі позивач відповідь на відзив до суду не надіслав.

Згідно з ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи,

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Між НАК «Нафтогаз України» (постачальник) та КП «Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» (споживач) 15.09.2017 укладено договір постачання природного газу № 2117/1718-ТЕ-41 (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2. Договору).

Необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений в пункті 2.1. цього договору, споживач визначає самостійно (п. 1.3. Договору).

За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України (п. 1.4. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник передає споживачу з 01.10.2017 по 31.03.2018 (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 1500 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (тис. куб. м): жовтень 100; листопад 250; грудень 300; січень 320; лютий 280; березень 250.

Згідно з п. 2.4. Договору допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом відповідного місяця постачання газу в розмірі ± 5 відсотків від підтвердженого постачальником планового обсягу (номінації) без узгодження сторін. Підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу відповідно до п. 3.7. цього Договору, вважається узгодженням сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному місяці постачання газу.

За умовами п. 3.1. Договору постачальник передає споживачу природний газ у його загальному потоці у разі передачі: природного газу власного видобутку у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; імпортованого природного газу у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до п. 3.7. Договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Пунктом 3.8. Договору обумовлено, що споживач зобов`язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику: завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газорозподільних мереж (газотранспортної системи). Разом з копією акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної в акті, за категоріями (у тому числі згідно з цим договором); підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Постачальних не пізніше десятого числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта (п. 3.9. Договору).

Кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 5.2. Договору ціна за 1000 куб. м газу на дату укладання договору становить 4942,00 грн, крім того ПДВ 20%. Усього до сплати з ПДВ 5930,40 грн.

За умовами п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Стороні погодили, що з урахуванням пункту 11.3. цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Згідно з п. 8.2. Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20.

У пункті 8.3. Договору сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3. цього Договору укладення договорів про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити на користь постачальника платежі відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, нараховані на всю суму заборгованості за цим Договором.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 12.1. Договору).

Між сторонами 11.01.2018 укладено додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до п. 2 якої викладено абзац третій пункту 6.1 розділу 6 «Порядок та умови проведення розрахунків» Договору в наступній редакції: «Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансовованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.».

За умовами п. 3 вказаної додаткової угоди № 1 до Договору сторонами викладено п. 8.2. та п. 8.3. розділу «Відповідальність сторін» Договору в наступній редакції:

« 8.2. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256.»;

« 8.3. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3. цього договору, підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансовованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256 не звільняє споживача від обов`язку сплатити на користь постачальника платежі відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, нараховані на всю суму заборгованості за цим Договором.».

Між сторонами 02.04.2018 укладено додаткову угоду № 2 до Договору, у п. 1 якої сторони домовились Додати пункт 2.1 розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» договору абзацом у наступній редакції: «Постачальник передає Споживачу в період з 01 квітня 2018 року по 31 травня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 130 тис.куб.м, (сто тридцять тисяч куб.м), у тому числі по місяцях.».

Пунктом 2 додаткової угоди № 2 до Договору сторони виклали розділ 12 «Строк дії договору» договору у наступній редакції: « 12.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 по 31.05.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.».

На виконання умов Договору постачальник передав споживачу у власність природний газ на загальну суму 5855671,03 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.10.2017 на суму 347610,40 грн; від 30.11.2017 на суму 899297,71 грн; від 31.12.2017 на суму 1078087,42 грн; від 31.01.2018 на суму 1193765,80 грн; від 28.02.2018 на суму 1103143,36 грн; від 31.03.2018 на суму 1132777,56 грн; від 30.04.2018 на суму 100988,78 грн. Зазначені акти приймання-передачі оформлені належним чином, підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень.

Приписами ст. ст. 175, 173 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом положень ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Позивач зазначає, що оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 6.1 Договору.

У зв`язку з порушенням відповідачем термінів виконання грошових зобов`язань за Договором, позивачем, враховуючи часткові оплати заборгованості відповідачем, нараховано та заявлено до стягнення з останнього 2646,62 грн пені та 1709,22 грн 3% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання з оплати газу, спожитого відповідачем у 2017-2018 роках виконані, проте з простроченням строків оплати, встановлених Договором.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку пеню та 3% річних НАК «Нафтогаз України» розраховано наступним чином:

- за зобов`язаннями грудня 2017 року від простроченої суми боргу в розмірі 107808,74 грн за період з 26.01.2018 по 05.02.2018: 497,10 грн пені та 97,47 грн 3% річних;

- за зобов`язаннями січня 2018 року від простроченої суми боргу в розмірі 119376,58 грн за період з 27.02.2018 по 28.02.2018 3% річних склали 19,62 грн;

- за зобов`язаннями лютого 2018 року від простроченої суми боргу в розмірі 108354,26 грн за період з 27.03.2018 по 18.04.2018: 1044,65 грн пені та 204,83 грн 3% річних;

- за зобов`язаннями березня 2018 року пеня від простроченої суми боргу в розмірі 90889,90 грн за період з 26.04.2018 по 24.04.2018 склала 1104,87 грн; 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 113277,76 грн за період з 26.04.2018 по 24.04.2018 склали 270,00 грн; 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 22387,86 грн за період з 25.05.2018 по 12.09.2018 склали 204,25 грн;

- за зобов`язаннями квітня 2018 року від простроченої суми боргу в розмірі 100988,78 грн за період з 26.05.2018 по 12.09.2018 3% річних склали 913,05 грн.

Судом за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга:Закон» перевірено розрахунки позивача, в межах заявлених періодів, та встановлено, що відповідні розрахунки є арифметично вірними, відповідно, вимоги про стягнення з відповідача 2646,62 грн пені та 1709,22 грн 3% річних є такими, що заявлені правомірно.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення пені на 70% з 2646,62 грн до 793,99 грн, яке викладено останнім у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що грошові зобов`язання за Договором виконані у повному обсязі, однак частково з пропущенням встановленого строку, у зв`язку з незадовільним фінансовим станом, спричиненим встановленням для послуг відповідача економічно необгрунтованих тарифів та несвоєчасністю розрахунків споживачів.

Так, враховуючи приписи ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Стаття 233 Господарського кодексу України передбачає зменшення розміру штрафних санкцій, зокрема, судом. Зменшення розміру неустойки передбачено у випадку, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, і можливе за рішенням суду. При цьому суд має враховувати:

- ступінь виконання зобов`язання боржником;

- майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні. У разі вирішення питання стосовно зменшення розміру штрафних санкцій повинен бути врахований майновий стан і боржника і кредитора;

- не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому суд зазначає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Слід зазначити, що вказані відповідачем у клопотанні обставини не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання взятих на себе господарських зобов`язань, оскільки у випадку встановлення для послуг відповідача економічно необґрунтованих тарифів він може звертатись у встановленому порядку з вимогами про відшкодування різниці між економічно обґрунтованим та встановленим тарифом.

Відповідачем також подано інформацію про незадовільний фінансовий стан у 2015-2016 роках, у той час як поставка газу здійснювалась в інший період часу з кінця 2017 року по квітень 2018 року.

Окрім того сума заявленої до стягнення пені не є надмірно високою.

Суд враховує, що здійснюючи підприємницьку діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення. Отже, укладаючи з позивачем договір № 2117/1718-ТЕ-41 постачання природного газу від 15.09.2017, відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу (підпункт 6 пункту 7.2. Договору) в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) на 70%, з огляду на що, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 2646,62 грн пені та 1709,22 грн 3% річних є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області» (03027, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки, вул. Озерна, будинок 20; ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6; ) 2646 (дві тисячі шістсот сорок шість) грн 62 коп. пені, 1709 (одну тисячу сімсот дев`ять) грн 22 коп. 3% річних та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін