ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2020 р. Справа№ 6/129-10

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Полякова Б.М.

Пантелієнка В.О.

За участю секретаря судового засідання Добродзій Є.В.

та представників сторін:

від ТОВ "Сучасні технології антикорозійної обробки": Залога О.В., довіреність № б/н від 02.12.2019

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.01.2020

у справі №6/129-10 (судді: Соп`яненко О.Ю. (головуючий суддя),

Котельницька В.Л., Джепа Ю.А.)

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області

про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ворожбянський машинобудівний завод"

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Сумської області перебуває справа №6/129-10 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Ворожбянський машинобудівний завод".

Постановою Господарського суду Сумської області від 01.08.2013 №6/129-10 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Пересадька Р. І.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 27.01.2020 (повний текст складено 03.02.2020) у справі №6/129-10 відмовлено в задоволенні клопотання Пересадька Р.І. №02-02/1881 від 12.12.2018 про затвердження звіту про нарахування основної винагороди та здійснення витрат ліквідатора (вх. №2800) у справі №6/129-10.

В обґрунтування даної ухвали місцевий господарський суд зазначив, що ліквідатором не додано до клопотання доказів на підтвердження викладеної в ньому інформації, не надано доказів схвалення звітів комітетом кредиторів.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.01.2020 по справі №6/129-10 повністю та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Сумської області у новому складі суду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена при неповному з`ясуванні всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник стверджує, що звіт ліквідатора про нарахування основної винагороди та здійснення витрат ліквідатора у справі №6/129-10 за період з 01.08.2013 по 25.04.2017 погоджений комітетом кредиторів (протокол від 07.12.2017).

Крім того апелянт відмічає, що судом не враховано, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.03.2013 було затверджено оплату послуг Пересадько Р.І. у розмірі 76 500,00 грн, ухвалою суду від 12.12.2013 задоволено клопотання Пересадько Р.І. про затвердження витрат у сумі 4 852,27 грн, а ухвалою від 07.08.2014 задоволено клопотання про затвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат за період з 18.10.2010 по 22.04.2012 в сумі 94 412,48 грн.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (складу суду) від 24.02.2020 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" у справі №6/129-10 передана на розгляд складу колегії суддів: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Поляков Б.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.01.2020 у справ №6/129-10; розгляд скарги призначено на 17.03.2020.

17.03.2020 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні технології антикорозійної обробки» надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Торговий дім "Бізнес Консалтінг", згідно якого Товариство просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.01.2020 у даній справі, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

17.03.2020 на електронну адресу суду від ТОВ "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого представник скаржника адвокат Петрищев О.О. зазначає про неможливість прибуття в судове засідання 17.03.2020 у зв`язку з посиленням карантинних заходів у м. Києві через загрозу поширення коронавірусу.

В судовому засіданні 17.03.2020 головуючий суддя поставив на обговорення клопотання скаржника про відкладення розгляду справи.

Представник ТОВ «Сучасні технології антикорозійної обробки» заперечував проти задоволення вказаного клопотання зазначивши при цьому, що він прибув в судове засідання з м. Суми без будь-яких перешкод, що свідчить про необґрунтованість поданого скаржником клопотання.

Заслухавши думку представника ТОВ «Сучасні технології антикорозійної обробки», дослідивши клопотання скаржника про перенесення судового засідання, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Тобто підставою для відкладення розгляду справи за клопотанням учасника справи у випадку неможливості його явки у судове засідання є наявність обґрунтованих причин такої неявки.

З клопотання ТОВ "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" про відкладення розгляду справи слідує, що єдиною підставою для відкладення є неможливість прибуття представника скаржника в судове засідання у зв`язку з посиленням карантинних заходів у м. Києві через загрозу поширення коронавірусу. Однак, слід відмітити, що станом на 17.03.2020 відсутні обмеження щодо руху міжміських поїздів та громадського транспорту у м. Києві, Північний апеляційний господарський суд здійснює свою діяльність у звичайному режимі. До того ж, представник ТОВ «Сучасні технології антикорозійної обробки» безперешкодно прибув з м. Суми до м. Києва в судове засідання 17.03.2020. Відтак, неявка в судове засідання 17.03.2020 представника скаржника, з наведеної вище підстави, не визнається судом поважною.

Застосовуючи, згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За таких обставин, враховуючи, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги строк розгляду апеляційної скарги, а також з урахуванням того, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" за відсутності скаржника, за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні представник ТОВ «Сучасні технології антикорозійної обробки» заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.01.2020.

В судовому засіданні 17.03.2020, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представника ТОВ «Сучасні технології антикорозійної обробки», дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Сумської області від 01.08.2013 №6/129-10 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Пересадька Р. І.

12.12.2018 арбітражний керуючий Пересадько Р.І. звернувся до суду з клопотанням про затвердження звіту про нарахування основної грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора у даній справі, відповідно до вимог якого просив суд затвердити звіт за період з 01.08.2013 по 25.04.2017 в сумі 430 659,15 грн. грошової винагороди та 241 040,18 грн. понесених витрат, з яких відшкодовано 21 096,66 грн (а.с. 23-24, т.39).

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинний станом на час звернення ліквідатора з відповідною завою) визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

21 жовтня 2019 року почав діяти Кодекс з процедур банкрутства.

Станом на день розгляду судом першої інстанції вказаного вище клопотання арбітражного керуючого Пересадько Р.І., зокрема, 27.01.2020, втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на підставі пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства. Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України (частина 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно пункту 3 частини 1 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

При цьому, на момент подання клопотання арбітражним керуючим Пересадько Р.І. про затвердження звіту про нарахування основної грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора (12.12.2018), розгляд справи №6/129-10 здійснювався за правилами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції від 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 115 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією визначається в розмірі 5 відсотків від обсягу стягнутих на користь боржника активів (повернення грошових коштів майна, майнових прав), які на день відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, а також 3 відсотків від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Згідно ч. 7 ст. 115 Закону про банкрутство розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Отже, оплата послуг арбітражного керуючого неможлива без затвердження ухвалою господарського суду розміру, періоду, джерела та порядку оплати послуг арбітражного керуючого. При визначенні розміру оплати послуг ліквідатора під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури, а й дії, які вчинялись ліквідатором в цей період.

Відповідно до звіту ліквідатора за період з 01.08.2013 по 25.04.2017 ним нараховано 430 659,15 грн основної грошової винагороди та 241 040,18 грн. понесених витрат, з яких відшкодовано 21 096,66 грн.

Зі звіту ліквідатора слідує, що понесені витрати у розмірі 241 040,18 грн складаються з витрат у сумі 75 980,61 грн (тип витрат: РКО, диз. паливо, поштові витрати, нотаріальні послуги, витяги, довідки, канцтовари, судові витрати, аукціон, землевпорядні роботи, оголошення, публікації, БТІ, депозитні послуги, ЕЦП, оцінка майна) та витрат «за рахунок авансування в сумі - загальна заборгованість в розмірі 165 059,57 грн». При цьому ліквідатор не наводить жодних обґрунтувань стосовно виникнення витрат у розмірі 165 059,57 грн.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази того, що ліквідатор ПрАТ "Ворожбянський машинобудівний завод" Пересадько Р.І. щомісяця звітував перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату йому основної та додаткової грошових винагород, здійснення та відшкодування витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, на зборах комітету кредиторів, що відбулись 07.12.2017, присутнім кредитором (ліквідатором ТОВ «Торговий дім «Ворожбянський машинобудівний завод» Мороз В.В.) було розглянуто та погоджено звіт ліквідатора боржника про нарахування основної грошової винагороди та понесені витрати за період з 01.08.2013 по 25.04.2017 в сумі 650 602,67 грн (430 659,15 грн основної грошової винагороди та 241 040,18 грн. понесених витрат, з яких відшкодовано 21 096,66 грн).

Колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом було правомірно не взято вказаний звіт до уваги, оскільки клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування основної грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора не містить детального обґрунтування понесених витрат, та до клопотання не надано належних доказів на підтвердження викладеної в ньому інформації.

До того ж, під час розгляду справи №6/129-10 Господарським судом Сумської області встановлено неналежне виконання арбітражним керуючим Пересадько Р.І. обов`язків ліквідатора боржника (подання до суду копії листа ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" від 23.10.2013 за вих. №1764/10-ІІІ, що містить ознаки кримінального правопорушення), що стало підставою для звернення суду до правоохоронних органів з окремою ухвалою.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання ліквідатором банкрута покладених на нього обов`язків та зважаючи на відсутність доказів понесення Пересадько Р.І. витрат за період з 01.08.2013 по 25.04.2017 у розмірі 241 040,18 грн, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні клопотання Пересадька Р.І. про затвердження звіту про нарахування основної винагороди та здійснення витрат ліквідатора у справі №6/129-10.

Стосовно доводу апеляційної скарги ТОВ "Торговий дім "Бізнес Консалтінг", що судом не враховано, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.03.2013 було затверджено оплату послуг Пересадько Р.І. у розмірі 76 500,00 грн, ухвалою суду від 12.12.2013 задоволено клопотання Пересадько Р.І. про затвердження витрат у сумі 4 852,27 грн, а ухвалою від 07.08.2014 задоволено клопотання про затвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат за період з 18.10.2010 по 22.04.2012 в сумі 94 412,48 грн, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.10.2013 затверджено оплату послуг арбітражного керуючого Пересадько Р.І. за період провадження процедури санації у справі про банкрутство ПрАТ «Ворожбянський машинобудівний завод» (за період з 23.04.2012 по липень 2013) у розмірі 76 500 грн.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.12.2013 затверджено витрати понесені арбітражним керуючим Пересадько Р.І. в процедурі санації в сумі 4 852,27 грн.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.08.2014 затверджено звіту про оплату послуг та відшкодування витрат розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Іваненко Н.О. за період з 18.10.2012 по 22.04.2012 в сумі 94 412,48 грн.

Відтак, посилання скаржника на зазначені ухвали суду є безпідставними, оскільки викладені у них обставини не впливають на результат розгляду клопотання Пересадька Р.І. про затвердження звіту про нарахування основної винагороди та здійснення витрат ліквідатора у даній справі.

Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частина 1 статті 16 цього Кодексу визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty).

Суд констатує, що встановивши наявність порушеного права заявника, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення його до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З матеріалів справи слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ворожбянський машзавод") є кредитором боржника на суму 6 578 408,70 грн.

Предметом спору у даній справі є затвердження звіту про нарахування основної грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора за період з 01.08.2013 по 25.04.2017.

Відтак, у даному випадку, колегія суддів констатує, що оскаржуваною ухвалою не порушуються права Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бізнес Консалтінг".

Враховуючи викладене в постанові, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Сумської області від 27.01.2020. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, судовою колегією не встановлено.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" судом не вбачається.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бізнес Консалтінг" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.01.2020 у справі №6/129-10 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 27.01.2020 у справі №6/129-10 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено 19.03.2020.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Б.М. Поляков

В.О. Пантелієнко