ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3756/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" (65091, м. Одеса, вул. М`ясоїдівська, 14, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвона пленет" (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 8, )

про стягнення заборгованості в розмірі 259 642,00 грн.

Представники:

Від позивача - Полева С.О. (ордер від 11.12.2019 № 496367);

Від відповідача - не з`явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвона пленет" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 259 642,00 грн.

Ухвалою суду від 23.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.01.2020.

28.12.2019 до Господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ "Таврія-В" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у межах суми стягнення в розмірі 259 642,00 грн., які знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ "Алвона пленет" () НОМЕР_1 в ПАТ "МТБ БАНК" у м. Чорноморськ, МФО 328168.

Ухвалою суду від 02.01.2020 заяву ТОВ "Таврія-В" про забезпечення позову у справі № 916/3756/19 задоволено. Постановлено накласти арешт на грошові кошти у межах суми стягнення в розмірі 259 642,00 грн., які знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ "Алвона пленет" () НОМЕР_1 в ПАТ "МТБ БАНК" у м. Чорноморськ, МФО 328168.

Протокольною ухвалою від 20.01.2020 відкладено підготовче засідання на 07.02.2020.

Протокольною ухвалою від 07.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.2020.

Протокольною ухвалою від 26.02.2020 відкладено судове засідання на 13.03.2020.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги із посиланням на статті 6, 11, 509, 525, 526, 530, 610, 614, 626, 627, 628, 901, 903 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України, обґрунтуванні тим, що у Відповідача виникло зобов`язання з повернення суми передоплати у зв`язку із ненаданням послуг.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. На адресу суду надійшов конверт разом із ухвалою суду від 27.02.2020, якою повідомлено Відповідача про судове засідання, яке відбудеться 13.03.2020, з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає». Правильність адреси підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до якого місцезнаходженням ТОВ «Алвона пленет» є: 65026, м. Одеса, вул. Пушкіна, буд. 8.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в :

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

Відповідно до частини першої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що Відповідачем виставлені рахунки на загальну суму , а саме:

300 000,00 грн. - рахунок від 28.05.2019 № А-02051 (т. І а.с. 178);

26 570,00 грн. - рахунок від 13.09.2019 № А-02644 (т. І а.с. 181);

40 026,00 грн. - рахунок від 13.09.2019 № А-02645 (т. І а.с. 183);

35 952,00 грн. - рахунок від 13.09.2019 № А-02643 (т. І а.с. 185).

Позивачем здійснено попередню оплату в сумі 402 548,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

300 000,00 грн. - платіжне доручення від 31.05.2019 № 72428 (т. І а.с. 177);

26 570,00 грн. - платіжне доручення від 18.09.2019 № 112827 (т. І а.с. 180);

40 026,00 грн. - платіжне доручення від 20.09.2019 № 113779 (т. І а.с. 182);

35 952,00 грн. - платіжне доручення від 23.09.2019 № 114322 (т. І а.с. 184);

12.06.2019 між Позивачем та Відповідачем складено та підписано Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № А-02051 на загальну суму 19 164,00 грн. /т. І а.с. 179/.

Окрім того, Позивачем визнається у позовній заяві факт надання послуг Відповідачем на суму 142 906,00 грн., які перелічені, зокрема, у «Акті звіряння» на суму 26 570,00 грн. та на суму 116 336,00 грн., які перелічені у «Деталізації наданих послуг» (т. І а.с. 190). При цьому, до суми 116 336,00 грн. також входить сума 19 164,00 грн. за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 12.06.2019 № А-02051, яка складається з вартості авіаквитків по маршруту Одеса-Стамбул-Одеса (25.06.2019-27.06.2019) (6 388,00 + 6 388,00 + 6 388,00 = 19 164,00). А відтак, невикористана сума передоплати, що підлягає поверненню складає 259 642,00 грн. (402 548,00 - 142 906,00 = 259 642,00).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України передбачено, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Позаяк Главою 63 Цивільного кодексу України не врегульовано особливостей повернення виконавцем замовнику попередньої оплати в разі невиконання виконавцем своїх зобов`язань за договором про надання послуг та правового механізму її повернення, можливим є застосування частини другої статті 693 Цивільного кодексу України за аналогією закону до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 910/1030/17.

Відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача суми передоплати у розмірі 259 642,00 грн.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись пунктом 6 частини першої статті 3, частиною першою статті 8, частиною першою статті 11, частиною першою статті 202, частиною першою статті 207, пунктом 1 частини першої статті 208, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, частиною першою статті 610, статтею 629, частиною другою статті 693, частиною першою статті 901, частинами першою, другою статті 903 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвона пленет" (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" (65091, м. Одеса, вул. М`ясоїдівська, 14, ) 259 642,00 грн. (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот сорок дві гривні 00 коп.) та витрати на сплату судового збору в розмірі 3 894,63 грн. (три тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 63 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 23 березня 2020 р.

Суддя Ю.А. Шаратов