ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розстрочення виконання судового рішення

13.03.2020м. Дніпро№ 904/2416/18

Суддя Панна С.П., розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" про розстрочення виконання судового рішення

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОМНИ-ХЛІБ", м. Ромни, Сумська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАДКОЄЖКА", м. Запоріжжя

про стягнення 1 249 661,99 грн. та судових витрат

Представники:

Від позивача: Маляр М.В., адвокат

Від відповідача-1: Алексеєнко А.І., адвокат

Від відповідача-2: Алексеєнко А.І, адвокат

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОМНИ-ХЛІБ» () звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОМЕНСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДОВОЛЬЧИХ ТОВАРІВ» () в якому просив суд стягнути з останнього на свою користь суму основного боргу в розмірі 1 249 661,99 Грн., витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 19300,00 Грн., та судовий збір в сумі 18744,93 Грн.

Пізніше ТОВ «РОМЕНСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДОВОЛЬЧИХ ТОВАРІВ» змінило свою назву на ТОВ «СЛАДКОЄЖКА».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 року по справі № 904/2416/18 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАДКОЄЖКА" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОМНИ-ХЛІБ" () основний борг у розмірі 1 249 661, 99 грн., витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 19 300, 00 грн. та судовий збір у розмірі 18 744, 93 грн.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області було видано Наказ від 26.04.2019 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОМНИ-ХЛІБ» () по справі № 904/2416/18 подало до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні. В своїй заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «РОМНИ-ХЛІБ» () просив суд змінити в господарській справі № 904/2416/18 боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛАДКОЄЖКА» () на двох боржників Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛАДКОЄЖКА» (), як основного боржника та Товариство з обмеженою відповідальнстю «РОМЕНСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ» (), як субсидіарного боржника.

Ухвалою суду від 28.12.2019 у справі № 904/2416/18 замінено боржника - ТОВ "Сладкоєжка" () на двох боржників - ТОВ "Сладкоєжка" () та ТОВ "Роменський завод продтоварів" ().

03.03.2020 на адресу господарського суду надійшла заява за вих. №11064/20 Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" () про розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019р. в розмірі 1287706,92 грн., в якій Товариство просить суд розстрочити виконання рішення на 12 місяців рівними частинами, починаючи з дня винесення ухвали Господарським судом Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 04.03.2020 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОМЕНСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ» () про розстрочення виконання судового рішення до розгляду та призначено її до розгляду в засіданні на 13.03.2020.

У судове засідання з`явились представники боржника та стягувача.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" про розстрочення виконання судового рішення, дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення даної заяви з таких підстав.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України та ст.ст. 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання усіма органами, громадянами та юридичними особами на всій території України.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

У Господарському процесуальному кодексі України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку (Закон України "Про виконавче провадження"), не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання розстрочки.

У той же час, слід зважити на таке:

1) виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012);

2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012);

3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II);

4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі "Конвенція") та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практики Європейського суду з прав людини право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997; рішення у справі "Бурдов проти Росії" №59498/00 від 07.05.2002; рішення у справі "Ясіун`єне проти Литви" №41510/98 від 06.03.2003; та рішення по справі "Руйану проти Румунії" №34647/97 від 17.06.2003).

За таких обставин виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Для належного вирішення питання щодо надання розстрочки виконання судового рішення, господарським судам необхідно з`ясувати чи наявні у справі докази, які б підтверджували добросовісну поведінку боржника і вжиття ним належних заходів для виконання рішення.

Окрім цього, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, обов`язковою умовою розстрочення виконання судового рішення є в тому числі наявність обставин, що ускладнюють виконання такого рішення.

На підтвердження винятковості випадку, що за статтею 331 Господарського процесуального кодексу України є визначальною підставою для розстрочки виконання судового рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю «РОМЕНСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ» () зазначає, що основною діяльністю ТОВ "Роменський завод продтоварів" () є виробництво кондитерських виробів. У товаристві скрутний фінансовий стан. Так, станом на 28.02.2020р. ТОВ "Роменський завод продтоварів" () має прострочену дебіторська заборгованість в розмірі 2 335 002,71 грн. (два мільйони триста тридцять п`ять тисяч дві гривні 71 коп.) (довідка від 02.03.2020 р. № 0302/4), як наслідок у ТОВ "Роменський завод продтоварів" () не достатньо обігових коштів для своєчасного виконання всіх грошових зобов`язань (виплата заробітної плати працівникам, сплати обов`язкових платежів (податки та збори), виконання договірних зобов`язань).

В свою чергу, ТОВ "Роменський завод продтоварів" (), зі свого боку, приймає всі можливі заходи по недопущенню неналежного виконання договірних обов`язків контрагентів, оскільки здійснює всі можливі заходи спрямовані на погашення заборгованості, зокрема, направляє претензії, звертається до суду із позовними заявами про примусове стягнення заборгованості.

Водночас станом на 28.02.2020 р. у Боржника обліковується кредиторська заборгованість за отриману сировину та послуги в розмірі 7 552 906,30 грн. Проте існує позитивна динаміка до її зменшення. Так, кредиторська заборгованість зменшилась на 426 620,63 грн. в порівнянні з розміром кредиторської заборгованості станом на 30.06.2019р. (довідка за № 0302/5 від 02.03.2020 р.).

З долучених копій платіжних доручень вбачається, що ТОВ «Роменський завод продтоварів» () самостійно сплачує зазначену заборгованість без наявності судових рішень.

Крім того, постановами старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 12.02.2020 р. (ВП 61241235) відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно ТОВ "Роменський завод продтоварів" ().

З рахунків товариства відкритих у різних банка неодноразово списувалися суми в розмірі 279 963,31 грн. Тим самим товариство своєчасно не мало можливості сплатити Єдиний соціальний внесок. У зв`язку з чим ТОВ "Роменський завод продтоварів" змушений сплатити штрафні санкції за несвоєчасну сплату ЄСВ в сумі 48 459,20 грн. Отже, станом на 02.03.2020 р. на рахунках ТОВ "Роменський завод продтоварів" () відкритих в банках недостатньо грошових коштів для здійснення господарської діяльності товариством. Так, в АТ КБ Приватбанк" 72 607,95 грн., АТ "Прокредит Банк" 160 667,52 грн., ПАТ "Банк Восток" 0 грн.

ТОВ "Роменський завод продтоварів" () має щомісячно проводити виплату заробітної плати працівникам, сплачувати податки, здійснювати платежі за придбання бензину, сировини та матеріалів, комунальні платежі, тощо. Розмір виплат на обов`язкові платежі складає 7 862 600 грн., що підтверджується довідкою від 02.03.2020 р. за №0302/2. Отже, відсутність грошових коштів на поточних рахунках ТОВ "Роменський завод продтоварів" призведе до неможливості здійснення останнім обов`язкових виплат у зв`язку з відсутністю джерела для їх оплати.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Таким чином, ТОВ «Роменський завод продтоварів" () в першу чергу дотримується виконання конституційних прав працівників та здійснює виплату заробітної плати, в тому числі з метою уникнення додаткових фінансових санкцій контролюючих органів.

Так, згідно з даними довідки від 02.03.2020 р. за №0302/3 на товаристві Боржника працює 186 найманих працівників, також наявна заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 1 533 399,95 грн..

Отже, у разі одночасного стягнення коштів діяльність підприємства опиниться під загрозою зупинення, що призведе до кризової ситуації у соціальній сфері м. Ромни, а саме призведе до вимушеного масового звільнення висококваліфікованих правників та зменшення робочих місць.

На підтвердження своїх доводів заявник подав до суду Довідку від 02.03.2020 р. № 0302/3 щодо виплати заробітної плати, Довідку від 02.03.2020 р. № 0302/4 щодо наявної простроченої заборгованості, Довідку від 02.03.2020 р. № 0302/2 щодо щомісячних обов`язкових платежів, Довідку від 02.03.2020 р. № 0302/1 щодо залишку грошових коштів на рахунку, Довідку від 02.03.2020 р. № 0302/5 щодо кредиторської заборгованості, платіжні документи щодо добровільної сплати кредиторської заборгованості, копію виписки по рахунку відкритого в ПАТ «БАНК ВОСТОК», копію виписки по рахунку відкритого в АТ КБ «Приватбанк», копію виписки по рахунку відкритого в АТ «Прокредит Банк», копії претензій, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2020 р. (ВП №61241235), копію постанови про арешт майна боржника від 12.02.2020 р. (ВП 61241235).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши належним чином наведені заявником обставини, враховуючи майнові інтереси обох сторін, дослідивши надані заявником в обґрунтування заяви докази, суд вважає за необхідне заяву про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі № 904/2416/18 задовольнити в частині розстрочки тільки по основному боргу у сумі 1 249 661,99 грн..

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РОМЕНСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ" () про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі № 904/2416/18 задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі № 904/2416/18 в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 1 249 661,99 грн. на 12 (дванадцять) місяців зі сплатою:

до 13.04.2020 104 138,50 грн.

до 13.05.2020 - 104 138,50 грн.

до 13.06.2020 - 104 138,50 грн.

до 13.07.2020 - 104 138,50 грн.

до 13.08.2020 - 104 138,50 грн.

до 13.09.2020 - 104 138,50 грн.

до 13.10.2020 - 104 138,50 грн.

до 13.11.2020 - 104 138,50 грн.

до 13.12.2020 - 104 138,50 грн.

до 13.01.2021 - 104 138,50 грн.

до 13.02.2021 - 104 138,50 грн.

до 13.03.2021 - 104 138,50 грн.

В решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено - 13.03.2020 р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.П. Панна