ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Справа № 924/979/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Котюбіна А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Оніщук В.М.,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 05.12.2019 року суддею Яроцьким А.М., повний текст складено 09.12.2019 року у справі № 924/979/19

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"

про стягнення 2 749 702,16 грн., з яких 2 188 973,82 грн. основний борг, 429 528, 45 грн. пеня, 36799, 51 грн. 3% річних, 94400, 38 грн. інфляційні втрати

ВСТАНОВИВ:

АТ "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Хмельницької області про стягнення з ПАТ "Шепетівкагаз" 2749702, 16 грн., з яких 2188973, 82 грн. основного боргу, 429528, 45 грн. пені, 36799, 51 грн. 3% річних, 94400, 38 грн. інфляційних втрат, заявлених на підставі договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.12.2019 року у справі № 924/979/19 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1027855, 87 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 188 574, 99 грн. пені, 16087, 30 грн. 3% річних, 49404, 15 грн. інфляційних втрат, 19228, 83 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 21885, 80 грн. витрат на правову допомогу у суді першої інстанції.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся із апеляційною скаргою від 30.12.2019 року, в якій просить скасувати рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1027855, 87 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 188574, 99 грн. пені, 16087, 30 грн. 3% річних, 49404, 15 грн. інфляційних втрат, 19228, 83 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування скарги відповідач вказує про те, що різниця у вартості послуг балансування та здійсненою оплатою становить 1027855, 87 грн., проте, незважаючи на наявність різниці між сумою послуг балансування, яка підлягала нарахуванню за вказані періоди та фактично сплаченою відповідачем на користь позивача сумою, відповідач вважає, що ним не допущено прострочення виконання своїх зобов`язань в сумі 1027855, 87 грн. Відтак у задоволенні вимог щодо стягнення зазначеної суми та нарахованих штрафних санкцій слід відмовити. Крім того, скаржник зазначає, що останнім було надіслано на адресу позивача односторонні акти та рахунки, які не оформлені оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу та не містять сум і розрахунків, що відповідали б фактичним показникам. В зв`язку із тим, що акти є односторонніми, відповідач не має змоги здійснювати їх коригування чи узгодження на стадії підписання. Разом із тим, позивачу повідомлялось про безпідставність здійсненного нарахування вартості послуг балансування та надсилалось прохання здійснити її перерахунок (лист від 25.01.2019 року № 095), однак відповідні звернення було проігноровано. З огляду на зазначене (в тому числі - відсутність належним чином оформлених односторонніх актів про надання послуг з балансування - як єдиної підстави виникнення обов`язку оплатити такі послуги) скаржник вважає, що перебіг строку для виконання обов`язку оплати послуг балансування за жовтень, листопад та грудень 2018 року не розпочався і позивачем (кредитором) допущено прострочення. З наведеного вбачається відсутність порушеного права позивача та порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором, а тому, на думку скаржника, відсутні підстави для стягнення в судовому порядку вартості послуг балансування в сумі 1027855, 87 грн. і відповідних штрафних санкцій.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.12.2019 року у справі № 924/979/19.

Від позивача на електронну адресу апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив, відповідно до якого АТ "Укртрансгаз" просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині - без змін.

В судовому засіданні представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, однак надіслав клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання через зайнятість в іншому судовому розгляді.

Розглянувши заявлене клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що останнє не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

При цьому, жодних підтверджуючих письмових доказів про обставини, які б свідчили про неможливість представника відповідача з`явитись в судове засідання, останнім до клопотання про відкладення не додано.

Вказана у клопотанні причина неявки, без обґрунтування її належними доказами, не дає суду можливості та підстав визнати її поважною.

З огляду на викладене та зважаючи, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника ПАТ по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз".

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін враховуючи таке.

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2015 року між позивачем (оператор) та відповідачем (замовник) укладено договір транспортування природного газу № , згідно п. 2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно п. 2.3 договору, послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування). Згідно п. 2.4 договору, обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору. Відповідно до п. 2.5 договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Відповідно до п. 2.6 договору, замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі. Відповідно до п. 2.7 договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Згідно п. 3.1 договору, оператор, зокрема, зобов`язаний своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України. Відповідно до п. 3.2 договору оператор має право, зокрема, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи. Згідно п. 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та кодексом, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; вчасно врегульовувати небаланси.

Згідно п. 7.1 договору, вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Відповідно до п. 9.4 договору оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів. Розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4 цього договору, визначається за даними оператора (п.9.5 договору).

Згідно 11.1 договору, послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформляються оператором і замовником актами наданих послуг. Відповідно до п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору. Пунктом 11.5 договору передбачено, що оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

Згідно п. п. 13.1, 13.2, 13.5 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Сторона, що не виконує умови цього договору та (або) умови Кодексу, зобов`язана в повному обсязі відшкодувати збитки, завдані іншій стороні. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно п. п. 15.5, 15.6 договору, оператор до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості природного газу та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості природного газу підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість природного газу, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 15.5 цього розділу, визначається за даними оператора.

Договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015 року.

Судами встановлено, що позивач здійснив алокацію обсягів природного газу, відібраних відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи до точки входу до суміжної системи - газорозподільної системи, оператором якої є відповідач, за результатами чого у останнього були виявлені обсяги негативних місячних небалансів у жовтні, листопаді та грудні 2018 року, що підтверджується звітами по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем) у наступних обсягах: у жовтні 2018 року в обсязі 60,000 тис. куб. м., у листопаді 2018 року в обсязі 240,000 тис. куб. м., у грудні 2018 року в обсязі 205,000 тис. куб. м.

З огляду на нездійснення відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативного місячного небалансу за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач, як оператор газотранспортної системи, надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди на загальну суму 6966707, 69 грн.

Позивачем для оформлення наданих послуг надіслано, а відповідачем отримано з супровідними листами від 14.11.2018 року, від 14.12.2018 року, від 14.01.2019 року: односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу №10-18--БАЛАНС від 31.10.2018 року, №11-18--БАЛАНС від 30.11.2018 року, №12-18--БАЛАНС від 31.12.2018 року, Додатки до актів: розрахунки вартості послуг балансування, рахунки на оплату послуг від 31.10.2018 року на суму 889184, 74 грн., від 30.11.2018 року на суму 3321627, 26 грн., від 31.12.2018 року на суму 2755895, 69 грн. та звіти по точках входу/виходу відповідача за жовтень - грудень 2018 року.

У свою чергу відповідачем частково оплачено послуги балансування у розмірі 4777733, 87 грн. та, як стверджує позивач, залишок заборгованості склав 2188973, 82 грн., з огляду на застосування коефіцієнту компенсації - 1, 2 при розрахунку вартості послуг балансування.

На думку позивача, з моменту отримання відповідачем актів про надання послуг балансування, рахунків на їх оплату та звітів по точках входу/виходу у відповідача згідно з п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС виникли зобов`язання з оплати таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів.

Відтак, враховуючи часткову сплату відповідачем коштів за надані позивачем послуги балансування природного газу, позивачем подано позов про стягнення з відповідача 2749702, 16 грн., з яких 2188973, 82 грн. основного боргу, 429528, 45 грн. пені, 36799, 51 грн. 3% річних, 94400, 38 грн. інфляційних втрат.

Оскаржуваним рішенням від 05.12.2019 року судом першої інстанції вказаний позов задоволено частково та стягнуто відповідача на користь позивача 1027855, 87 грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 188574, 99 грн. пені, 16087, 30 грн. 3% річних, 49404, 15 грн. інфляційних втрат. В решті позову відмовлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого господарського суду враховуючи наступне.

В силу ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як зазначено вище та встановлено судами, сторонами було укладено договір транспортування природного газу № , згідно умов якого позивач надає відповідачу послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу", транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи (Кодекс ГТС) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної точки, на якій відбувається передача природного газу.

Згідно п. 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС, небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Балансування системи - це діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

В свою чергу, фізичне балансування - це заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу, а комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації.

Згідно п. 5 глави 1 розділу 1 Кодексу, алокація, - це підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу ХІІ цього Кодексу.

В силу п. п. 1, 2 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Позивачем, як оператором газотранспортної системи, здійснено алокацію обсягів природного газу, відібраних відповідачем, за результатами чого у останнього виявлені обсяги негативних місячних небалансів, що зафіксовано у звітах по точках входу/виходу замовника послуг транспортування за спірні періоди, зокрема у жовтні 2018 року - 60,000 тис. куб. м., у листопаді 2018 року - 240,000 тис. куб. м., у грудні 2018 року - 205,000 тис. куб. м.

Відповідно до п. 4 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання небалансу за цей газовий місяць.

Відтак, наявність у відповідача у спірний період обсягів негативних місячних небалансів, останній зобов`язаний був врегульовувати небаланси в порядку та строки, передбачені п. 4 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС, як це передбачено п. 4.1 договору укладеного сторонами договору.

Згідно п. 7 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС, місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу. Аналогічні положення містить п. 9.1 договору № від 17.12.2015 року.

З огляду на те, що відповідачем не були здійснені заходи щодо самостійного врегулювання негативного місячного небалансу за жовтень, листопад та грудень 2018 року, позивачем, як оператором газотранспортної системи, було надано відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані періоди.

Згідно п. 1 глави 4 розділу ХІV Кодексу ГТС, розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

В силу п. 4 глави 4 розділу ХІV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів. Аналогічні положення містяться в п. 9.4. договору № від 17.12.2015 року, згідно якого оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Як вказано вище, пунктом 11.4 договору сторони встановили, що послуги балансування оформляються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Відтак, позивач має права та обов`язки щодо визначення за відповідачем наявності негативного місячного небалансу та надання йому, у зв`язку з цим, послуг балансування у разі не врегулювання негативного місячного небалансу у наступному місяці після місяця, у якому здійснювалось балансування.

Судами встановлено, що позивачем для оформлення наданих відповідачу послуг балансування, складено односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газ на загальну суму 6966707, 69 грн. та надіслано відповідачу супровідними листами від 14.11.2018 року, від 14.12.2018 року, від 14.01.2019 року з Додатками до актів: розрахунками вартості послуг балансування, рахунками на оплату послуг та звітами по точках входу/виходу відповідача за жовтень - грудень 2018 року.

Згідно п. 8 глави 3 Розділу ХІІ Кодексу ГТС, у разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу - на оператора газотранспортної системи.

Відтак, обсяги несанкціоновано відібраного природного газу позивачем правомірно було віднесено в алокацію відповідача, як оператора газорозподільної системи.

Для визначення коефіцієнту компенсації (за визначеною в розділі ІХ договору формулою), що підлягає застосуванню, коли визначається вартість послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи алокацій (звітів) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПрАТ "Шепетівкагаз" у жовтні 2018 року, фактичний обсяг за місяць склав 4977, 983 тис.куб.м., у листопаді 2018 року - 5321, 388 тис.куб.м., у грудні 2018 року - 5960, 003 тис.куб.м.

Разом з тим, відповідач підтвердив, що обсяг небалансу у жовтні 2018 року склав 60, 000 тис.куб.м., у листопаді 2018 року - 240, 000 тис.куб.м., у грудні 2018 року - 205, 000 тис.куб.м.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторони договору визначили, що коефіцієнт компенсації слід розраховувати, виходячи з пропорції небалансу до загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише того, який був відібраний відповідачем для власного споживання та виробничо- технологічних витрат.

Для визначення коефіцієнту компенсації за визначеною в пункті 9.2 договору формулою, що підлягає застосуванню при визначенні вартості послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника.

Відтак, судами встановлено, а наявними в матеріалах доказами підтверджено, що небаланс у спірних місяцях 2018 року віднесений позивачем на відповідача, складав не більше 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, тому позивач під час здійснення розрахунку вартості послуг балансування неправомірно застосував коефіцієнт 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг.

Разом з тим, відповідачем було підтверджено факт отримання від позивача односторонніх актів та рахунків, та визнання існування заборгованості перед позивачем у розмірі 1027855, 87 грн. за послуги балансування обсягів природного газу надані позивачем у жовтні, листопаді та грудні 2018 року.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши правильність здійснення місцевим господарським судом перерахунку заявленого до стягнення розміру основного боргу з урахуванням оплат відповідача, повністю погоджується з висновком про те, що обґрунтованою є вимога про стягнення 1027855, 87 грн. (5805589, 74 грн. - 4777733, 87 грн.) заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу надані позивачем у жовтні, листопаді та грудні 2018 року, докази оплати якої в матеріалах справи відсутні.

При цьому, як зазначено вище, позивачем було заявлено про стягнення з відповідача 429528, 45 грн. пені та 36799, 51 грн. 3% річних за період з 01.10.2018 року по 08.07.2019 року, 94400, 38 грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2018 року по травень 2019 року (включно).

В силу п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Разом з тим, пунктом 13.5 договору сторонами передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку правильності перерахунку судом першої інстанції розміру 3% річних, пені та інфляційних, повністю погоджується з висновками місцевого господарського суду про підставність задоволення вимоги про стягнення з відповідача 188574, 99 грн. пені, 16087, 30 грн. 3% річних, 49404, 15 грн. інфляційних втрат, та відмову у задоволенні решти позовних вимог в цій частині.

Стосовно доводів апелянта про те, що враховуючи відсутність належним чином оформлених односторонніх актів про надання послуг з балансування - як єдиної підстави виникнення обов`язку оплатити послуги, перебіг строку для виконання обов`язку оплати послуг балансування за жовтень, листопад та грудень 2018 року не розпочався і позивачем (кредитором) допущено прострочення, колегія суддів не приймає такі доводи до уваги з огляду на наступне.

Як вказано вище, в силу п. 9.4 укладеного між сторонами договору та п. 4 глави 4 Розділу XVI Кодексу ГТС, позивач до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату в строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Отже, з моменту отримання відповідачем вказаних актів, рахунків на оплату та звітів по точкам входу/виходу, у останнього виникли зобов`язання здійснити оплату таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів. Однак, відповідач не оплатив своєчасно та в повному обсязі заборгованість за послуги балансування. В свою чергу п. 9.5 договору передбачено, що розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 9.4 договору, визначається за даними оператора (позивача). Тобто у випадку виникнення розбіжностей стосовно вартості послуг балансування договір передбачає, що такі можуть бути вирішенні у судовому порядку.

Скаржник жодним чином не підтверджує доводи про те, що односторонні акти врегулювання односторонніх небалансів за спірний період є оформленими неналежним чином. Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено факт несвоєчасності здійснення відповідачем оплат за надані послуги балансування обсягів природного газу та наявність підстав для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.12.2019 року у справі № 924/979/19 ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

Понесені скаржником судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за ним.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 05 грудня 2019 року у справі № 924/979/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 924/979/19 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складено "18" березня 2020 року.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Савченко Г.І.