ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3538/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Луцюк Р.П.

від позивача: Танцюра О.А. адвокат;

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Фермерського господарства «Джондір-Б» до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство Мирнопільське» Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення 3414000,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Джондір-Б» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Мирнопільське» Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» 3414000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог Фермерське господарство «Джондір-Б» посилається на неналежне виконання Сільськогосподарським підприємством «ВЕККА» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю умов укладеного між сторонами договору позики (поворотної фінансової допомоги) №3 від 13.03.2019р. щодо своєчасного повернення коштів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.12.2019р. відкрито провадження у справі №916/3405/19, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.01.2020р. о 10:40.

В підготовчому засіданні від 14.01.2020р. було оголошено перерву на 03.02.2020р. о 12:00, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2020р. викликано учасників справи у підготовче засідання на 03.02.2020р. о 12:00.

В підготовчому засіданні від 03.02.2020р. представник позивача звернувся до суду з клопотанням про продовження строку підготовчого провадження.

В підготовчому засіданні від 03.02.2020р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 27.02.2020р. о 11:40, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2020р. викликано учасників справи у підготовче засідання на 27.02.2020р. о 11:40.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2020р. задоволено клопотання позивача та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

В підготовчому засіданні від 27.02.2020р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2020р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 12.03.2020р. о 10:20.

У судовому засіданні від 12.03.2020р. було винесено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд встановив:

13.03.2019р. між Фермерським господарством «Джондір-Б» (позивач, Позикодавець) та Державним підприємством «Дослідне господарство Мирнопільське» Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (відповідач, Позичальник) було укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги) №3 (далі договір №3) відповідно о умов якого Позикодавець надає Позичальнику позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений договором строк (п.1.1. договору №3).

Відповідно до п.2.1. договору №3 сума позики становить 1000000,00грн.

Пунктами 3.1., 3.2. договору №3 сторони передбачили, що Позикодавець надає позику протягом чотирьох місяців у міру необхідності з моменту підписання договору. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на банківський рахунок Позичальника.

Згідно п.4.1. договору №3 термін позики становить до 01.08.2019р.

Пунктами 5.1., 5.2. договору №3 сторони встановили, що позика повертається Позикодавцю на його банківський рахунок в термін, зазначений у п.4.1. договору. Позичальник має право повертати позику частинами.

Відповідно до п.6.1. договору №3 договір набуває чинності з моменту перерахування суми позики Позичальнику та діє до моменту його остаточного виконання.

01.07.2019р. між Фермерським господарством «Джондір-Б» (позивач, Позикодавець) та Державним підприємством «Дослідне господарство Мирнопільське» Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (відповідач, Позичальник) було укладено договір позики (поворотної фінансової допомоги) №16 (далі договір №16) відповідно о умов якого Позикодавець надає Позичальнику позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений договором строк (п.1.1. договору №16).

Відповідно до п.п.2.1. договору №16 сума позики становить 3000000,00грн. У разі, якщо фактичний розмір позики, наданої Позичальнику за договором виявиться менше, ніж зазначено у п.2.1., сумою позики вважатиметься фактично надана сума коштів.

Пунктами 3.1., 3.2. договору №16 сторони передбачили, що Позикодавець надає позику протягом трьох місяців у міру необхідності з моменту підписання договору. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на банківський рахунок Позичальника.

Згідно п.4.1. договору №16 термін позики становить до 01.10.2019р.

Пунктами 5.1., 5.2. договору №16 сторони встановили, що позика повертається Позикодавцю на його банківський рахунок в термін, зазначений у п.4.1. договору. Позичальник має право повертати позику частинами.

Відповідно до п.6.1. договору №16 договір набуває чинності з моменту перерахування суми позики Позичальнику та діє до моменту його остаточного виконання.

Як вказує позивач, на виконання договору №3 відповідачу було перераховано грошові кошти у сумі 594000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №429 від 13.03.2019р. на суму 240000,00грн., №645 від 22.04.2019р. на суму 70000,00грн., №714 від 08.05.2019р. на суму 10000,00грн., №739 від 13.05.2019р. на суму 44000,00грн., №525 від 26.03.2019р. на суму 200000,00грн., №874 від 18.06.2019р. на суму 10000,00грн., №906 від 25.06.2019р. на суму 20000,00грн. Однак відповідач, в порушення умов договору №3 у строк до 01.08.2019р. грошові кошти у сумі 594000,00грн. не повернув у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №3 у сумі 594000,00грн., що також підтверджується підписаним між сторонами актом звірки розрахунків за договором 1 від 21.11.2019р. за період з 01.01.2019р. по 21.11.2019р.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору №16 відповідачу було перераховано грошові кошти у сумі 594000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №930 від 01.07.2019р. на суму 500000,00грн., №972 від 08.07.2019р. на суму 100000,00грн., №998 від 11.07.2019р. на суму 200000,00грн., №1043 від 17.07.2019р. на суму 200000,00грн., №1301 від 02.08.2019р. на суму 700000,00грн., №1336 від 09.08.2019р. на суму 20000,00грн., №1399 від 22.08.2019р. на суму 500000,00грн., №1422 від 28.08.2019р. на суму 150000,00грн., №1465 від 04.09.2019р. на суму 250000,00грн., « 1507 від 06.09.2019р. на суму 200000,00грн. Однак відповідач, в порушення умов договору №16 у строк до 01.10.2019р. грошові кошти у сумі 2820000,00грн. не повернув у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором №16 у сумі 2820000,00грн., що також підтверджується підписаним між сторонами актом звірки розрахунків за договором №16 від 21.11.2019р. за період з 01.01.2019р. по 21.11.2019р.

Позивач зазначає, що станом на день подання позову до суду заборгованість відповідача складає 3414000,00грн. у тому числі 594000,00грн. за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №3 від 13.03.2019р. та 2820000,00грн. за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №16 від 01.07.2019р.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 594000,00грн. заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №3 від 13.03.2019р. та 2820000,00грн. заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №16 від 01.07.2019р.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського процесуального кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем були укладені договори позики (поворотної фінансової допомоги) №3 від 13.03.2019р. та №16 від 01.07.2019р. відповідно до умов яких позивач надав відповідачу позику, а останній зобов`язався повернути позику у визначений договорами строк.

Укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є договорами позики.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На виконання договору №3 відповідачу було перераховано грошові кошти у сумі 594000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №429 від 13.03.2019р. на суму 240000,00грн., №645 від 22.04.2019р. на суму 70000,00грн., №714 від 08.05.2019р. на суму 10000,00грн., №739 від 13.05.2019р. на суму 44000,00грн., №525 від 26.03.2019р. на суму 200000,00грн., №874 від 18.06.2019р. на суму 10000,00грн., №906 від 25.06.2019р. на суму 20000,00грн.

На виконання договору №16 відповідачу було перераховано грошові кошти у сумі 594000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №930 від 01.07.2019р. на суму 500000,00грн., №972 від 08.07.2019р. на суму 100000,00грн., №998 від 11.07.2019р. на суму 200000,00грн., №1043 від 17.07.2019р. на суму 200000,00грн., №1301 від 02.08.2019р. на суму 700000,00грн., №1336 від 09.08.2019р. на суму 20000,00грн., №1399 від 22.08.2019р. на суму 500000,00грн., №1422 від 28.08.2019р. на суму 150000,00грн., №1465 від 04.09.2019р. на суму 250000,00грн., « 1507 від 06.09.2019р. на суму 200000,00грн.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.4.1. договору №3 термін позики становить до 01.08.2019р.

Згідно п.4.1. договору №16 термін позики становить до 01.10.2019р.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Станом на день розгляду справи доказів повернення позики за договорами №3 від 13.03.2019р. та №16 від 01.07.2019р. та доказів спростовуючи позовні вимоги відповідач не надав.

Таким чином станом на день розгляду справи у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у сумі 594000,00грн. за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №3 від 13.03.2019р. та 2820000,00грн. за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №16 від 01.07.2019р.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Фермерського господарства «Джондір-Б» до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство Мирнопільське» Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення 594000,00грн. заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №3 від 13.03.2019р. та 2820000,00грн. заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №16 від 01.07.2019р., обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 51210,00грн. покладаються на відповідача відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фермерського господарства «Джондір-Б» до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство Мирнопільське» Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про стягнення 3414000,00грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство Мирнопільське» Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (68413, Одеська область, Арцизький район, с. Мирнопілля, вул. Шкілька, 35, ) на користь Фермерського господарства Джондір-Б (68411, Одеська область, Арцизькийц район, с. Вознесенка Перша, вул. Молодіжна, 19, поштова адреса: 68404, Одеська область, м. Арциз, вул. Добровольського, 3Б, кв. 36, ) 594000,00грн. заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №3 від 13.03.2019р. та 2820000,00грн. заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №16 від 01.07.2019р., 51210,00грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 19 березня 2020 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова