ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д к л а д е н н я р о з г л я д у с п р а в и

19 березня 2020 року Справа № 926/204/20
За позовом Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до 1. Фізичної особи-підприємця Бойка Віталія Георгійовича, с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області

2. Фізичної особи-підприємця Бойка Івана Георгійовича, с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - 155396,81 грн

Суддя О.В. Гончарук

Секретар судового засідання - М.В. Балух-Бзовик

Представники:

від позивача - не з`явився;

від відповідачів - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Чернівецька міська рада звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Бойка Віталія Георгійовича та Фізичної особи-підприємця Бойка Івана Георгійовича, в якому просить стягнути з відповідачів безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у розмірі 155396,81 грн за час фактичного користування земельними ділянками за кадастровими номерами :41:006:0030, площею 0,0143 га, :41:006:0033, площею 0,0058 га та :41:006:0036, площею 0,1027 га, які розташовані за адресою: вул. Хотинська, 45-Г у м. Чернівці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 21.10.2016 по 16.07.2019 відповідачі використовували земельні ділянки за кадастровими номерами :41:006:0030, :41:006:0033, :41:006:0036, які розташовані за адресою: вул. Хотинська, 45-Г у м. Чернівці, без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачували, хоча зазначені земельні ділянки фактично використовувались для будівництва та обслуговування будівель (код 03.07), що призвело до неотримання доходу від орендної плати за землю, який позивач отримав би у разі оформлення відповідачами, згідно з вимогами статей 125, 126 Земельного кодексу України, правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 30.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 20.02.2020.

Ухвалою від 20.02.2020, за клопотанням відповідача №2, підготовче засідання відкладено на 19.03.2020 та встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву - до 10.03.2020.

10 березня 2020 року через службу діловодства Господарського суду від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 882), в якому просять відмовити в задоволенні позову.

16 березня 2020 року через службу діловодства Господарського суду від відповідачів надійшли доповнення до відзиву (вх. № 950) та заява про застосування строку позовної давності (вх. № 568).

У підготовче засідання 19.03.2020 представники сторін з`явилися.

При цьому від представника відповідачів надійшло клопотання (вх. № 603) про відкладення підготовчого засідання на іншу дату, у зв`язку із запровадженням в Україні карантину щодо запобігання поширенню коронавірусу COVID-19.

У свою чергу від позивача також надійшло клопотання (вх. № 611) про відкладення підготовчого засідання на іншу дату з тих же підстав.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 на усій території України.

На виконання Постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" Комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Чернівецької обласної державної адміністрації установлено з 13 березня до 3 квітня 2020 на усій території Чернівецької області карантин.

11 березня 2020 року Рада суддів України звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін. Також Рада суддів України просить громадян утриматися від відвідин суду, якщо у них є ознаки будь-якого вірусного захворювання.

Згідно з частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 32 цього Закону обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб.

Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, зокрема, визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи.

Згідно з статтею 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини. Це положення охоплює сферу як матеріального, так і процесуального права, тобто за аналогією можуть застосовуватися матеріально-правові й процесуально-правові норми законодавства. Водночас, при повній або частковій відсутності норм, які регулюють певні суспільні відносини, можливо застосувати аналогію закону, тобто, вирішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на схожі випадки.

Слід зазначити, що застосування аналогії забороняється, якщо вона прямо заборонена законом, чи якщо закон пов`язує настання юридичних наслідків з наявністю конкретних норм.

При вирішенні справи по аналогії закону чи аналогії права обов`язковим є дотримання таких умов: аналогія допустима лише у випадку повної чи часткової відсутності правових норм; суспільні відносини, до яких застосовується аналогія, повинні знаходитися у сфері правового регулювання; повинна бути схожість між обставинами справи і наявною нормою за суттєвими юридичними ознаками; пошук норми, що регулює аналогічний випадок, повинен здійснюватися спочатку в актах тієї ж галузі права, у випадку відсутності - в іншій галузі права і у законодавстві в цілому; винесене у процесі використання аналогії правове рішення не повинно суперечити нормам закону, його меті; обов`язково повинно бути мотивоване пояснення причин застосування рішення по аналогії до конкретного випадку.

Отже у разі, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, застосувавши аналогію положення закону, а саме пунктів 1, 2, 3 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, що є найбільш приближеним за змістом до ситуації, що склалася на території України та Чернівецької області, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, задля захисту життя та здоров`я учасників справи, відкласти розгляд справи до часу завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Крім цього, у зв`язку з закінченням строку підготовчого провадження, суд у відповідності до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

Керуючись статтями 11, 75, 177, 181, 182, 183, 202, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

2. Відкласти підготовче засідання на час до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

3. Повідомити учасників справи про дату, час і місце наступного засідання окремою ухвалою суду.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Гончарук