ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

м. Чернівці

12 березня 2020 року Справа № 926/393/20

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720)

до Фізичної особи-підприємця Чопюка Вадима Петровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення інфляційних витрат, 3% річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання у сумі 12874,46 грн

Суддя І.В. Марущак

Секретар судового засідання Л.В. Терещенко

представники:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Чопюк В.П.;

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Чопюка Вадима Петровича про стягнення заборгованості в сумі 12874,46 грн, в тому числі 2047,28 грн інфляційних втрат, 793,43 грн 3% річних та 10033,75 грн пені, за неналежне виконання грошового зобов`язання по договору від 21.12.2015 № 2012/16-ТЕ-38 купівлі-продажу природнього газу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2020 зазначену позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 12.03.2020 та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

26 лютого 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній зазначає про сплату ним заборгованості перед позивачем у повному обсязі (оригінал платіжного доручення від 20.02.2020 № 521 додається до відзиву) та просить суд не стягувати з нього судових витрат.

На підтвердження факту сплати відповідачем заборгованості та жодних інших документів від позивача до суду не надходило.

Позивач у судове засідання 12.03.2020 явку свого представника не забезпечив, однак його присутність у судовому засіданні ухвалою суду від 20.02.2020 не визнана обов`язковою.

Відповідач у судове засідання 12.03.2020 з`явився, оголосив відзив на позовну заяву та просив суд не стягувати з нього судових витрат.

У судовому засіданні виникла необхідність в отриманні від позивача додаткових доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості, у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 14:00 год 12.03.2020.

Того ж дня від представника позивача через електронну адресу суду надійшло пояснення, в якому останній повідомляє суд, що позивачем отримано та зараховано заявлені до стягнення за даною позовною заявою грошові кошти у розмірі 12874,46 грн, таким чином, предмет спору у даній справі відсутній. Крім цього, просить суд повернути позивачу сплачений при поданні позовної заяви судовий збір.

Заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив таке.

21 грудня 2015 року між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Чопюком Вадимом Петровичем (далі - покупець, споживач, відповідач) укладено договір № 2012/16-ТЕ-38 (далі - договір).

У відповідності до статті 204 Цивільного кодексу України: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.»

Сторонами не надано, а у матеріалах справи відсутні докази розірвання або визнання договору від 21.12.2015 № 2012/16-ТЕ-38 недійсним.

Згідно підпункту 1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 році природній газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природній газ на загальну суму 84122,73 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природнього газу від 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016.

Відповідно до пункту 6.1 договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природнього газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Розрахунки за отриманий природний газ відповідачем здійснювався не своєчасно, що відображено в довідці про сальдо Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за період з 01.12.2015 року по 30.09.2019 року та в довідці про операції позивача за період з 01.12.2015 року по 30.09.2019 року.

Згідно з пунктом 8.1. договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством, а також цим договором.

Відповідно до п. 8.2. договору визначено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Враховуючи несвоєчасну сплату відповідачем вартості поставленого газу позивач, на підставі п. 8.2 договору, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 10033,75 грн пені за період з 16.02.2016 по 06.09.2016 року відповідно до розрахунку штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних нарахувань станом на дату остаточного розрахунку.

Крім того на підставі ст. 625 ЦК України, позивачем за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання заявлено до стягнення з відповідача 793,43 грн 3% річних та 2047,28 грн інфляційних втрат за період з 16.02.2016 по 06.09.2016 року.

Так, судом встановлено, що відповідач після відкриття провадження у справі, 20.02.2020 року сплатив на рахунок Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" кошти в сумі 12874,46 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 521 від 20 лютого 2020 року із зазначенням призначення платежу: «оплата штрафів згідно позовної заяви №14/4-800-20 від 04.02.2020 року по договору №2012/16-ТЕ-38 від 21.12.2015 року».

Таким чином, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відтак, враховуючи, що у зв`язку із сплатою відповідачем суми боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат між сторонами на даний момент відсутній предмет спору, суд дійшов висновку закрити провадження у справі на підставі пункту 2 частини другої статті 231 ГПК України.

Частиною четвертою статті 231 ГПК України унормовано, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Згідно ч.1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку повернути позивачу з Державного бюджету України судовий збір, сплачений ним при поданні позовної заяви.

Керуючись статтями 130, 231, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Закрити провадження у справі.

2. Повернути Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) 2102,00 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням від 12.02.2020 року №.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню окремо від рішення суду в порядку та строк, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 13 березня 2020 року.

Суддя І.В. Марущак