ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2020 р. Справа№ 925/1067/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Козир Т.П.

секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

представники сторін:

від позивача - не з`явились,

від відповідача - не з`явились,

від третьої особи - не з`явились,

розглянувши клопотання про прийняття додаткового рішення

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.01.2020 (повний текст ухвали складено 23.01.2020)

у справі №925/1067/19 (суддя Дорошенко М.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА"

до Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Служба автомобільних доріг у Черкаській області

про стягнення 338204,86 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.10.2019 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА 240000,00 грн. основного боргу, 78827,33 грн. інфляційних нарахувань, 19377,53 грн. 3 % річних, 5073,07 грн. судового збору і 35000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На виконання рішення видано накази.

03.01.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА" звернулося до Господарського суду Черкаської області із заявою від 05.12.2019 про звернення стягнення на грошові кошти у сумі 378277,93 грн., які належать Службі автомобільних доріг у Черкаській області, яка має заборгованість перед боржником - Дочірнім підприємством "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" у справі №925/1067/19.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.01.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА" від 03.01.2020 про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, задоволено. Звернуто стягнення на грошові кошти Служби автомобільних доріг у Черкаській області, яка має заборгованість перед боржником - дочірнім підприємством "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 378277,93 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА"

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Служба автомобільних доріг у Черкаськоій області звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.01.2020 року у справі №925/1067/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною Служби автомобільних доріг у Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.01.2020 року у справі №925/1067/19 та призначено розгляд справи на 26.02.2020 року.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 року апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.01.2020 року у справі №925/1067/19 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.01.2020 року у справі №925/1067/19 залишено без змін.

05.03.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА" надійшло клопотання про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову (правничу) допомогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020 року розгляд клопотання про прийняття додаткового рішення у справі №925/167/19 призначено на 18.03.2020 року.

17.03.2020 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від третьої особи надійшов відзив на заяву позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що представник учасників справи повідомлені про дату та час судового засідання належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, колегія суддів вирішила розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА" про прийняття додаткового рішення у справі №925/1067/19 в даному судовому засіданні.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА" про прийняття додаткового рішення у справі №925/1067/19 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.3 ч.1, ч.ч.3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час апеляційного перегляду було подано відзив на апеляційну скаргу до якого було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи зі змісту якого вбачається, що попередній розмір адвокатських витрат становить 50 000, 00 грн. (т.1, а.с. 174).

Також, в матеріалах справи наявний договір про надання послуг з правової (правничої) допомоги адвокатським бюро від 03.06.2019 року укладений між адвокатським об`єднанням "Гапоненко Роман і партнери" та ТОВ "ДІГЮНСА". (т.1, а.с. 46-48).

Відповідно до п. 1.1. договору адвокатське бюро зобов`язується надавати послуги з правової (правничої) допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити такі послуги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з п. 4.1. договору плата за надання послуг з правової (правничої) допомоги складається з гонорару за надання правової допомоги Клієнту.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що ціна кожного виду послуг з надання правової (правничої) допомоги визначається окремо протоколом узгодження договірної ціни, що є невід`ємною частиною договору та містить комерційну та конфіденційну інформацію.

Відповідно до п. 4.11. договору сплата гонорару за надані послуги з правової (правничої) допомоги здійснюється протягом п`яти робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг з правової (правничої) допомоги на банківські реквізити, зазначені у договорі.

Також позивачем надано опис послуг, що надаються адвокатським бюро від 23.01.2020 року зі змісту яких вбачається, що адвокатським бюро надаються наступні послуги:

- проведення аналізу доводів апеляційної скарги;

- складання заяв по суті справи (відзив на апеляційну скаргу, та інші, що передбачені ГПК України);

- аналіз практики судів та діючого законодавства;

- аналіз поданих апелянтом відповіді на відзив та клопотання про приєднання письмових доказів;

- участь представника у судовому засіданні 26.02.2020 року та 02.03.2020 року

При цьому з матеріалів справи вбачається, що адвокатом Безрода Р.С. було подано відзив на апеляційну скаргу (т. 1, а.с. 168-178), клопотання про ознайомлення (т.1, а.с. 220), а також Безрода Р.С. був присутній в судових засіданнях, що вбачається з протоколу судового засідання від 26.02.2020 року. (т.1, а.с. 214) та від 02.03.2020 року (т.1, а.с. 221).

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що третьою особою було подано відзив на заяву позивача про розподіл судових витрат в якому останній заперечував проти покладення витрат на професійну правничу допомогу, а також наголошує про не співмірність заявлених позивачем витрат складності справи та виконаним адвокатами роботам (наданим послугам), часу, витраченому адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, а також ціні позову та (або) значенню справи для ТОВ "ДІГЮНСА", в тому числі впливу вирішення справи на репутацію позивача або публічному інтересу до справи.

Колегія суддів наголошує, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, судова колегія вважає, що чинним законодавством не заборонено права суду присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, за рахунок іншої сторони адвокатські витрати у меншому розмірі, який погоджений у договорі між адвокатом та його клієнтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Колегія суддів відзначає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Слід зазначити, що правова позиція позивача не змінювалась в суді першої та апеляційної, відтак адвокату, який надавав правову допомогу відповідачу в судах першої та апеляційної інстанції, не потрібно вивчати додаткові джерела права, оскільки останній не міг бути необізнаним про позицію позивача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги та інші обставини, тобто, підготовка цієї справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Таким чином, колегія суддів вивчивши надані позивачем в обґрунтування адвокатських витрат документи, дійшла висновку, що позивачем не надано суду належних доказів, що при підготовці до розгляду справи в апеляційному суді адвокат вимагав значного обсягу юридичної та технічної роботи.

А тому, оскільки заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, стягнення адвокатських витрат у зазначеній відповідачем сумі (30 000, 00 грн.) не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості та становить надмірний тягар для третьої особи.

Відтак, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, судова колегія вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції та визначити їх розмір, який підлягає відшкодуванню третьою особою у сумі 15 000, 00 грн.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.08.2018 року у справі № 916/1283/17, від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17, від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 753/15683/15.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА" про прийняття додаткового рішення у справі №925/1067/19 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Черкаській області (бульвар Шевченка, буд. 389, м. Черкаси, Черкаська область, 18006, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГЮНСА" (вул. Смілянська, б. 17, офіс 11, м. Київ, 03151, ) витрати на правову допомогу у сумі 15 000, 00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень).

3. Доручити Господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

4. Справу №925/1067/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.03.2020 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

Т.П. Козир