ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.03.2020 Справа № 905/192/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного науково-виробничого підприємства "Яр-Степ", м.Львів

до відповідача: Фермерського господарства "Ізіда", м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 601863,75грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть справи:

Позивач, Приватне науково-виробниче підприємство "Яр-Степ", м.Львів звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фермерського господарства "Ізіда", м.Маріуполь, Донецька область про стягнення заборгованості 601863,75грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань щодо отриманого товару за договором купівлі-продажу №133/17 від 25.09.17р.

Ухвалою господарського суду від 30.01.20р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/192/20; дану справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 25.02.20р.

Ухвалою суду від 25.02.20р. розгляд справи відкладено на 18.03.20р.

10.03.20р. на адресу суду від позивача надійшло: клопотання про вирішення питання щодо розміру витрат на правничу допомогу з додатками; клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

У судове засідання 18.03.20р. представники позивача та відповідача не з`явились. Про місце, час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи неявку представників сторін у судове засідання та не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.09.17р. між Приватним науково-виробничим підприємством «Яр-Степ» (продавець, позивач) та Фермерським господарством «Ізіда» (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу №133/17, згідно п.1.1 якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити на умовах, визначених даним договором, техніку (далі - товар), вартість, найменування, кількість якого зазначена в специфікації (додатку №1) до цього договору, яка є невід`ємною його частиною.

Згідно п.1.2. договору, оплата вартості здійснюється в гривнях на день проведення розрахунку прямо пропорційно росту курсу євро до гривні, що встановлюється Міжбанківською валютною біржею України на день, що передує дню оплати.

Курс продажу валюти на Міжбанківському валютному ринку визначається згідно курсу на сайті: udinform.com. Перед здійсненням остаточного платежу сторони повинні скоригувати остаточну суму відповідно до курсу (п.1.3. договору).

Відповідно до п.1.4. договору, вартість договору складається з загальної вартості одиниць товару, визначеному в специфікації (додатку).

Розділом 2 договору визначені зобов`язання сторін, а саме:

п.2.1. договору, продавець зобов`язаний в строк протягом 5-ти робочий днів з моменту підписання даного договору, передати останньому, вказаний в специфікації до договору, товар;

п.2.2. договору, покупець, зобов`язаний прийняти товар від продавця та здійснити за нього оплату в строки та порядку, передбачені цим договором.

Згідно п.3.1. договору, здача-приймання товару проводиться уповноваженими представниками покупця та продавця.

Датою передачі вважається дата одержання та оформлення накладних на відпуск товару (п.3.2. договору).

За умовами п.4.1. договору, оплата товару покупцем здійснюється за договірною ціною шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця в формі: оплата рівними частинами по 25% від вартості товару до 01 листопада 2017 року.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами та діє до повного його виконання (п.8.1. договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Доказів його розірвання або визнання недійсним, сторонами не надано, а отже він є обов`язковим для сторін.

25.09.17р. сторонами підписана специфікація (додаток №1) до договору №133/17 від 25.09.17р. на купівлю-продаж товару на загальну суму 601863,75грн. (в т.ч. з ПДВ 20% 100310,63грн.), що еквівалентно 19125,00 євро по курсу Міжбанківської валютної біржі гривні до євро на день підписання договору, а саме:

- агрегат для оброблення грунту «KRUK» U710/1 (STRENX talerze # 6m), 4.5м з катком, у кількості 1 шт., за ціною 522874,05грн.;

- каток трубчатий до борони дискової 2.25м, у кількості 2шт., за ціною 39494,85грн. за одиницю, та разом за 78989,70грн.

Курс гривні до євро на день підписання договору складає 31,47грн.

Специфікація підписана представниками сторін продавця та покупця, підписи яких скріплено печатками юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу №133/17 від 25.09.17р. на підставі видаткової накладної №769 від 26.09.17р., поставлено відповідачу товар на загальну суму 601863,75грн. (в т.ч. ПДВ 20% 100310,63грн.), обумовлений сторонами у специфікації.

Видаткова накладна підписана представниками постачальника та покупця. Підписи представників постачальника та отримувача (покупця) засвідчені печатками. Товар був прийнятий представником відповідача без зауважень та заперечень.

Вказана видаткова накладна містить посилання на договір купівлі-продажу №133/17 від 25.09.17р.

Повноваження особи, яка приймала товар та підписувала видаткову накладну з боку покупця, підтверджуються наявною в матеріалах справи копією довіреності №42 від 25.09.17р. зі строком дії до 04.10.17р., що видана на ім`я Лісняк О.В. на отримання від Приватного науково-виробничого підприємства «Яр-Степ» цінностей за договором №133/17 від 25.09.17р.

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача за вищевказаним договором не спростований.

У зв`язку із несплатою відповідачем вартості отриманого товару, позивач звернувся до відповідача з вимогою №0612-02 від 06.12.19р. про негайне погашення заборгованості за договором купівлі-продажу №133/17 від 25.09.17р. в розмірі 601863,75грн. Проте, жодних відповідей від відповідача позивач не отримав.

В підтвердження факту відсутності надходження від відповідача грошових коштів на рахунки Приватного науково-виробничого підприємства «Яр-Степ», позивачем до матеріалів позовної заяви додана довідка АТ «Кредобанк» №154-56361/19 від 17.12.19р.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати отриманого товару за договором купівлі-продажу №133/17 від 25.09.17р. та наявністю непогашеної заборгованості за вказаним договором, позивач звернувся з позовом у цій справі про стягнення з Фермерського господарства «Ізіда» заборгованості в розмірі 601863,75грн.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору купівлі-продажу №133/17 від 25.09.19р. між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Як визначено в ст.655 Господарського кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено вище, відповідно до умов п.4.1. договору, оплата товару покупцем здійснюється за договірною ціною шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця в формі: оплата рівними частинами по 25% від вартості товару до 01 листопада 2017 року.

З огляду на викладене, строк оплати відповідачем товару, отриманого по видатковій накладній №769 від 26.09.17р., є таким що настав.

Враховуючи наведені вище норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини щодо отримання відповідачем товару на суму 601863,75грн. за договором купівлі-продажу №133/17 від 25.09.17р. у останнього виникло зобов`язання з його оплати.

Сплату вищевказаної суми заборгованості боржником не здійснено, що також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою АТ «Кредобанк» №154-56361/19 від 17.12.19р., згідно якої за період з 25.09.17р. по 17.12.19р. надходжень грошових коштів від Фермерського господарства «Ізіда», на рахунки Приватного науково-виробничого підприємства «Яр-Степ» не було.

Отже, доказів перерахування коштів на рахунок позивача суду не надано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування заборгованості, контррозрахунку заборгованості, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Таким чином, відповідач свої зобов`язання за договором купівлі-продажу №133/17 від 25.09.17р. щодо оплати отриманого товару у строки обумовлені сторонами договору не виконав, а отже прострочив виконання зобов`язання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотного суду не надано.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позов про стягнення основного боргу в сумі 601863,75грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Крім того, позивачем заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно положень ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.19р. у справі №922/445/19 та від 22.11.19р. у справі №910/906/18.

В підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката, позивачем надано: копію договору на надання правової допомоги №2808/19-01 від 28.08.19р., копію додаткової угоди від 03.03.20р. до договору №2808/19-01 від 28.08.19р., ордер серії КВ №818713 від 20.01.20р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №000126 від 20.03.18р., копію платіжного доручення №802 від 06.12.19р.

Згідно п.1.1 договору на надання правової допомоги №2808/19-01 від 28.08.19р., виконавець зобов`язується здійснювати захист, представництво інтересів клієнта та надавати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншим чинним законодавством, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Сплачувати виконавцю гонорар у розмірі і в терміни, передбачені розділом 4 цього договору, та, якщо сторони про це домовляться або в разі виникнення певної необхідності, скласти акт виконаних робіт (п.3.1 договору).

За здійсненну правову допомогу та послуги, що надаються виконавцем, клієнт сплачує виконавцю гонорар (винагороду), розмір якого узгоджується сторонами та визначається в додатковій угоді до даного договору (п.4.1 договору).

Згідно додаткової угоди від 03.03.20р. до договору №2808/19-01 від 28.08.19р. клієнт оплачує виконавцю надані ним послуги щодо Фермерського господарства "Ізіда" в загальному розмірі 9000,00грн.

Вказана додаткова угода містить детальний опис наданих послуг, дату надання послуг, кількість годин витрачених адвокатом на надання послуг та їх вартість.

Відповідач протягом розгляду справи заперечень щодо вартості заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу не висловив.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00грн., оскільки цей розмір судових витрат відповідно до ст.74 ГПК України є доведений належними доказами та є обґрунтованим.

Відповідно до ст.126, ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76, 79, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного науково-виробничого підприємства "Яр-Степ", м.Львів до Фермерського господарства "Ізіда", м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 601863,75грн., задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства «Ізіда» (87500, Донецька область, м.Маріуполь, Запорізьке шосе, буд. 9, офіс 1, ) на користь Приватного науково-виробничого підприємства «Яр-Степ» (79040, Львівська область, м.Львів, вул. Городоцька, буд. 222, ) суму основного боргу у розмірі 601863,75грн., судовий збір в розмірі 9027,96грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Рішення складено та підписано 18.03.2020р.

Суддя М.О. Лейба