ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Справа № 915/2210/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ржепецької К. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» (55000, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, вул. Паркова, буд. 5; ідентифікаційний код 31537375)

до відповідача: Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» (55000, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, буд. 8; ідентифікаційний код 31948866)

про: про відшкодування шкоди в порядку регресу

за участю представників учасників справи:

від позивача: Салагор О.А., за довіреністю,

від відповідача: Полоз В.І., за довіреністю

Суть спору:

31.10.2019 Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 1882 від 28.10.2019 (з додатками) про стягнення з Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» суми відшкодування в розмірі 108616,61 грн (з них: заподіяна шкода в сумі 105561 грн, судовий збір в сумі 1055,61 грн та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн), а також судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Ухвалою від 05.11.2019 суд, керуючись частинами 1 та 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, залишив позов без руху.

18.11.2019 позивач звернувся до суду із заявою № 2046 від 15.11.2019 про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху), з якою позивачем надано суду позовну заяву (уточнену) № 2045 від 15.11.2019.

Ухвалою суду від 25.11.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/2210/19 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 19 грудня 2019 року о 10:00; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Так, в уточненій позовній заяві № 2045 від 15.11.2019 позивач просить суд стягнути Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» - суму відшкодування в розмірі 108616,61 грн (з них: заподіяна шкода в сумі 105561 грн, судовий збір в сумі 1055,61 грн та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн), а також судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Заявлені позовні вимоги ґрунтуються на підставі: рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2019 у справі № 486/469/19; платіжних доручень від 31.07.2019 № 2227, від 30.08.2019 № 2603, від 25.09.2019 № 2885, від 22.10.2019 № 3197; акту № 456 від 25.10.2018 про затоплення квартири; акту від 06.11.2018 про затоплення квартири АДРЕСА_1; договору № 123 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Южноукраїнську від 21.07.2011; рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 17.05.2017 № 136 з додатками до нього, від 21.03.2018 № 73; договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 28.11.2018; рішення Южноукраїнської міської ради № 299 від 25.08.2016; договору № 5/12 про технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації від 01.01.2018 з додатками та протоколом розбіжностей до нього; акту технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж тепловодопостачання та водовідведення житлових будинків 3 мікрорайону; листа КП «ЖЕО» від 30.10.2018 № 2531 «Про розірвання договору»; заяви ОСОБА_1 від 02.07.2019; листа КП «ЖЕО» № 1766 від 16.07.2019; листа КП «ТВКГ» № 23/1292 від 09.08.2019; рекламації позивача без дати та без супровідного листа та відповіді № 23/1331 від 20.08.2019 відповідача на рекламацію; застосування норм статей 1166, 1191 Цивільного кодексу України, статті 228 Господарського кодексу України; положень Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 № 620/378 та мотивовані таким:

23.05.2019 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області винесено рішення відповідно до якого в результаті затоплення квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зазнала матеріальних збитків на суму 108616,61 грн. Рішенням стягнуто стягнути з комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» на користь ОСОБА_1 заподіяну шкоду в сумі 105561 грн, судовий збір в сумі 1055,61 грн та витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн, а всього 108616,61 грн. Позивачем в чотири етапи було виконано рішення суду, підтвердженням чого є платіжні доручення №2227 від 31.07.19, №2603 від 30.08.19, №2885 від 25.09.19 та №3197 від 22.10.19.

КП «ЖЕО» надавало послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Южноукраїнську № 123 від 21.07.2011. Як надавач послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між КП «ЖЕО» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 28.11.2018. Згідно рішення Южноукраїнської міської ради від 25.08.2016 № 299 та відповідного договору між КП «ЖЕО» та КП «ТВКГ» послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації (що входили до складової тарифу послуги КП «ЖЕО» «Утримання будинків і споруд та прибудинкових територій») на момент затоплення надавалися Комунальним підприємством «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство». Так, між КП ЖЕО та КП ТВКГ 01.01.2018 укладено договір про технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації. Строк дії даного договору сплинув 20.11.2018. В той же час затоплення сталося під час дії Договору, а саме 25.10.18 (згідно акта про затоплення).З 20.11.18 КП «ЖЕО» самостійно обслуговує внутрішньобудинкові системи: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації.

З огляду на всі вищевикладені обставини, враховуючи те, що рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено повністю позивач вважає, що відповідачем надано неякісні послуги по багатоквартирному будинку № 8 по проспекту АДРЕСА_2 , внаслідок чого сталося затоплення квартири НОМЕР_1, і саме відповідач має відшкодувати шкоду позивачу в порядку регресу відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України.

Ухвалою суду від 19.12.2019 підготовче засідання у справі було відкладено на 16 січня 2020 року о 10:00.

11.01.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання № 23/2139 від 10.01.2020, в якому заявник повідомив, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.01.2020 у справі № 915/13/20 відкрито провадження за заявою КП ТВКГ про відкриття провадження у справі про банкрутство та просив суд матеріали справи № 915/2210/19 за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» до Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» про відшкодування шкоди в порядку регресу надіслати Господарському суду Миколаївської області, в провадження якого перебуває справа № 915/13/20 про банкрутство Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» для розгляду спору в межах цієї справи.

16.01.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 23/63 від 15.01.2020, за текстом якого підприємство вважає позовні вимоги, які викладені в позовній заяві безпідставними та необґрунтованими, які нічим не підтверджуються, та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач, посилаючись на умови договору № 5/12 від 01.01.2018, рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2019 у справі № 486/469/19, акт виконаних робіт по поточному ремонту в жовтні місяці 2018 № 918, акт технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж тепловодопостачання та водовідведення житлових будинків 3 мікрорайону в січні 2018 року, норми статті 15 Цивільного кодексу України, стверджує, що усі послуги зі сторони КП «ТВКГ», як виконавця, надавалися в повному обсязі, усі внутрішньобудинкові мережі тепловодопостачання та водовідведення знаходились у задовільному стані; позивачем не надано доказів, що КП ТВКГ надано неякісні послуги по багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 внаслідок чого сталося затоплення квартири НОМЕР_1; преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і не має необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Ухвалою суду від 16.01.2020 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 10 днів та відкладено підготовче засідання на 30 січня 2020 року о 10:00.

30.01.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив № 342 від 28.01.2020, в якій заявник просить суд задовольнити позовні вимоги, викладені в позовній заяві № 1882 від 28.10.2019 та в уточненій позовній заяві № 2045 від 15.11.2019.

В підготовчому засіданні 30.01.2020 судом було розглянуто клопотання відповідача про передачу матеріалів справи суду в провадженні якого перебуває справа № 915/13/20 про банкрутство КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» та відмовлено в його задоволенні, з причин відсутності факту відкриття провадження у справі про банкрутство.

За результатами проведеного підготовчого засідання судом було оголошено перерву до 04 лютого 2020 року об 11:15 та надано дозвіл представнику відповідача у дводенний строк, але не пізніше 03.02.2020, подати суду додаткові пояснення та докази.

03.02.2020 до суду від позивача надійшло клопотання № 373 від 31.01.2020 про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, зокрема: копії акту готовності до опалювального періоду 2018/2019 р.р. об`єкту за адресою АДРЕСА_1; копії паспорта готовності до роботи в опалювальний період 2018/19 р. будинку по АДРЕСА_1.

04.02.2020 до суду від відповідача надійшла така кореспонденція:

- клопотання № 23/187 від 03.02.2020, за текстом якого заявник просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з тим, що станом на дату судового засідання 04.02.2020 відповідач не в змозі фізично надати копії документів, про намір подання яких підприємство клопотало в судовому засіданні 30.01.2020;

- пояснення б/н від 03.02.2020 (вх. № 1469/20), в яких заявником викладено заперечення проти заявлених позовних вимог.

Результат розгляду вказаних клопотань відображено судом в ухвалі від 04.02.2020, якою було постановлено закрити підготовче провадження у справі № 915/2210/19 та призначити справу до судового розгляду по суті на 27 лютого 2020 року о 10:00.

27.02.2020 в судовому засіданні за участю представника позивача, судом було розпочато розгляд справи № 915/2210/19 по суті. Так, представник позивача доповів суду предмет та підстави позовних вимог, підтвердив актуальність заявленого позову. Крім наведеного, в судовому засіданні 27.02.2020 суд розпочав перевірку доказів, наданих позивачем, після чого оголосив перерву в судовому засіданні до 05 березня 2020 року о 12:00 для надання відповідачу можливості направити свого повноважного представника в судове засідання для участі в продовженні розгляду даної справи по суті.

Станом на момент проведення судового засідання будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило.

05.03.2020 в судове засідання з`явилися повноважні представники позивача та відповідача, які підтвердили актуальність правових позицій сторін, викладених в письмових заявах по суті справи. Представник відповідача доповів суду підстави заперечень проти позовних вимог, з дослідженням відповідних доказів.

Відповідно до змісту статей 195, 240 Господарського процесуального кодексу України, 05.03.2020 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши у судових засіданнях представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

1) 21.07.2011 Територіальна громада міста Южноукраїнська (далі - замовник) та Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» (далі - виконавець) уклали Договір № 123 «про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Южноукраїнську», предмет якого спрямовано на: створення умов для всебічного та взаємовигідного співробітництва сторін у забезпечені жителів міста Южноукраїнська (далі - споживачі) виконавцем послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Южноукраїнську у достатніх обсягах та з якістю не гіршою за ту, що встановлена відповідними державними стандартами; досягнення максимальної ефективності використання основних засобів та інших ресурсів замовника і виконавця для досягнення визначених сторонами цілей; плідну співпрацю у запровадженні найбільш технологічно та фінансово ефективних методів роботи по наданню послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Представник позивача в судовому засіданні усно зазначив, що цей договір не припиняв свою дію.

2) 01.01.2018 між Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне об`єднання» (далі - замовник) та Комунальним підприємством «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» (далі - виконавець) було укладено Договір № 5/12 «Про технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації» згідно з предметом якого:

- замовник доручає виконавцю надання послуг по складовій «Технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації» тарифу «Утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» відповідно до п. 17, 18, 19 затвердженої рішенням виконавчого комітету «Про затвердження структури, періодичності та строків надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються КП ЖЕО» від 17.05.2017р. № 136, структури, періодичності та строків надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій які надаються у багатоквартирних житлових будинках та спорудах, що обліковуються на балансі КП ЖЕО у відповідності до вимог Правил підготовки теплового господарства до опалювального періоду, що затвердженні наказом Міністерства палива та енергетики України та Міністерства житлово-комунального господарства України 10.12.2008 № 620/378, Правил користування тепловою енергією, що затвердженні Постановою КМУ 03.10.2007 № 1198, Правил технічної експлуатації систем теплових установок і мереж, що затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення, що затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затвердженні наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005, рішення Южноукраїнської міської ради №299 від 25.08.2016 року «Про передачу функцій по технічному обслуговуванню та поточному ремонту внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливної каналізації у багатоквартирних житлових будинках, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Южноукраїнська», Постанови КМУ № 869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», іншими чинними нормативно-правовими актами;

- виконавець забезпечує своєчасне, належне та якісне технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації житлових будинків зазначених у додатку № 4, № 5 до даного договору.

До зобов`язань виконавця (відповідача у даній справі) розділом 2 Договору віднесено, зокрема, таке: виконавець несе відповідальність за збереження, обслуговування і використання; внутрішньобудинкових мереж тепловодопостачання та водовідведення у задовільному стані (п. 2.1.1); виконавець своєчасно, у відповідності до затверджених замовником графіків, виконує технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових мереж тепловодопостачання та водовідведення (п. 2.1.2); в разі звернення мешканців на неякісне надання послуг з тепловодопостачання (або виникнення аварійної ситуації) проводить комісійне обстеження за участю представника замовника відповідних інженерних мереж у будинку чи споруді зі складанням акту обстеження, в висновках якого, в разі виявлення недоліків в роботі обладнання внутрішньобудинкових мереж, (для відповідного реагування), зазначає терміни усунення виявлених недоліків та вживає всіх можливих заходів для їх усунення. Один примірник оформленого акту обстеження в двух денний термін після обстеження направляє замовнику (п. 2.1.11); виконавець забезпечує виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації відповідно до п. 17, 18, 19 затвердженої рішенням виконавчого комітету від 17.05.2017р. № 136 структури та періодичності (п. 2.1.13).

Розділом 4 Договору визначено відповідальність сторін. Так: виконавець несе відповідальність за надання неякісних послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання, водопостачання (гаряче і холодне), водовідведення та зовнішніх і внутрішніх зливових водостоків (п. 4.1); у разі проведення замовником в сторону зменшення перерахунків за заявами споживачів або за рішенням суду за ненадані, надані невчасно або неякісно послуги, замовник має право зменшити суму оплати, у відповідності до п. 3.3 Договору, на суму проведених перерахунків для споживачів, із наданням виконавцю підтверджуючих документів (п. 4.2).

Відповідно ж до змісту п. 3.3 Договору: при здійсненні замовником закупки товарно-матеріальних цінностей для виконання поточного ремонту та технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливної каналізації, оплата послуг виконавця здійснюється за виключенням вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей. Закупка товарно-матеріальних цінностей здійснюється на підставі письмових заявок виконавця із врахуванням залишків таких цінностей з минулого місяця.

Термін дії цього Договору сторони узгодили таким чином: Договір діє з 01.01.2018 до 10.06.2018 року. Якщо за 20 днів до закінчення його дії жодна зі сторін не повідомить іншу про свій намір припинити дію договору, він автоматично вважається пролонгованим на той самий строк та на тих самих умовах (п. 5.1); цей договір може бути розірвано достроково у випадках передбачених чинним законодавством, за письмовою згодою сторін аб в судовому порядку (п. 5.2).

За змістом п. 7.1 Договору суперечки щодо неналежного виконання договору вирішуються шляхом переговорів, у разі не досягнення згоди спор розглядається в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

За усним ствердженням в судовому засіданні представників обох сторін дію цього Договору, у відповідності з п. 5.2 та листа Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» № 2531 від 30.10.2018 до відповідача, між сторонами було припинено з 20.11.2018. Отже, з 20.11.2018 Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» самостійно обслуговує внутрішньобудинкові системи: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення в порядку регресу з відповідача відшкодування заподіяної шкоди внаслідок надання останнім неякісних послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж, що визначені умовами вищенаведеного Договору.

Підставою заявлених позовних вимог виступили, зокрема, договір № 5/12 «Про технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації» від 01.01.2018, рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2019 у справі № 486/469/19 та норми статей 1166, 1191 Цивільного кодексу України, статті 228 Господарського кодексу України.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини відшкодування позивачем шкоди третій особі та наявність у позивача права регресної вимоги до винної особи - заподіювача шкоди.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2019 у справі № 489/469/19;

- платіжні доручення від 31.07.2019 № 2227, від 30.08.2019 № 2603, від 25.09.2019 № 2885, від 22.10.2019 № 3197;

- акт № 456 від 25.10.2018 про затоплення квартири;

- акт від 06.11.2018 про затоплення квартири АДРЕСА_1;

- договір № 123 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Южноукраїнську від 21.07.2011;

- рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 17.05.2017 № 136 (з додатками до нього), від 21.03.2018 № 73;

- договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 28.11.2018;

- рішення Южноукраїнської міської ради № 299 від 25.08.2016;

- договір № 5/12 про технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації від 01.01.2018 з додатками та протоколом розбіжностей до нього;

- акт технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж тепловодопостачання та водовідведення житлових будинків 3 мікрорайону;

- лист позивача від 30.10.2018 № 2531 «Про розірвання договору»;

- заява ОСОБА_1 від 02.07.2019;

- лист позивача № 1766 від 16.07.2019;

- лист відповідача № 23/1292 від 09.08.2019;

- рекламація позивача без дати та без супровідного листа та відповідь № 23/1331 від 20.08.2019 відповідача на рекламацію;

- акт готовності до опалювального періоду б/н та без дати;

- паспорт готовності до роботи в опалювальний період 2018/19 року.

Відповідач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- акт № 918 виконаних робіт по поточному ремонту, технічному обслуговуванню обладнання в житловому будинку АДРЕСА_1 в жовтні 2018 року;

- акт технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж тепловодопостачання та водовідведення житлових будинків 3 мікрорайону;

- довідка Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» № 03.686 від 18.04.2019.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи свідчать, що:

1) В січні 2018 року відповідач відзвітував перед позивачем про виконання робіт шляхом оформлення та затвердження Акту «технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж тепловодопостачання та водовідведення житлових будинків 3 мікрорайону» згідно з яким бригадою слюсарів-сантехніків виконано роботи по технічному обслуговуванню внутрішньобудинкових інженерних мереж: обхід і огляд стану трубопроводів і запірної арматури щодня 33 житлових будинків 3 мікрорайону (зокрема, за адресою АДРЕСА_1).

2) 25.10.2018 відповідачем оформлено та затверджено Акт № 456 «Про затоплення квартири» (підстава: письмова скарга квартиронаймача, що проживає за адресою АДРЕСА_1 ; причина затоплення: прихований дефект трубопроводу опалення ф32 мм, трубопровід був за ізольований теплоізоляцією та знаходиться на горищі.

3) 06.11.2018 позивачем було оформлено та затверджено Акт «Про затоплення квартири АДРЕСА_1 » (підстава: акт № 456 від 30.10.2018 року СТО ВБМ КП ТВКГ про затоплення квартири; письмова заява власника кв. АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 до головного інженера КП ЖЕО з приводу затоплення його квартири).

В результаті обстеження складом комісії виявлено наступне: «Згідно акту № 456 від 25.10.2018 року СТО ВБМ КП ТВКГ затоплення сталося через дефект трубопроводу опалення на горищі будинку».

4) 23.05.2019 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області по справі № 486/469/19 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання», третя особа без самостійних вимог - Комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири було прийнято рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» на користь ОСОБА_1 заподіяну шкоду в сумі 105561,00 грн, судовий збір в сумі 1055,61 грн та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн, а всього 108616,61 грн.

Рішення набрало законної сили 25.06.2019.

5) 16.07.2019 позивач оформив для відповідача лист № 1766 «Про зменшення суми боргу за договором № 5/12 від 01.01.2018 р.», в якому посилаючись на умови пункту 4.2 Договору № 5/12 від 01.01.2018 просив врахувати дане судове рішення у подальших відносинах із КП «ЖЕО» в частині остаточних розрахунків між підприємствами за Договором № 5/12 від 01.01.2018. Додатками до цього листа виступили: копія рішення суду та заява ОСОБА_1

09.08.2019 відповідач у листі № 23/1292, посилаючись на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2019, норми ч. 2 ст. 1166 ЦК України та на те, що на сьогоднішній день даний договір розірвано згідно листа № 2531 від 30.10.2018, вважав недоречним посилання на п. 4.2 Договору, а посилання на надання неякісних послуг КП ТВКГ внаслідок чого сталося затоплення, безпідставними, які нічим не підтверджені.

Матеріали справи містять рекламацію позивача (а.с. 73), а також відповідь відповідача за № 23/1331 від 20.08.2019 на рекламацію, в якій КП ТВКГ вважає, що рекламація позивача не відповідає вимогам господарського законодавства, а саме ст. 222 ГК України та не може бути задоволена.

6) Платіжними дорученнями від 31.07.2019 № 2227 (на суму 35561,00 грн), від 30.08.2019 № 2603 (на суму 35000,00 грн), від 25.09.2019 № 2885 (на суму 35000,00 грн), від 22.10.2019 № 3197 (на суму 3055,61 грн) позивач на виконання рішення суду відшкодував матеріальні збитки ОСОБА_1 на загальну суму 108616,61 грн.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У п. 8 ст. 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Застосування таких способів захисту визначається положеннями ст. 22 ЦК України і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК України), так і в позадоговірних зобов`язаннях (глава 82 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями ст. 224 Господарського кодексу України обумовлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За загальним правилом ч. 1 ст. 1166 ЦК України покладає обов`язок відшкодувати шкоду, за умови, що вона завдана рішенням, діями або бездіяльністю, що мають ознаки неправомірності, на особу, яка її завдала.

Водночас, за змістом ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З аналізу положень ст. 1191 ЦК України вбачається, що шкода має бути завдана іншою особою, яка є винною у її заподіянні безпосередньо потерпілому.

Право на регресну вимогу виникає у момент, коли учасник господарських відносин сам замість третьої особи відшкодував збитки потерпілому суб`єкту господарювання. Регресне зобов`язання є похідним від іншого зобов`язання.

Сторін зобов`язання відшкодування шкоди відповідно до змісту ст. 509 ЦК України, можна визначити як боржника і кредитора. Боржником у такому зобов`язанні є особа, яка зобов`язана відшкодувати шкоду. Зазвичай боржником є особа, яка завдала шкоду.

За правилами ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 228 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу. Державні (комунальні) підприємства за наявності підстав зобов`язані вжити заходів щодо стягнення в порядку регресу збитків з інших суб`єктів господарювання або стягнути збитки з винних працівників підприємства відповідно до вимог законодавства про працю.

Як вбачається з матеріалів справи, Южноукраїнським міським судом Миколаївської області при прийнятті 23.05.2019 рішення у справі № 486/469/19, яке набрало законної сили 25.06.2019, було встановлено, зокрема таке: «Таким чином позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують вину балансоутримувача КП «ЖЕО» у залитті квартири, тоді як самим відповідачем надані: акт технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж тепловодопостачання (а.с.81), паспорт готовності до роботи в опалювальний період (а.с.85), згідно яких КП «ЖЕО» як балансоутримувач прийняли від КП «ТВКГ» роботи по забезпеченню функціонування мереж тепловодопостачання у задовільному стані. Тобто відповідачем не доведена відсутність його вини у завданні шкоди».

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з абз. 1, 3 п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від у 03.07.2018 у справі № 917/1345/17: преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом; преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 910/28079/14 зазначено, що не встановлено залежності звільнення від доказування обставин справи від підстав і предмета позову у справах, подібності правовідносин тощо.

З урахуванням наведеного, судове рішення у справі № 486/469/19, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі й у даній справі, не можуть йому суперечити.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги у даній справі, позивач, як на підставу своїх вимог, посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 5/12 від 01.01.2018 «Про технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації», разом із тим застосовує приписи як ст. 1166, так і ст. 1191 Цивільного кодексу України та вважає, що витрати, які він поніс у зв`язку з виконанням вищенаведеного рішення суду (у справі № 486/469/19) підлягають відшкодуванню відповідачем у порядку регресу на користь позивача.

Суд зауважує, що як вище було зазначено, відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, наведена норма регулює позадоговірні правовідносини, які виникають у зв`язку із завданням шкоди, в той час як встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що спірні правовідносини виникли на підставі правочину - договору, а, отже - не є деліктними (позадоговірними).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.03.2018 у справі № 910/5040/17.

Спірні правовідносини сторін у даній справі виникли з Договору № 5/12 від 01.01.2018 «Про технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації», за яким позивач, як замовник, доручив відповідачу, як виконавцю, надання відповідних послуг, а виконавець взяв на себе зобов`язання забезпечити своєчасне, належне та якісне технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації житлових будинків зазначених у додатку № 4, № 5 до даного договору.

Вищенаведений договір № 5/12 від 01.01.2018 містить ознаки як послуг, так і підряду, водночас, виходячи з сукупності його умов, суд вважає здебільшого цей договір договором про надання послуг.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Отже, нормою ст. 906 ЦК України передбачено, що виконавець має перед замовником обов`язок відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, за наявності його вини.

За загальним правилом, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (частина 1 статті 225 Господарського кодексу України)

Водночас для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Здійснивши аналіз вищенаведених правових норм у сукупності з заявленим предметом позову та обставинами справи, суд вважає, що позивач помилково ототожнює правовідносини відшкодування шкоди в порядку регресу (ст. 1191 ЦК України), з правовідносинами відшкодування збитків, завданих невиконанням відповідачем договірного зобов`язання (ст. 22, 623 ЦК України), які є предметами окремого правового регулювання.

Водночас, за результатами дослідження судом матеріалів справи вбачається таке:

Відповідно до пунктів 17, 18 та 19 Рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 136 від 17.05.2017 «Про затвердження структури, періодичності та строків надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне об`єднання», на яке наявне посилання в п. 2.1.13 Договору № 5/12 від 01.01.2018, структура надання відповідних послуг (Додаток № 1 до Рішення) передбачає наступне найменування робіт та періодичність, термін надання послуг: Технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення та зливної каналізації (п. 17); Зовнішні та внутрішні зливові водостоки (п. 18); Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання та водовідведення житлових будинків (п. 19).

Згідно з Правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затвердженими Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 10.12.2008 № 620/378 (далі - Правила № 620/378) перед початком опалювального періоду суб`єкти відносин у сфері теплопостачання проводять перевірку готовності систем опалення та системи теплопостачання у цілому шляхом виконання пробного пуску з метою визначення їх готовності до роботи. Пробний пуск здійснюється після закінчення робіт з підготовки систем теплопостачання до опалювального періоду. Початок і тривалість пробного пуску встановлюються графіком джерела теплової енергії (теплопостачальної організації, надавача послуг), який слід довести до відома споживачів не пізніше ніж за три доби до початку пробного пуску.

До 1 жовтня поточного року повинні бути закінчені всі планові роботи на устаткуванні джерела теплової енергії, теплової мережі, теплового пункту, системах опалення, вентиляції та гарячого водопостачання та усунуті всі порушення і дефекти, виявлені в період підготовки до опалювального періоду.

Власники теплових мереж або уповноважені ними органи під час підготовки обладнання теплових мереж до опалювального періоду повинні: до 1 квітня поточного року скласти дефектні відомості основного та допоміжного обладнання, відповідним наказом затвердити організаційно-технічні заходи з підготовки до опалювального періоду, призначити відповідальних осіб за їх виконання; розробити графіки проведення ремонтних та профілактичних робіт основного і допоміжного устаткування та забезпечити їх виконання; вжити заходів щодо дотримання температурного графіка і режимних карт роботи теплових мереж. Температурний графік роботи теплових мереж повинен забезпечувати якісне теплопостачання споживачів відповідно до вимог нормативно-технічної документації; забезпечити розробку та затвердження у встановленому порядку робочих програм з проведення випробувань теплових мереж на гідравлічну щільність та міцність, розрахункову температуру, теплові та гідравлічні втрати відповідно до вимог нормативно-технічної документації; провести роботи з усунення порушень, виявлених у теплових та гідравлічних режимах роботи теплових мереж; провести гідравлічні випробування устатковання теплових мереж на щільність та міцність; виконати шурфування теплових мереж або застосувати інші методи контролю їх стану з метою з`ясування ступеня корозійного пошкодження трубопроводів; привести стан охоронних зон теплових мереж у відповідність до нормативно-технічної документації; виконати промивання устатковання та трубопроводів теплових мереж.

Будівельні і ремонтні організації разом з теплопостачальними організаціями в термін до 15 березня поточного року складають графіки приєднання нових споживачів до діючих (що перебувають в експлуатації) теплових мереж.

Весь комплекс пусконалагоджувальних робіт на новозмонтованих теплових мереж повинен бути виконаний до початку опалювального періоду.

У відповідності до приписів пп. 10, 18 пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила № 630) виконавець відповідних послуг зобов`язаний, зокрема: утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору.

Матеріали справи містять акт готовності до опалювального періоду 2018 року (Додаток № 4 до Правил № 620/378) складений представниками Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» в особі головного електротехніка та Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» в особі головного інженера про готовність об`єкта за адресою АДРЕСА_1, зауваження відсутні.

Крім наведеного, в матеріалах справи наявний паспорт готовності до роботи в опалювальний період 2018/19 року будинку по АДРЕСА_1, з якого вбачається, що комісією Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» визнано будинок підготовленим до експлуатації в зимових умовах.

Наведене свідчить, що позивач перевірив готовність та справність внутрішньобудинкових систем житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Судове рішення у справі № 486/469/19 не містить встановленого факту вини відповідача у даній господарській справі - Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство»; докази у даній справі вказують на прийняття позивачем без зауважень робіт, справа не містить вимог, претензій тощо на адресу відповідача з боку позивача.

Твердження позивача, що дані збитки понесені у зв`язку з наданням Комунальним підприємством «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» неякісних послуг за Договором № 5/12 від 01.01.2018, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Ураховуючи положення статті 74 ГПК України саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір за подання позову у даній справі покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» (55000, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, вул. Паркова, буд. 5; ідентифікаційний код 31537375);

Відповідач: Комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» (55000, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, буд. 8; ідентифікаційний код 31948866).

Повне рішення складено та підписано судом 16.03.2020.

Суддя О.Г. Смородінова