ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" березня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/669/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши заяву Комунального підприємства "Березнекомуненергія" про відстрочку виконання рішення суду

у справі за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача: Комунального підприємства "Березнекомуненергія"

про стягнення заборгованості в сумі 454 394,97 грн.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

представники:

від позивача (АТ "НАК Нафтогаз України"): Незманова Т.О.;

від відповідача (КП "Березнекомуненергія): Тарасюк О.В.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року у справі №918/669/19, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 січня 2020 року, позов задоволено частково, вирішено стягнути з КП "Березнекомуненергія" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 351 293 грн. 71 коп. заборгованості, 13 482 грн. 97 коп. пені, 24 192 грн. 30 коп. три проценти річних, 51 943 грн. 02 коп. інфляційних втрат та 6 815 грн. 93 коп. судового збору.

27 листопада 2019 року на виконання рішення суду від 05 листопада 2019 року судом видано відповідний наказ.

04 березня 2020 року від КП "Березнекомуненергія" надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду від 05 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 04 березня 2020 року прийнято заяву Комунального підприємства "Березнекомуненергія" про відстрочку виконання рішення суду, розгляд якої призначено на 12 березня 2020 року.

В судовому засіданні представник стягувача заперечив проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник боржника підтримав подану заяву про відстрочку виконання рішення суду з підстав зазначених в заяві.

Розглянувши заяву Комунального підприємства "Березнекомуненергія" про відстрочку виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, встановивши обставини, з якими процесуальний закон пов`язує надання відстрочки виконання судового рішення, встановив наступне.

Заява, як видно з її змісту, обґрунтована тим, що непогашена заборгованість, яка була предметом розгляду у справі №918/669/19, є різницею між вартістю отриманого від позивача газу і оплатою, що надходить від певної категорії споживачів, а саме населення (з урахуванням отриманих від держави компенсацій їх пільг та субсидій), а тому є безпосереднім наслідком невідповідності закріплених тарифів витратам на теплопостачання (різниця в тарифах).

Крім того заявник зазначає, що в силу незалежних від КП "Березнекомуненергія" обставин різниця в тарифах виникає щороку.

Відповідно до відомостей бухгалтерського обліку КП "Березнекомуненергія", розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію за 2016-2019 роки: за 2016 рік сума різниці в тарифах склала 303,7 тис. грн.; за 2017 рік - 493,6 тис, грн.; у 2018 році - 810,9 тис. грн.; за 2019 рік - 1022,7 тис. грн.; а разом за описаний період 2 630 810,87 грн.

Також заявник зазначає, що відповідно до фінансових звітів КП "Березнекомуненергія" за 2016 - 2019 роки чистий збиток від господарської діяльності за 2016 рік склав 225,5 тис. грн., за 2017 рік склав 211,7 тис. грн., за 2018 рік 197,3 тис. грн., за 2019 рік 217,5 тис. грн.

Враховуючи викладене заявник зазначає, що коштів на погашення жодного із описаних боргів немає. КП "Березнекомуненергія" окрім теплопостачання не здійснює інших видів економічної діяльності, які мали б дозволити покрити щорічні збитки від здійснюваного основного виду діяльності. Заявник стверджує, що на майно комунальної власності котельні і теплотраси звернути стягнення неможливо. Натомість можливим шляхом погашення присудженої до стягнення заборгованості є надходження передбаченої нормами законодавства субвенції.

Поряд з тим заявник зауважує, що КП "Березнекомуненергія" єдине у місті Березне Рівненської області теплогенеруюче підприємство. Лише це підприємство має об`єктивну можливість забезпечувати населення послугами з теплопостачання. А відтак, у разі стягнення коштів за рішенням суду у справі №918/669/19, діяльність підприємства опиниться під загрозою зупинення, що призведе до кризової ситуації з теплопостачанням у місті Березне. При примусовому стягненні боргу КП "Березнекомуненергія" не матиме необхідної суми коштів для фінансування поточних виплат за договорами поставки газу, що діють у теперішньому часі, що у свою чергу призведе до припинення теплопостачання цілого населеного пункту в опалювальний період.

На підтвердження обставин, викладених у заяві, підприємством надано розрахунки обсягів заборгованості з різниці тарифів за 2016-2019 роки, а також фінансові звіти за 2016 -2019 роки.

Щодо вказаних обставин суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із нормами статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 року виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 року по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення суду у справі №918/699/19, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Водночас, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, а відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні вказаної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення. Тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать хвороба боржника або членів його сім`ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи - боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За частиною 1 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Частиною 1 статті 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3, 4 статті 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приписами частини 5 статті 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Аналізуючи наведені норми суд підсумовує, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Норма статті 331 ГПК України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в господарській справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочку суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, питання про відстрочення виконання рішення повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін. А тому під час розгляду заяви про відстрочку рішення мають бути досліджені та оцінені доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Важливо також дотримуватися розумного строку відстрочення.

При цьому суд зауважує, що вирішення питання про відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд, надавши оцінку обставинам, покладених в основу заяви про відстрочку виконання судового рішення, встановив, що основним видом економічної діяльності боржника є теплопостачання. Вказана діяльність є сезонною, від якої підприємство отримує дохід лише в опалювальний період, в літні періоди робота полягає в підготовці до чергового опалювального періоду.

У випадку примусового виконання рішення суду на всі банківські рахунки підприємства буде накладено арешт, що може негативно вплинути на роботу підприємства, унеможливить проведення ремонтних робіт на початок наступного опалювального сезону. КП "Березнекомуненергія" єдине у місті Березне Рівненської області теплогенеруюче підприємство.

Судом встановлено, що КП "Березнекомуненегія" не має наміру ухилятися від виконання судового рішення, про що свідчить позиція боржника.

Крім того, як видно з фактичних обставин справи, борг виник внаслідок різниці в тарифах.

З`ясовуючи питання щодо дотримання балансу інтересів сторін в даному випадку суд, серед іншого, вважає за необхідне дослідити наявність інфляційних процесів у економіці держави, та можливий негативний вплив на права позивача у зв`язку із відстроченням виконання рішення. Суд, природно, не має змоги оцінити інфляційні процеси, що матимуть місце в майбутньому, зокрема протягом року з дня ухвалення рішення. Однак суд має можливість оцінити інфляційні процеси за період з моменту ухвалення рішення до дня розгляду даної заяви. Так, індекс інфляції у листопаді 2019 року становив - 100,1; у грудні 2019 року мала місце дифляція - 99,8; у січні 2020 року - 100,2.

З огляду на незначні величини інфляції суд вважає, що позивач не зазнає шкоди у зв`язку з відстроченням виконання рішення протягом розумного строку з дня його ухвалення. Суд також встановив відсутність факту завдання збитків позивачу допущеним відповідачем простроченням виконання зобов`язання.

Водночас суд встановив наявність складного фінансового та економічного становища відповідача. На думку суду, головними причинами такого стану КП "Березнекомуненегія" є наступні об`єктивні причини: 1) невідповідність тарифів на послуги теплопостачання (підприємство не уповноважене самостійно встановлювати тарифи, які відповідають витратам за надання послуг, тому змушене надавати послуги за вартістю, нижчою від собівартості); 2) штрафні санкції на заборгованість, що утворилась у зв`язку з несвоєчасним фінансуванням з Державного бюджету субвенцій на покриття збитків; 3) заборгованість споживачів - населення міста Березне.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги загальний розмір суми, стягнутої судовим рішенням у цій справі, фінансовий стан боржника та ступінь його вини у виникненні спору, матеріальні інтереси сторін, загальний строк невиконання судового рішення, який є складовою права на справедливий судовий захист, суд вважає, що наведені відповідачем у цій справі обставини є такими, що істотно ускладнюють негайне виконання рішення від 05 листопада 2019 року, а тому існують підстави для відстрочення виконання рішення у даній справі.

Суд також ураховує, що за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява 60858/00).

А отже, враховуючи фінансовий стан сторін, та наявність наміру відповідача здійснити погашення суми заборгованості за поставлений позивачем газ за договором та приймаючи до уваги здійснення відповідачем господарської діяльності щодо виробництва та постачання теплової енергії, суд вважає, що відстрочення виконання рішення в даній справі на 9 місяців з дня ухвалення рішення, не порушить баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Одночасно відстрочення виконання судового рішення не вплине на фінансовий стан позивача та надасть змогу відповідачу провести претензійно-позовну та роз`яснювальну роботу зі своїми боржниками, стягнути дебіторську заборгованість, вжити заходів щодо відшкодування різниці в тарифах, вчинити інші дії, необхідні для акумуляції коштів задля погашення заборгованості за судовим рішенням, ухваленим у цій справі та уникнути вкрай негативних фінансових наслідків.

Підсумовуючи та приймаючи до уваги баланс інтересів сторін, суд вважає за необхідне відстрочити виконання рішення суду на 9 місяців з дня ухвалення рішення - до 05 серпня 2020 року включно.

Відповідно до частини 7 статті 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись статтями 234, 235, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального підприємства "Березнекомуненергія" про відстрочку виконання рішення задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 05 листопада 2019 року у справі №918/669/19 до 05 серпня 2020 року включно.

3. У решті заяви Комунального підприємства "Березнекомуненергія" про відстрочку виконання рішення відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 255, 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, - http://rv.arbitr.gov.ua.

підписано 13 березня 2020 року

Суддя Качур А.М.