ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
18.03.2020 Справа № 905/498/20
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Курило Г.Є.,
розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИГАНТИНА-2010», м.Київ
про забезпечення позову у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИГАНТИНА-2010», м.Київ
до відповідача: Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь
за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ МІСТОБУДУВАННЯ І АРХІТЕКТУРИ МАРІУПОЛЬСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, м. Маріуполь
за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОГРЕС-ЦИВІЛЬПРОЕКТ", м. Краматорськ
про визнання незаконним та скасування Рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області від 30.01.2020 №31 «Про затвердження проєкту «Розробка детальних планів територій м.Маріуполя для відведення земельних ділянок учасникам АТО» в районі вул.Ялтинської Приморського району»
без виклику представників учасників справи
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «БРИГАНТИНА-2010», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь про визнання незаконним та скасування Рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області від 30.01.2020 №31 «Про затвердження проєкту «Розробка детальних планів територій м.Маріуполя для відведення земельних ділянок учасникам АТО» в районі вул.Ялтинської Приморського району».
Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.03.2020 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/498/20.
В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області від 30.01.2020 №31 «Про затвердження проєкту «Розробка детальних планів територій м.Маріуполя для відведення земельних ділянок учасникам АТО» в районі вул.Ялтинської Приморського району» передбачає можливість відведення третім особам земельної ділянки під об`єктом нерухомості, який позивачу належить на законних підставах, що порушує права позивача, передбачені статтею 41 Конституції України, статтями 317, 321, 377, 415 Цивільного кодексу України, статтею 120 Земельного кодексу України. Крім того зазначив, що дане рішення фактично скасовує раніше прийняте Маріупольською міською радою рішення №6/18-1872 від 24.04.2012, що в контексті рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 є підставою для його скасування та вважає також, що дане рішення прийнято за межами компетенції відповідача всупереч статті 19 Конституції України тощо. Вважає, що вимоги по забезпеченню позову є розумними і обґрунтованими, забезпечують збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, прямий зв`язок між заявленими заходом до забезпечення позову і предметом позову. Позивач також зазначив, що в разі невжиття таких заходів імовірні утруднення виконання рішення Господарського суду через можливе виділення земельної ділянки під об`єктом нерухомості позивачу третім особам.
Розглянувши заяву позивача, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).
Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 4 згаданої статті передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Отже, аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.
Позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру, таким чином судове рішення у разі його задоволення не вимагатиме примусового виконання, в даному випадку досліджується підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Запропоновані позивачем заходи відносяться до заборони відповідачу та третім особам вчинити будь-які дії щодо реалізації (виконання) рішення, що ним оспорюються.
Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №31 від 30.01.2020 затверджено проєкт «Розробка детальних планів територій м.Маріуполя для відведення земельних ділянок учасникам АТО» в районі по вул.Ялтинської Приморського району, тоді як в позовній заяві позивач зазначив, що останній є власником об`єкту нерухомості, що розташований за адресою Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Іртишська, будинок 2.
Таким чином, при розгляді даного спору суд має встановити, чи були порушені права позивача при прийнятті рішення Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області №31 від 30.01.2020, до встановлення судом цих обставин, вжиття запропонованих заходів забезпечення позову, на думку суду, є передчасним та таким, що порушить баланс інтересів сторін.
Затвердження проєкту «Розробка детальних планів територій м.Маріуполя для відведення земельних ділянок учасникам АТО» в районі вул.Ялтинської Приморського району не є підставою для виникнення речового права на землю у третіх осіб, отже за наслідками дослідження поданої заяви суд зазначає, що заявником не подано належних доказів, які б підтверджували основну мету інституту забезпечення позову, а саме, що невжиття вказаних ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
За вказаних обставин суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИГАНТИНА-2010», м.Київ про забезпечення позову у справі.
Керуючись статтями 136, 137, 140, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИГАНТИНА-2010», м.Київ про забезпечення позову у справі відмовити.
Ухвала набрала чинності з моменту її підписання 18.03.2020.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи протягом десяти днів з дня її підписання до апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.Є. Курило