ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020м. ДніпроСправа № 904/6343/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В.

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення річних та пені за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 462 831,88 грн.

Представники:

від позивача Пясецький Д.В.

від відповідача Булгакова Ю.М.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 423 051,41 пені та 39 780,47 грн. - річних, нарахованих за порушення строків виконання зобов`язання в частині оплати газу, поставлено на підставі договору постачання природного газу № 3068/1718-КП-4 від 08.09.2017.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині оплати теплової енергії, поставленої йому в жовтні 2017 року - березень 2018 року за договором постачання природного газу № 3068/1718-КП-4 від 08.09.2017.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти позовних вимог та на підставі статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, просить суд, у випадку задоволення позову, зменшити суму пені на 90%, обґрунтовуючи це тим, що відповідач є комунальним підприємством, яке створене для задоволення потреб споживачів у теплопостачанні та відповідач не є фактичним споживачем природного газу, а заборгованість за спожиту теплову енергію виникла у зв`язку з несплатою саме споживачами.

Крім того, відповідач вказує на те, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, діяльність підприємства є збитковою, а невиконання зобов`язань є вимушеним. Також відповідач зазначає, що підприємство здійснює постійну роботу, спрямовану на стягнення заборгованості з населення.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не можуть братись судом до уваги з огляду на таке.

Боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів.

Відповідач фактично обґрунтовує свою правову позицію стосовно наявності підстав для зменшення неустойки несвоєчасним розрахунком його кінцевих споживачів.

Однак, у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Однією з обов`язкових умов застосування статті 233 ГК України є дослідження судом майнового стану сторін, обставини, що обумовили прострочення.

Таким чином, позивач просить суд при розгляді питання зменшення пені врахувати те, що станом на 01.10.2019 торгова дебіторська заборгованість (а основним видом діяльності підприємства є продаж газу) перед позивачем з боку споживачів становила 44, 438 млрд. грн., має тенденцію до зростання (роздруківка з офіційного сайту позивача додається).

Станом на 30.09.2019, відповідно до консолідованого звіту позивача, розмір короткострокових позик складає 34,466 млрд. грн., довгострокових 24,321 млрд. грн.; всього 60,787 млрд. грн.

Наведена інформація свідчить про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, у тому числі для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювальних сезонів 2017/2018, 2018/2019 та 2019/2020 років.

Таким чином, несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду 2019-2020.

Також позивач зазначає, що заборгованість контрагентів відповідача не є винятковим випадком, та відповідно не є підставою для зменшення штрафних санкцій.

До того ж позивач вказує на те, що відповідач в момент підписання договору погодився з встановленою в договорі відповідальністю, визначеною п. 8.2, а отже, останній вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

02.01.2020 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/6343/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.01.2020, про що постановлено ухвалу.

Ухвалою суду від 20.01.2020 господарським судом відкладено підготовче засідання до 24.02.2020.

Ухвалою суду від 24.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.03.2020.

11.03.2020 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині своєчасного розрахунку за отриманий природний газ на підставі договору постачання природного газу № 3068/1718-КП-4 від 08.09.2017.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: договір постачання природного газу № 3068/1718-КП-4 від 08.09.2017(а.с. 19-28); додаткова угода № 1 від 03.04.2018 (а.с. 29); акти приймання-передачі природного газу (а.с. 30-33); виписки з особистого рахунку (а.с. 34-250 1 том, 1-92 2 том).

08.09.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (даліпостачальник) та Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (далі - споживач) укладено договір № 3068/1718-КП-4 постачання природного газу.

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (пункт 1.2. договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору постачальник передає споживачу з 01.10.2017 по 31.03.2018 (включно) природний газ обсягом до 10800,00 тис.куб.метрів, у тому числі за місяцями, згідно з графіком, передбаченим цим пунктом.

В подальшому, додатковою угодою № 1 від 03.04.2018 до договору сторонами вносилися зміни до пункту 2.1. договору, а саме: постачальник передає споживачу з 01.04.20187 по 31.05.2018 (включно) природний газ обсягом до 700,0 тис.куб.метрів, у тому числі за місяцями, згідно з графіком, передбаченим цим пунктом.

У розділі 12 договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації газу з 01.10.2017 до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою № 1 від 03.04.2018 , сторонами вносилися зміни до пункту 12.1. договору та продовжувалася його дія в частині реалізації природного газу, - по 31.05.2018 (включно).

Згідно з пунктом 3.7. договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

На виконання умов договору позивачем у період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 59 219 266,45 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 30-33).

Вищевказані акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств сторін.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за договором.

Відповідно до умов пункту 5.4. договору загальна сума вартості природного газу за договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Згідно з пунктом 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач зобов`язання з оплати за переданий газ виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки з порушенням строків, передбачених умовами пункту 6.1 договору.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума річних за загальний період прострочення з 28.11.2017 по 23.04.2018 склала 39 780,47 грн.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За прострочення оплати за природний газ, сторони в договорі встановили відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який вона сплачується від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (8.2. договору).

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума пені за загальний період прострочення з 28.11.2017 по 23.04.2018 склала 423 051,41 грн.

Зазначені вище суми розраховані відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Заява відповідача щодо зменшення пені підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В підтвердження обставин, які на думку відповідача є підставою для зменшення пені, останнім до матеріалів справи надані такі докази:

- копії звіту про фінансові результати (про сукупний дохід) за 2016, 2017, 2018 та за І півріччя 2019;

- копію інформації про стан дебіторської заборгованості на 01.12.2019;

- копії договорів про реструктуризацію заборгованості відповідача.

- копію акту звіряння розрахунків між сторонами на 31.10.2019;

-довідка про стан оплати КП «Теплоенерго» по договорам реструктуризації перед АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»;

- рішення Дніпропетровської міської ради № 28/12 від 27.07.2016, № 24/23 від 19.07.2017 та № 32/47 від 24.07.2019 з додатками.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Законодавчі норми не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Тому, вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням усіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Надаючи оцінку розміру пені у цій справі, суд вважає необхідним враховати те, що відповідачем зобов`язання щодо сплати вартості спожитої теплової енергії за спірний період на загальну суму 59 219 266,45 грн., виконано ще в 2018 році. Більш того, слід зазначити про те, що прострочення в оплаті мало місце не значний проміжок часу, від 1 до 6 днів, і лише оплата останньої суми із вказаного періоду була перерахована з простроченням 36 днів, що також не є значним простроченням.

Суд також приймає до уваги те, що відповідач не є кінцевим споживачем теплової енергії, яка ним отримується, погоджується з його доводами відносно того, що значна заборгованість перед ним кінцевих споживачів істотно впливає на дисципліну його розрахунків із позивачем. Відповідач є підприємством комунальної форми власності, яке з урахуванням своєї профільної діяльності має стратегічне значення для регіону, а отже, є не допустимим доведення його до банкрутства.

Таким чином, враховуючи інтереси обох сторін, господарський суд вважає можливим зменшити розмір підлягаючої до стягнення пені на 50% .

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 509, 526, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, просп. Слобожанський, будинок 29; ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ) 39 780,47 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот вісімдесят гривень 47 коп.) річних, 211 525,70 грн. (двісті одинадцять тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень 70 коп.) пені, 6 942,48 грн. (шість тисяч дев`ятсот сорок дві гривні 48 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У решті позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги у порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.03.2020

Суддя І.Ф. Мельниченко