ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 рокуСправа № 912/339/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянув у судовому засіданні справу №912/339/20

за позовом Фермерського господарства "Карат СВ", вул. Жовтнева, 54а, смт. Петрове, Петрівський район, Кіровоградська область, 28300

до відповідачів

1. Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, вул. Центральна, 46, смт. Петрове, Петрівський район, Кіровоградська область, 28300

2. Управління Державної казначейської служби України в Петрвіському районі Кіровоградської області, вул. Центральна, 46, смт. Петрове, Петрівський район, Кіровоградська область, 28300

про стягнення 33 507,00 грн

Представники:

від позивача - Дем`яненко Т.О. адвокат, ордер серії КР № 14182 від 04.11.2019, посвідчення №231 видане 20.01.2004;

від відповідача 1 - Петрівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області - Грива А.А., довіреність № 37199 від 12.03.20;

від відповідача 2 - Управління Державної казначейської служби України у Петрівському районі Кіровоградської області - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Карат СВ" (далі - ФГ "Карат СВ", позивач) до Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - відділ ДВС, відповідач1) та Управління Державної казначейської служби України в Петрвіському районі Кіровоградської області (далі - відповідач2) про стягнення з державного бюджету безпідставно стягнутого виконавчого збору в розмірі 33 507,00 грн, а також судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про відсутність законних підстав у державного виконавця для стягнення виконавчого збору у розмірі, який визначений в постанові про відкриття ВП №58030946 та стягнення виконавчого збору від 09.01.2019, так як на час відкриття виконавчого провадження ще не набрав законної сили документ, який був підставою для примусового стягнення.

Ухвалою від 03.02.2020 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/339/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 25.02.2020.

19.02.2020 від Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області до суду надійшов відзив на позовну заяву №3075 від 18.02.2020, з доказами направлення іншим учасникам справи, відповідно до якого відповідач 1 просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки виконавче провадження № 58030946 закінчено 08.02.19. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" в зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документа в повному обсязі, тому підстав для повернення стягнутого виконавчого збору немає. Стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню лише у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

24.02.2020 позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача 1.

Відповідачем 2 відзив на позов суду не подано.

Ухвалою від 25.02.2020 господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2020.

02.03.2020 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 16.03.2020 суд розпочав розгляд справи по суті. Позивачем підтримано позовні вимоги, відповідачем 1 заперечено проти їх задоволення.

Відповідачем 2 повноважних представників не забезпечив, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем2 відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши усі обставини спору, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2019 старшим державним виконавцем Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58030946 про примусове виконання постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області № КР2525/43АВ/ТД-ФС від 07.11.2018 року про стягнення штрафу у розмірі 335070,00 грн з фермерського господарства "Карат СВ" та стягнення з ФГ "Карат СВ" виконавчого збору у розмірі 33507,00 грн.

Відповідно до виклику державного виконавця, керівника ФГ "Карат СВ" викликано на 15.01.2019 о 09.30 год. щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом.

24.01.2019 ФГ "Карат СВ" звернулось з заявою від 21.01.2019 до старшого державного виконавця Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області по виконавчому провадженню ВП №58030946 про зупинення виконавчого провадження, в зв`язку з тим, що постанова Управління Держпраці у Кіровоградській області № КР2525/43АВ/ТД-ФС від 07.11.2018 про стягнення штрафу у розмірі 335070,00 грн не вступила в закону силу, так як оскаржується в Кіровоградському окружному адміністративному суді. До заяви додано ухвалу суду від 10.12.2018 про відкриття провадження в адміністративній справі №1140/3145/18.

04.02.2019 Петрівський районний відділ ДВС повідомив ФГ "Карат СВ" листом про те, що відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження.

23.01.2019 Кіровоградський окружний адміністративний суд виніс рішення по адміністративній справі №1140/3145/18 за позовом ФГ "Карат СВ" до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, яким у задоволені позову відмовив.

Рішення суду у справі №1140/3145/18 оскаржено до Третього Апеляційного адміністративного суду, проте, за вимогою відділу ДВС, ФГ "Карат СВ" 06.02.2019 сплачено на депозитний рахунок Петрівського райвідділу ДВС ГТУЮ штраф та виконавчий збір в сумі 369 077,00 грн відповідно, до постанови державного виконавця від 09.01.2019, щоб уникнути накладення арешту на рахунки господарства.

Постановою Третього Апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 скасовано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 та ухвалено нове рішення, яким визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області № КР2525/43АВ/ТД-ФС від 07.11.2018 про накладення на ФГ "Карат СВ" штрафу у розмірі 335070,00 грн за порушення трудового законодавства, передбаченого ст.24 Кодексу законів про працю України.

Після скасування постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області № КР2525/43АВ/ТД-ФС від 07.11.2018, сплачений штраф в розмірі 335070,00 грн повернуто 06.02.2019 ФГ "Карат СВ".

04.07.2019 ФГ "Карат СВ" звернулось до Петрівського районного відділу ДВС з заявою №26 про повернення незаконно стягнених коштів за виконавчий збір. Листом №5529 від 19.07.2019 Петрівським районним відділом ДВС повідомлено ФГ "Карат СВ", що відділ ДВС 08.02.2019 виконавчий збір в розмірі 33507,00 грн платіжним дорученням №327 перераховано з депозитного рахунку до Державного бюджету України, тому повернути кошти відділом ДВС неможливо.

Обставини неможливості в добровільному порядку повернення безпідставно стягнутих коштів виконавчого збору і стали підставою для звернення з даним позовом.

Розглядаючи спір, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Третього Апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області № КР2525/43АВ/ТД-ФС від 07.11.2018 про накладення на ФГ "Карат СВ" штрафу у розмірі 335070,00 грн за порушення трудового законодавства, передбаченого ст.24 Кодексу законів про працю України, за якою 09.01.2019 відділом ДВС відкрито виконавче провадження № 58030946 та стягнуто виконавчий збір в сумі 33507,00 грн.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Обставини скасування відповідного виконавчого документа, свідчать про безпідставне стягнення відділом ДВС виконавчого збору в сумі 33507,00 грн, у зв`язку з чим підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Оскільки відповідно до наведених вище норм набувачем сплаченого боржником у виконавчому провадженні збору є Державний бюджет України, помилково або надмірно сплачені суми виконавчого збору підлягають стягненню саме з Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету здійснює Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок).

Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Згідно положень порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення готівковими коштами за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи). Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Таким чином, територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Державна виконавча служба України.

Зазначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою. Тому у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

При цьому в господарському процесі відповідно до частини четвертої статті 56 ГПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже, у цій справі відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у цій справі є Петрівський районний ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області (дії якого призвели до безспірного стягнення коштів) та Управління Державної казначейської служби України в Петрвіському районі Кіровоградської області (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету).

Відповідно до вимог господарського процесуального законодавства у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України. Висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення). У разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: 1) порядок і строк виконання рішення; 2) надання відстрочки або розстрочки виконання рішення; 3) забезпечення виконання рішення; 4) повернення судового збору; 5) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат; 6) дата складення повного судового рішення.

При цьому необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, наведена вище норма не встановлює.

У спорах про повернення помилково або надміру сплачених сум виконавчого збору, спірні суми мають стягуватись з Державного бюджету України.

Резолютивні частини рішень у вказаних спорах не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 у справі №910/23967/16.

За таких обставин, заявлені до стягнення грошові кошти в розмірі 33 507,00 грн підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Фермерського господарства "Карат СВ", а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення з відділу ДВС судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд враховує наступне.

Згідно ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Нормами ч. 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд приймає до уваги, що відділом ДВС вчинено дії по стягненню виконавчого збору під час дійсності виконавчого документа, а постанова про його скасування прийнята судом пізніше ніж позивачем сплачено виконавчий збір. Разом з тим, листом №5529 від 19.07.2019 Петрівським районним відділом ДВС повідомлено ФГ "Карат СВ", що відділ ДВС 08.02.2019 виконавчий збір в розмірі 33507,00 грн платіжним дорученням №327 перераховано з депозитного рахунку до Державного бюджету України, тому повернути кошти відділом ДВС неможливо, що вказує на те, що спір виник у зв`язку з неможливість повернення таких коштів відділом ДВС, так як останні повертаються згідно Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787.

Отже, господарський суд приходить до висновку, що підстави для покладення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу на відділ ДВС відсутні, тому судовий збір в сумі 2102,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фермерського господарства "Карат СВ" (вул. Жовтнева, 54а, смт. Петрове, Петрівський район, Кіровоградська область, 28300, і.к. 35867220) грошові кошти в розмірі 33 507,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.03.2020.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua