УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

17.03.2020Справа № 910/3701/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні води Карпат» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 10) до Фізичної особи-підприємця Борисової Зінаїди Степанівни ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 16 204,96 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінеральні води Карпат» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Борисової Зінаїди Степанівни (далі - відповідач) про стягнення 16 204,96 грн

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки №25/04-2019 від 25.04.2019 не розрахувався за отриманий товар, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення суму основної заборгованості, штрафні санкції та витрати на правову допомогу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" визначено, що з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 102 грн.

В пунктах 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви становить 2 102 грн.

Однак, в порушення вищевикладених вимог законодавства, представником позивача до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору чи заяви про звільнення від сплати судового збору. Це також підтверджено і дописом у позовній заяві (дослівно «Судовий збір не сплачено. Будемо усувати недоліки»).

Вищевикладене свідчить, що при зверненні до Господарського суду представником позивача не сплачено судовий збір у відповідному розмірі.

Окрім цього, частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3 цієї частини); зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п.4 цієї частини); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову (п.5 цієї частини); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8 цієї частини); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (п.9 цієї частини).

Як вбачається з позовної заяви, представником позивача до заявленої ціни позову у розмірі 16 204,96 грн включено суму основної заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 5 204,96 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 11 000,00 грн.

В той же час, приписами п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Судові витрати ж відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу, за приписами частини 3 вищевикладеної статті, до витрат пов`язаних з розглядом справи входять: витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, з вищевикладеного слідує, що витрати на правову допомогу не є складовою ціни позову та відносять до судових витрат.

Поряд з цим, відповідно до приписів статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та частина 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В той же час, при обґрунтовані позовних вимог, представник заявника на 4 сторінці позовної заяви зазначає, що відповідач був попереджений про вимогу від позивача про сплату суми боргу. Однак, в наданих додатках до позовної заяви така копія вимоги відсутня, як і не зазначено про неможливість подання відповідного доказу разом з позовною заявою.

При цьому, згідно частин 1, 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: - зі слів «Згідно з оригіналом», - назви посади, - особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, - дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Разом з цим, як вбачається з додатків до позову, а саме виписки по рахунку позивача від 05.03.2020, в якості «доказів» заявником до позову додано ксерокопію документу на якому відсутні відповідні відмітки її належного посвідчення, що є порушенням приписів п. 5.27 Уніфікованої системи організаціно-розпорядчої документації.

Також, в порушення вищевикладених приписів заявником подано до матеріалів позовної заяви копію договору поставки №24/04-2019 від 24.04.2019 та ордер серії КС №114656 у нечитабельному вигляді (відсутні частини текстів додатків, що виключає можливість точно ідентифікувати зміст укладеного договору та ордеру).

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених статтями 91, 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні води Карпат» без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 91, 162, 163, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні води Карпат» без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Мінеральні води Карпат» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання належних доказів сплати судового збору у розмірі 2102 грн;

- подання заяви з зазначенням окремо ціни позову та судових витрат;

- подання всіх наявних доказів (засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у читабельному вигляді.

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Т.В. Васильченко