ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 року м.Дніпро Справа № 912/48/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу судової колегії від 10.03.2020 року)

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від скаржника: Татаренко М.В., довіреність №06/19 від 10.12.2019 р., представник;

інші учасники процесу не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області

на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 16 січня 2020 року (суддя Кабакова В.Г.) за скаргою Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області на рішення та дії державного виконавця Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області у справі № 912/48/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд", 27656, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Степове, вул. Кільцева, 5

до відповідача Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області, 25015, м. Кропивницький, вул. Полтавська, 38

про стягнення 7 530 917,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 24.04.2019, залишеним без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2019, стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтрансбуд" заборгованості за договором підряду № 354 від 31.01.2012 на реконструкцію автомобільної дороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка (через Вінницю) на ділянці км 631+200-км 636+200 (завершення робіт) в розмірі 4 537 337,00 грн, інфляційні втрати в сумі 1 773 844,42 грн, 3% річних в сумі 407 241,53 грн, а також 100 776,34 грн судового збору.

22.05.2019 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

02.01.2020 Служба автомобільних доріг у Кіровоградській області зверулась зі скаргою на неправомірні рішення та дії посадової особи органу державної виконавчої служби №1461/16 від 27.12.2019, в якій просила:

- визнати неправомірними дії Державного виконавця Подільського відділу державної

виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального Управління юстиції у

Кіровоградській області Хитровського Дмитра Володимировича, що виявилися у винесені:

постанови від 26.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №60939268;

постанови від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення виконавчого збору в сумі

681 919,93грн;

постанови від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення зі Служби витрат виконавчого провадження у сумі 250,00 грн за заявою ТОВ "Спецтрансбуд" про примусове виконання наказу господарського суду від 22.05.2019 №912/48/19.

- визнати неправомірними та скасувати постанови Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального Управління юстиції у Кіровоградській області Хитровського Дмитра Володимировича:

від 26.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №60939268;

від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення виконавчого збору в сумі 681 919,93 грн;

від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення зі Служби витрат виконавчого провадження у сумі 250,00 грн за заявою ТОВ "Спецтрансбуд" про примусове виконання наказу господарського суду від 22.05.2019 №912/48/19.

- зобов`язати Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального Управління юстиції у Кіровоградській області Хитровського Дмитра Володимировича повернути наказ господарського суду Кіровоградської області від 22.05.2019 №912/48/19 стягувачу - ТОВ "Спецтрансбуд", у зв`язку з тим, що даний виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 16 січня 2020 року у задоволенні скарги щодо визнання неправомірними дій Державного виконавця Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Хитровського Д.В., що виявилися у винесені постанови від 26.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №60939268, а також визнання неправомірною та скасування постанови Державного виконавця Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Хитровського Д.В. від 26.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №60939268; зобов`язання Державного виконавця Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Хитровського Д.В. повернути наказ господарського суду Кіровоградської області від 22.05.2019 №912/48/19 стягувачу - ТОВ "Спецтрансбуд", у зв`язку з тим, що даний виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби відмовлено.

В частині визнання неправомірними дій Державного виконавця Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Хитровського Д.В., що виявилися у винесені постанови від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення виконавчого збору в сумі 681 919,93 грн; постанови від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 250,00 грн; визнання неправомірними та скасування постанов Державного виконавця Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Хитровського Д.В. від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення виконавчого збору в сумі 681 919,93 грн; від 26.12.2019 ВП №60939268 про стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 250,00 грн.- провадження у справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду, боржник- Служба автомобільних доріг у Кіровоградській області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду в частині незадоволених вимог скасувати та визнати в цій частині рішення та дії державного виконавця Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області неправомірними.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження щодо виконання наказу суду та здійснювати виконавчі дії, оскільки виконавчий документ не підлягає виконанню органами виконавчої служби.

На думку апелянта, для стягнення коштів з державних органів та державних підприємств, які фінансуються за рахунок коштів бюджету, передбачений інший порядок стягнення, а саме- органами казначейської служби, які не є органами примусового виконання рішення суду.

Проте, суд першої інстанції не врахував дані положення Закону « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», не врахував судову практику в аналогічних спорах, а саме- постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 року у справі № 905/2307/17, де суд визнав неправомірними дії державного виконавця щодо здійснення виконавчих дій по стягненню коштів з відповідача Служби автомобільних доріг у Донецькій області.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали суду в цій частині та задоволення скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 16.01.2020 року, постановлену суддею Кабаковою В.Г. за результатами розгляду скарги №1461/16 від 27.12.2019 Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області на рішення та дії державного виконавця Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області (повний текст ухвали складений 21.01.2020), у справі №912/48/19, розгляд призначено на 10.03.2020рік, колегією суддів у складі : головуючий суддя Березкіна О.В. ( доповідач), судді: Широбокова Л.П., Антонік С.Г.

У зв`язку з відпусткою судді Широбокової Л.П., та виходом з відпустки судді Дарміна М.О. відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 10.03.2020 року розгляд справи № 912/48/19 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. ( доповідач), судді: Дармін М.О., Антонік С.Г.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги.

Представники позивача та державного виконавця Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином , представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

10.03.2020 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки ухвала суду оскаржується лише боржником і лише в частині, яка стосується відкриття виконавчого провадження, то колегія суддів саме в цій частині здійснює перегляд ухвали господарського суду першої інстанції.

Ухвала суду в частині закриття провадження у справі сторонами не оскаржується, а тому в цій частині вона не є предметом апеляційного перегляду.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області від 22.05.2019 року державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального Управління юстиції у Кіровоградській області Хитровським Дмитром Володимировичем винесена постанова від 26.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №60939268.

Звертаючись із скаргою на рішення та дії державного виконавця, скаржник просив визнати неправомірними та скасувати постанову Державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального Управління юстиції у Кіровоградській області Хитровського Дмитра Володимировича від 26.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №60939268, посилаючись на відсутність повноважень у виконавчої службі для виконання наказу господарського суду у даній справі.

Відмовляючи у задоволенні скарги в цій частині, господарський суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах його повноважень і право Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області не було порушено, оскільки примусове виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника як з державної організації в розумінні ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" має відбуватись державним виконавцем в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", проте з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України також унормовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначається приписами Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Згідно зі ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Аналогічне положення закріплено в ч. 1 ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 6 Закону у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

З 01.01.2013 набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", нормами якого встановлені гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державні підприємство, установа, організація (далі за термінологією цього Закону "державне підприємство"), юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

У статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" зазначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" унормований порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства (установи, організації) або юридичної особи, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Отже, норми статей 3 та 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" розмежовують порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу та державного підприємства.

Так, ст. 4 цього Закону встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.п. 2-4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Держказначейство не є органом примусового виконання судових рішень, не здійснює заходів з примусового виконання рішень в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", а є встановленою Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" особою, яка здійснює гарантоване державою забезпечення виконання рішень суду способом безспірного списання коштів з рахунку боржника, зокрема, у випадку невиконання рішення суду про стягнення коштів з державної організації протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Згідно ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Тобто, вказаним Законом визначена процедура виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства, і обов`язок забезпечення його виконання покладається на керівника відповідного органу державної виконавчої служби, який подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

За змістом пунктів 3.1., 3.3., 3.9., 4.1., 4.4., 5.5. Положення про Службу автомобільних доріг у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 29.07.2019 №247, Служба є державною неприбутковою організацією юридичною особою публічного права, одержувачем бюджетних коштів, має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банків, рахунки в органах Казначейства. Джерелами фінансування є кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а також кошти з інших джерел, які надходять на рахунки Служби згідно з чинним законодавством для фінансування дорожнього господарства. Служба утримується в межах кошторису видатків, затвердженого Уповноваженим органом управління, за рахунок: коштів, передбачених у вартості будівництва, реконструкції та ремонту автомобільних доріг згідно з проектно-кошторисною документацією; коштів, передбачених у вартості експлуатаційного утримання автомобільних доріг; надходжень від здійснення іншої, не забороненої законодавством діяльності, в тому числі від коштів, розміщених на рахунках у банківських установах, надання в оренду майна та інших необоротних активів; інших надходжень, передбачених законодавством для неприбуткових організацій. Джерелами формування майна Служби є: державне майно, бюджетні кошти, а також кошти інших джерел, які згідно з чинним законодавством надходять на рахунки Служби для фінансування дорожнього господарства; кредити банків та інших кредиторів; безоплатні та благодійні внески; передане майно інших підприємств; інші джерела, не заборонені законодавством для неприбуткових організацій.

Служба заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України.

З огляду на викладене, боржником у даній справі є державна неприбуткова організація, а згідно з наведеними нормами держава відповідальна за виконання рішення, ухваленого на користь стягувача у цій справі, проте примусове виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника як з державної організації в розумінні ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" має відбуватись державним виконавцем в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

При цьому, процедура примусового виконання рішення має відбуватись з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Спірні правовідносини не унормовані приписами ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а тому доводи боржника про відсутність у виконавчої служби повноважень на здійснення виконавчого провадження, не ґрунтуються на нормах закону.

В той же час, Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

А Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", що має вищу юридичну силу ніж Порядок, визначає особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, державного підприємства або юридичної особи.

Разом з тим, п.п. 1 п. 9 розділу VI Бюджетного кодексу України, було врегульовано порядок виконання рішень суду про стягнення коштів державного бюджету виключно Казначейством України до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів. Проте, 03.08.2011 затверджено вищевказаний Порядок, а з 01.01.2013 набрав чинності Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", тобто станом на час розгляду даної скарги, питання виконання рішень суду про стягнення коштів державного бюджету врегульовано Порядком та Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Враховуючи вищевикладене, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржувані дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах його повноважень і право Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області не було порушено.

При цьому, доводи апелянта про те, що виконавча служба не є органом, який має право виконувати дане рішення є неспроможними, оскільки стаття 4 Закону « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» зазначає, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється з порядку, визначеному Законом України « Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим законом.

У разі, якщо рішення суду про стягнення коштів не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто, сам спеціальний закон, на який посилається апелянт, передбачає саме первинні дії виконавчої служби щодо виконання рішення суду - відкриття виконавчого провадження.

Саме посадові особи виконавчої служби здійснюють подальші дії для реалізації механізму перерахування бюджетних коштів стягувачу ( п.3 статті 4 Закону « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»), а тому державний виконавець відкрив виконавче провадження з дотриманням положень законодавства.

Доводи апелянта, викладені ним в судовому засіданні про те, що ним вживались дії щодо перерахування бюджетних коштів на погашення заборгованості, не свідчать про неправомірність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.

Посилання апелянта на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 року у справі № 905/2307/17 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує лише висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не апеляційних судів.

Інші доводи є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Кіровоградської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 16.01.2020 року у справі № 912/48/19 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Службу автомобільних доріг у Кіровоградській області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.03.2020року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя С.Г.Антонік