АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2113/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Діброви Г.І.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

За участю представників сторін:

від ОСББ Суворовський 56-56А керівник Князь Б.Ю. та адвокат Доніна Л.А.

від ОК ЖЕК „Суворовський - адвокат Савицька О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу Житлово-експлуатаційний кооператив „Суворовський

на рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2019

по справі №916/2113/18

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Суворовський 56-56А

до Обслуговуючого кооперативу Житлово-експлуатаційний кооператив „Суворовський

про зобов`язання вчинити дії, визнання відсутності будь-яких відносин між позивачем та відповідачем, визнання безпідставним нарахування плати за житлово-комунальні послуги, та за утримання будинку і прибудинкової території

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Суворовський 56-56А (далі ОСББ Суворовський 56-56А) звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Обслуговуючого кооперативу Житлово-експлуатаційний кооператив „Суворовський (далі ОК ЖЕК „Суворовський) в якому просило:

- зобов`язати відповідача списати з балансу та передати в управління позивача багатоквартирні житлові будинки №56 та 56А, разом із документацією (згідно переліку наведеному у позові);

- зобов`язати відповідача передати активи будинку - допоміжне приміщення трансформаторну підстанцію та дахову котельну разом з працюючим обладнанням позивачу;

- зобов`язати відповідача повернути всі переплати за неотримані послуги з боку співвласників позивача на рахунок позивача;

- визнати відсутність будь-яких відносин між співвласниками квартир/приміщень позивача та відповідачем у сфері надання житлово-комунальних послуг починаючи з 01.09.2018 р.;

- визнати безпідставним нарахування співвласникам квартир/приміщень позивача плати за житлово-комунальні послуги, плати за утримання будинку і прибудинкової території з боку відповідача починаючи з 01.09.2018 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ОСББ Суворовський 56-56А було прийнято рішенням про самостійне управління багатоквартирним будинком, проте відповідач у порушенням вимог чинного законодавства, не виконує свого обов`язку з передачі цього будинку в управління позивачу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.12.2019 позов задоволено частково, зобов`язано відповідача передати в управління позивачу багатоквартирні житлові будинки №56 та 56А разом із документацією щодо технічного стану об`єкта, щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності та зобов`язано відповідача передати позивачеві допоміжне приміщення багатоквартирних житлових будинків №56 та 56А - трансформаторну підстанцію та дахову котельну разом з працюючим обладнанням, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції, пославшись на приписи ч.ч. 18, 19 ст.6 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, ст. 12 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, Правила управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій зазначив, що 01.08.2018 р. проведено державну реєстрацію ОСББ „Суворовський 56-56А на загальних зборах якого прийнято рішення про затвердження об`єднання будинків шляхом злиття (приєднання) ОСББ „Суворовський 56, будинку №56 та будинку №56А та обрання форми правління ОСББ „Суворовський 56-56А самостійна без залучення ОК ЖЕК Сувовровський. 23.08.2018 р. позивач повідомив відповідача про обов`язок у тримісячний строк забезпечити передачу до ОСББ „Суворовський 56-56А примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. Отже, у відповідача виник обов`язок передачі позивачу примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж в строк до 01.11.2018 р. Проте, вказану заяву відповідачем залишено без відповіді та задоволення.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача передати в управління позивачу багатоквартирні житлові будинки №56 та 56А разом із визначеною документацією, а також допоміжних приміщень багатоквартирних житлових будинків №56 та 56А - трансформаторної підстанції та дахової котельної разом з працюючим обладнанням.

Решта позовних вимог судом першої інстанції відхилена у зв`язку із їх необґрунтованістю.

Не погодившись із даним рішенням до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулося ОК ЖЕК „Суворовський з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2019 скасувати частково, у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача передати позивачеві допоміжне приміщення багатоквартирних житлових будинків №56 та 56А - трансформаторну підстанцію та дахову котельну разом з працюючим обладнанням, та передати паспорт земельної ділянки; план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений, відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА- 2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998р. №56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06,1998р. за №393/2833 та рішенням про відведення земельної ділянки під забудову відмовити.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення в частині зобов`язання відповідача окремо передати позивачу допоміжні приміщення багатоквартирних житлових будинків №56 та 56А - трансформаторну підстанцію та дахову котельну разом з працюючим обладнанням є необґрунтованим, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню за нижченаведеного.

Так, за твердженням апелянта, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач прийняв на баланс житлові будинки на підставі Актів приймання-передачі від 12.08.2016 та від 01.02.2017 р. При цьому, трансформаторна підстанція, яка обслуговує зазначені будинки, на баланс Кооперативом не приймалася, у вищевказаних Актах відсутня, на балансі Кооперативу не обліковується. Натомість, як стверджує скаржник, згідно з наявними у справі Актами № 4754 від 21.06.2017 р. та 4926 від 21.06.2017р., визначена балансова належність трансформаторної підстанції до електропостачальної організації ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго». Проте при розгляді справи суд не встановив особу, якій належить трансформаторна підстанція, та яка має правові підстави та можливість передати трансформаторну підстанцію в управління позивачу. Крім того, як вважає скаржник, зобов`язанням відповідача передати трансформаторну підстанцію разом з працюючим обладнанням судом порушено законні права та інтереси ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (в теперішній час ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна організація»), яке не було залучено до участі у справі.

З приводу зобов`язання відповідача передати позивачу допоміжне приміщення багатоквартирних житлових будинків №56 та 56А - дахову котельну разом з працюючим обладнанням, апелянт вважає що такі вимоги суперечать приписам ст.382 ЦК України та ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». За твердженням апелянта, окремий об`єкт нерухомого майна, такий як дахова котельні з працюючим обладнанням, в Державному реєстрі нерухомого майна відсутній. Таким чином, до складу багатоквартирних житлових будинків входить дахова котельня як їх складова частина, а рішення суду в частині окремої передачі не існуючої як окремий об`єкт дахової котельні з працюючим обладнанням виконати неможливо, що може потягнути для відповідача негативні наслідки, пов`язані із відповідальністю, яку на нього може бути покладено у зв`язку із невиконанням судового рішення.

Скаржник також вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги підтверджений наявними у справі доказами факт, що земельна ділянка, на якій розташовано житлові будинки знаходиться у приватній власності ТОВ «Сув-Град», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та надано необґрунтовану перевагу правам та інтересам співвласників житлового будинку перед правами та інтересами власника земельної ділянки. Таким чином, на переконання апелянта, судом протиправно зобов`язано відповідача передати позивачу - паспорт земельної ділянки; план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений, відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998р. №56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998р. за №393/2833 та рішенням про відведення земельної ділянки під забудову. До того ж, як вважає апелянт, у порушення приписів ст. 50 ГПК України, судом першої інстанції не було залучено до участі у справі ТОВ «Сув-Град».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №916/2113/18 за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу Житлово-експлуатаційний кооператив „Суворовський на рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 призначено справу до розгляду на 25.02.2020.

У судовому засіданні від 25.02.2020 оголошено перерву до 11.03.2020.

11.03.2020 судом апеляційної інстанції отримано пояснення відповідача до яких додано Акт приймання-передачі обладнання котельні та технічної документації від 30.11.2019. В своїх поясненнях відповідач зазначає, що після прийняття оскаржуваного рішення, на підставі Акту від 30.11.2019, обладнання дахової котельні, що забезпечує опаленням житловий комплекс багатоквартирних будинків було передано відповідачем позивачеві. Окремий об`єкт нерухомого майна, такий як дахова котельня, в Державному реєстрі нерухомого майна відсутній. Таким чином, як вважає відповідач, дахова котельня входить до складу багатоквартирних будинків як складова частина, а рішення суду в частині окремої передачі не існуючої як окремий об`єкт дахової котельні виконати неможливо, що може потягнути для відповідача негативні наслідки, пов`язані із відповідальністю, яку на нього може бути покладено у зв`язку із невиконанням судового рішення.

Також 11.03.2020 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання відповідача про залучення третіх осіб в якому він просить залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Одесаобленерго». В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначає, що оскаржуваним рішення його зобов`язано передати позивачеві допоміжне приміщення багатоквартирних житлових будинків трансформаторну підстанцію. Згідно листа АТ «Одесаобленерго» від 24.01.2020, який було отримано відповідачем після подання апеляційної скарги, ТП 6202 знаходиться у власності АТ «Одесаобленерго». У відповідності до Актів розмежування балансової належності електромереж, ТП 6202 це трансформаторна підстанція, через яку здійснюється електропостачання житлових будинків позивача. Отже, як вважає відповідач, ТП 6202 не є допоміжним приміщенням багатоквартирних будинків, а є власністю АТ «Одесаобленерго».

За твердженням відповідача, оскаржуваним рішенням на нього покладено обов`язок передати позивачеві ТП 6202, яка не перебуває у його власності, а тому рішення суду не може бути виконано. В результаті у позивача може виникнути право вимоги стосовно АТ «Одесаобленерго», який є власником ТП. Водночас, як вважає відповідач, АТ «Одесаобленерго» може пред`явити вимоги до нього з приводу передачі ТП 6202 позивачу. Отже, рішення суду може вплинути на права та обов`язки АТ «Одесаобленерго», а тому, як вважає відповідач, його необхідно залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Розглянувши під час судового засідання від 11.03.2020 дане клопотання колегія суддів вирішила відмовити у його задоволенні з наступних підстав.

Статтею 50 ГПК України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Отже, особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість в результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Причому предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи.

Зважаючи на це є неможливим покладення на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-яких матеріально-правових обов`язків, а також установлення чи захист їх прав і, в такий спосіб, винесення рішення або ухвали суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №911/1506/17, від 03.04.2018 у справі №911/1330/17.

Звертаючись із клопотанням про залучення АТ «Одесаобленерго» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відповідач не зазначив яким чином прийнятті по даній справі рішення можуть вплинути на права та обов`язки АТ «Одесаобленерго».

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (п.3 ч.2 ст.331 ЦК України).

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Так наявні матеріли справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження набуття АТ «Одесаобленерго» права власності на ТП 6202, через яку здійснюється електропостачання житлових будинків позивача.

У судовому засіданні від 11.03.2020 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Представники позивача надали пояснення відповідно до яких не погоджуються із доводами апеляційної скарги, просять залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи та перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, на підставі актів приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 12.08.2016 р. та від 01.02.2017 р. будинки за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Крижанівка, вул. Генерала Бочарова, 56 та Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Крижанівка, вул. Генерала Бочарова, 56А передано з балансу ТОВ РЕА-ГРУП на баланс ОК Житлово-експлуатаційний кооператив „Суворовський.

Відповідно до Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Суворовський 56-56А, затвердженого установчими загальними зборами ОСББ „Суворовський 56-56А, яке оформлене протоколом від 15.07.2018 р., об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків №56, 56А, які розташовані за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Генерала Бочарова, відповідно до Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Житловий комплекс утворений з двох багатоквартирних будинків, які об`єднані спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, єдиною інженерною інфраструктурою, мають різні вузли обліку постачання: води, тепла та електроенергії.

01.08.2018 р. проведено державну реєстрацію ОСББ „Суворовський 56-56А на загальних зборах якого прийнято рішення про затвердження об`єднання будинків шляхом злиття (приєднання) ОСББ „Суворовський 56, будинку №56 та будинку №56А та обрання форми правління ОСББ „Суворовський 56-56А самостійна без залучення ОК ЖЕК Сувовровський.

23.08.2018 р. позивач надіслав на адресу відповідача заяву/повідомлення про обов`язок у тримісячний строк передати до ОСББ примірника технічної та іншої передбаченої чинним законодавством документації на будинки 56 та 56а, в якій позивач повідомив відповідача про проведення 15.07.2018 р. Загальних зборів співвласників, на яких було вирішено про визначення форми правління ОСББ „Суворовський 56-56А самостійну без залучення відповідача з передачею (житлового комплексу) будинків №56, 56А і допоміжних приміщень (котельну з обладнанням) за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Генерала Бочарова, шляхом списання з балансу ОК ЖЕК Суворовський в управління ОСББ з документацією у встановлені законом терміни.

Проте, вказану заяву відповідачем залишено без відповіді та задоволення, що й стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі, якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, примірник технічної документації на будинок передається управителю, якщо його обрано відповідно до закону. У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком особа, яка здійснювала управління, повинна передати наявну в неї технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок особі, визначеній співвласниками такого будинку. У разі зміни управителя попередній управитель повинен передати наявну в нього технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок новому управителю.

Пунктом 2.2 Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, які затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 № 13, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.04.2009 за № 377/16393 (Правил), які були чинними на момент звернення позивача з даним позовом, визначено, що при передачі об`єкта в управління попередній балансоутримувач чи особа, що здійснювала управління будинком, надає замовнику, а замовник передає особі, що буде здійснювати управління будинком, оригінали або належним чином завірені копії документів (у разі зберігання оригіналів документів у місцевих архівах): щодо технічного стану об`єкта, у тому числі: проектно-кошторисну документацію та виконавчі креслення на кожний будинок та споруду об`єкта; акт технічного стану об`єкта на момент приймання - передачі; схеми внутрішньобудинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; виконавчі креслення контурів заземлення (для споруд, які мають заземлення); паспорти котельного господарства, котлові книги; паспорти ліфтового господарства; кошториси, описи робіт з поточного та капітального ремонту; акти технічного огляду; журнали заявок мешканців об`єкта; протоколи виміру опору ізоляції електромереж; протоколи огляду системи вентиляції; щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом; обліку мешканців об`єкта, а також власників, співвласників окремих приміщень об`єкта, які у ньому не мешкають; правовідносин попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, з юридичними або фізичними особами у сфері надання та оплати житлово-комунальних послуг, найму, оренди та користування приміщеннями об`єкта; планових заходів за попередній та на поточний роки, необхідних для утримання об`єкта відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для збереження належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж об`єкта.

Відповідно до пункту 2.3 Правил у разі відсутності документів, передбачених цим пунктом, відмітка про це робиться у акті приймання-передачі об`єкта. Відсутні документи виготовляються чи відновлюються за рахунок попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, протягом одного місяця з моменту складення акта приймання-передачі об`єкта та передаються ним особі, що буде здійснювати управління будинком, з оформленням додатка до акта приймання-передачі.

Пунктом 5 Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про реалізацію Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 11.10.2002 № 1521, встановлено, що передача житлового комплексу або його частини з балансу на баланс проводиться разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж тощо) у двомісячний термін після надходження відповідного звернення від об`єднання. У разі втрати план земельної ділянки, технічний паспорт будинку або технічна документація виготовляються чи відновлюються за рахунок підприємства, установи чи організації, з балансу яких передається житловий комплекс або його частина, протягом місяця після надходження відповідного звернення від об`єднання.

Відповідно до частин 18, 19 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.

Отже, імперативними положеннями ч. 18 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", передбачений обов`язок попереднього балансоутримувача будинку передати документацію на будинок об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку з дня державної реєстрації об`єднання, і такий обов`язок підлягає виконанню без будь-яких інших додаткових умов.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/6167/18 від 05.07.2019, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № 917/1208/18 від 13.11.2019, № 921/753/16-г/11 від 11.06.2019.

З урахуванням вище наведених законодавчих приписів та обставин справи, які свідчать про проведення 01.08.2018 р. державної реєстрації ОСББ „Суворовський 56-56А, у позивача виникло право витребувати у попереднього управителя будинком, яким є відповідач, спірну документацію на підставі частин 18, 19 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". При цьому у відповідача виник обов`язок у тримісячний строк передати спірну документацію на будинок, тобто до 01.11.2018 р.

Враховуючи те, що строк виконання відповідачем свого обов`язку щодо передання позивачеві спірної документації є таким, що настав, проте відповідач свого обов`язку не виконав, колегія суддів вважає позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача передати позивачеві в управління багатоквартирні житлові будинки №56 та 56А разом із документацією та допоміжними приміщеннями є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача списати з балансу багатоквартирні житлові будинки №56 та 56А, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду з приводу відмови у їх задоволенні, оскільки позивачем не обґрунтовано, із посилання на приписи чинного законодавства, наявності такого обов`язку у відповідача. До того ж, Порядок списання з балансу багатоквартирних будинків, який затверджений постановою КМУ від 20.04.2016р. №301 не встановлює механізм списання з балансу багатоквартирних будинків міністерствами, іншими центральними органами виконавчої служби, державними підприємствами та органами місцевого самоврядування.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта з приводу того, що трансформаторна підстанція, яку судом першої інстанції зобов`язано відповідача передати на баланс позивача, перебуває у власності ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (п.3 ч.2 ст.331 ЦК України).

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Так наявні матеріли справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» права власності на трансформаторні підстанцію, яка здійснює постачання електричної енергії до будинків позивача.

Колегією суддів не приймаючись до уваги твердження апелянта з приводу протиправного зобов`язання судом першої інстанції відповідача передати позивачу - паспорт земельної ділянки; план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений, відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998р. №56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998р. за №393/2833 та рішенням про відведення земельної ділянки під забудову.

Так, обов`язок щодо передачі означеної документації визначено п.2.2. Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, які затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 №13.

Статтею 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.

Отже, норми ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" ставлять в пряму залежність не тільки обов`язок передати документацію протягом трьох місяців, а також й обов`язок колишнього балансоутримувача відновити втрачені документи протягом шести місяців з дня державної реєстрації ОСББ.

Чинне законодавство, покладаючи обов`язок на колишнього балансоутримувача багатоквартирного будинку передати ОСББ примірник технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, не ставить виконання такого обов`язку в залежність від наявності чи відсутності таких документів у колишнього балансоутримувача, а також наявності коштів для виготовлення документів.

Щодо посилання апелянта на те, що Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.08.2019 №183 визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 2 лютого 2009 №13 «Про затвердження Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд», колегія суддів зазначає, що відповідно до п.2 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 №1-рп/99 справа №1-7/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що Правила управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, які були чинним станом на час звернення позивачем із позовом до суду, підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Судова колегія також наголошує, що з втратою чинності Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, нових Правил, які б регулювали спірні правовідносин затверджено не було.

Також слід відзначити, що відповідно до п.п. 1.2, 1.2.1, 1.2.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, до складу технічної документації постійного зберігання включаються: технічний паспорт на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок; проектно-кошторисна документація зі схемами влаштування внутрішньобудинкових мереж водопостачання, каналізації, центрального опалення, тепло-, газо-, електропостачання тощо; акти державної комісії про приймання жилого будинку в експлуатацію; паспорти котельного господарства, котлові книги, у разі наявності вбудованих та прибудованих котелень; паспорти ліфтового господарства; акти приймання-передачі жилого будинку у разі зміни його власника чи балансоутримувача.

Технічна документація коректується в міру зміни технічного стану будинку, переоцінки основних фондів, проведення його капітального ремонту або реконструкції, переобладнання, перепланування та зміни цільового призначення будинку, квартири (кімнати). До складу документації, яка ведеться виконавцями послуг, входять: кошториси, описи робіт на поточний і капітальний ремонт; акти технічних оглядів; журнали заявок жителів; протоколи вимірювань опору електромереж (за наявності); протоколи вимірювань вентиляції.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2019.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 19.12.2019 р. у справі №916/2113/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.03.2020.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Діброва Г.І.