ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16.03.2020 Справа № 905/1965/19 (905/471/20)

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В. розглянувши матеріали господарської справи за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 Акціонерного товариства «К.Енерго» та відповідача 2 Держави України про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1 Акціонерного товариства «К.Енерго» та відповідача 2 Держави України про стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

За приписами п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до порядку надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів, встановленого ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Проте, під час здійснення перевірки позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 було виявлено відсутність доказів, які підтверджують надсилання копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача.

З огляду на наведене, за висновками суду, позивачем не виконано належним чином вимоги п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України щодо направлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками.

Враховуючи, що серед додатків до позовної заяви ОСОБА_1 судом було виявлено примірник позовної заяви з додатками для відповідача, господарський суд звертає увагу заявника на те, що діючим господарським процесуальним законодавством України не передбачено права чи обов`язку суду надсилати вказані документи відповідачу чи іншим особам. Натомість, як було зазначено судом вище, такий обов`язок в силу норм п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України покладено на заявника позову.

Крім того, відповідно до п. п. 3-4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Проте, позивачем не дотримано вищенаведених вимог Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві відсутня прохальна частина позову з конкретно визначеним предметом, а саме з матеріально-правовою вимогою до Акціонерного товариства «К.Енерго» та Держави України.

При цьому, суд відзначає, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідачів, стосовно яких позивач просить прийняти судове рішення, повинна бути чітко визначена позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, яка повинна викладатися чітко й безумовно.

Також, за змістом п.п.5, 8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.2 ст.80, ч.2 ст.164 вказаного нормативно-правового акту позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч.1 ст.76, ст.78 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.91 вказаного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За змістом ч.8 ст.42 вказаного кодексу, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Порядок засвідчення копій документів визначений п.5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

Всупереч вимогам ст.162 Господарського процесуального кодексу України позивачем у позовній заяві не вказано перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви,а додані до позовної заяви додатки не засвідчені належним чином.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України позивачами і відповідачами в судовому процесі у господарських судах можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи.

Згідно з ст. 6 Конституції України Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Держава - це політична форма організації правління, що характеризується суверенною владою, політичним та публічним характером, реалізацією своїх повноважень на певній території через систему спеціально створених органів та організацій, за допомогою яких здійснюється політичне, економічне та ідеологічне управління суспільством та керівництво загальносуспільними правами.

Звернувшись з позовною заявою до держави України ОСОБА_1 не зазначив безпосереднього підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи у відповідності до Господарського процесуального кодексу України, яка може бути відповідачем у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що наведені обставини свідчать про невідповідність позовної заяви формі та змісту передбаченої приписами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не виконано вимоги ст.162 , 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1 Акціонерного товариства «К.Енерго» та відповідача 2 Держави України про стягнення заборгованості - залишити без руху.

2. ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки, а саме привести у відповідність позовну заяву відповідно до вимог зазначених у ст. 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України та відправити копію позовної заяви та доданих до неї документів з описом вкладеного на адресу відповідача 1,2 та надати суду докази відправки - в строк до 25.03.2020 року.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набрала чинності з дати підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Зекунов