ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.03.2020р. Справа № 904/1561/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Васильєв О.Ю., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" , м.Київ про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Благовісна Лариси Борисівни, м. Кривий Ріг заборгованості за кредитним договором №Б/Н від 09.12.2013р. в загальному розмірі 14 984, 70 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області 19.03.2020р. надійшла заява АТ КБ "Приватбанк" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ФОП Благовісна Л.Б. 894, 36 грн. - заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.12.13р. ; 2 522, 30 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 8 145, 35 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 3 422, 69 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Розглянувши заяву та подані заявником докази, суд дійшов висновку про необхідність часткової відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім суми основної заборгованості за кредитом в розмірі 894, 36 грн., заявником заявлено до боржника вимоги щодо стягнення 2 522, 30 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 145, 35 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 3 422, 69 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом за кредитним.

Однак, в порушення п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, заявником не долучено до заяви документів, які б підтверджували заявлені вимоги та свідчили про існування у боржника заборгованості з відсотків та пені за договором у відповідному розмірі.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 03.07.19р. у справі № 342/180/17 Велика палата Верховного Суду дійшла таких правових висновків. Правила ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк». За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані Банком Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, Витяги з Тарифів та Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із боржником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За відсутності підпису боржника на Умовах та правилах надання банківських послуг, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. А також, що відповідні Умови є складовою укладеного між сторонами договору.

Враховуючи наведене, з огляду на відсутність в документах, доданих заявником до заяви про видачу судового наказу, підписаних боржником Умов та правилах надання банківських послуг, заявлені заявником вимоги про стягнення 2 522, 30 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 8 145, 35 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 3 422, 69 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом за кредитним, не є документально підтвердженими. Оскільки за відповідних умов у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідні умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та комісії.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу. Всупереч наведеним вимогам закону (п. 4 ч. 2 ст. 150) заявник не надав суду документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Також, згідно пункту 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України: суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи наведене (оскільки заявником не додано до заяви документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, і відповідно не підтверджено виникнення права грошової вимоги щодо 2 522, 30 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 8 145, 35 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 3 422, 69 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом), господарський суд на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України відмовляє у видачі судового наказу в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з Фізичної особи - підприємця Благовісна Лариси Борисівни: 2 522, 30 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 8 145, 35 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 3 422, 69 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом за кредитним договором №б/н від 09.12.13р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 23.03.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.Ю.Васильєв