ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020м. ДніпроСправа № 904/325/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ", с. Холоднянське, Черкаська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ПРО ПЛЮС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 143 078,17 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ПРО ПЛЮС" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 143 078,17 грн, з яких: попередня оплата за договором у розмірі 119 687,44 грн, пеня у розмірі 20 995,13 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 2 395,60 грн та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 була надіслана всім учасникам справи завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №904/325/20, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 121118 від 12.11.2018 в частині своєчасної поставки товару.

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки. Позивачем було здійснено передоплату у розмірі 1 171 200,00 грн. Натомість відповідач лише частково поставив товар на суму 1 046 512,56 грн. Також, відповідачем було частково повернуто суму попередньої оплати у розмірі 5 000,00 грн, у зв`язку з чим заборгованість становить 119 687,44 грн.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору поставки нараховано пеню у розмірі 20 995,13 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 2 395,60 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 525, 526, 549, 551, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

12.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРІН ПРО ПЛЮС" (постачальник) було укладено договір поставки № 121118 (арк.с.9).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, передати у власність покупцеві сировину, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити визначену сировину. Сировиною згідно цього договору є цибуля очищена, 2 сорту, що постачається для заморожування.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що датою поставки сировини вважається дата підписання сторонами видаткової накладної, яка видається постачальником покупцю. Право власності на сировину переходить до покупця з моменту приймання сировини

Відповідно до пункту 2.5 договору, постачальник в момент поставки сировини надає покупцю на кожну партію сировини, рахунок фактуру (на партію сировини, яка поставляється на умовах післяплати або попередньої оплати видаткову накладну, податкову накладну, документ, що посвідчує якість сировини та її походження (довідку з Держкомзему або сільради про наявність земель в оренді та довідку виробника).

Постачальник поставляє сировину окремими партіями на умовах визначених п.2.1 цього договору відповідно до заявок покупця не пізніше 3-х (трьох) календарних днів з моменту отримання заявки покупця або в інший строк, визначений у заявці покупця за умови повної передоплати або після виплати такої сировини. Завантаження товару у місці поставки здійснюється силами та за рахунок постачальника (пункт 3.2 договору)

Пунктом 4.1 договору за поставлену постачальником сировину покупець здійснює оплату грошовими коштами шляхом її перерахування на банківський рахунок постачальника зазначений у даному договорі. За домовленістю сторін вартість за 1кг. цибулі очищеної, що відповідає характеристикам згідно п. 1.1. договору становить 11 (одинадцять) гривень 00 коп. з ПДВ.

Відповідно до пункту 4.2 договору, покупець здійснює оплату сировини в національній валюті України на підставі виставленого рахунку за ціною по кожній окремій партії продукції такому порядку:

- перша поставка сировини здійснюється на умовах попередньої оплати в розмірі 150 000(сто п`ятдесят тисяч гривень, залишкова вартість сировини сплачується протягом 2 (двох) банківських днів з моменту прийняття сировини відповідно до п. 3.1. договору.

- оплата наступних поставок сировини узгоджується сторонами шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Відповідачем було виставлено позивачу рахунки на оплату на загальну суму 1 171 200,00 грн (арк.с.12-18).

Позивачем у повному обсязі було оплачено вищезазначені рахунки, що підтверджується платіжними дорученнями та банківським виписками (арк.с.19-35).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність товар на загальну суму 1 046 512,56 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними (арк.с.38-46).

Відповідачем було частково повернуто суму передоплати у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками (арк.с.36-37).

Відтак, сума непоставленого товару становить 119 687,44 грн.

На час прийняття рішення, доказів поставки товару на суму 119 687,44 грн сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між сторонами склались правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів поставки товару на суму 119 687,44 грн від представників сторін не надійшло.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Згідно пункту 5.6 договору, постачальник зобов`язаний повернути покупцеві суму внесеної попередньої оплати без окремої вимоги покупця, у випадку затримки поставки сировини більше ніж на 10 (десять) календарних днів.

Оскільки остання оплата за товар відбулась 01.03.2019, тому відповідач відповідно до пункту 3.2 договору повинен був поставити товар до 04.03.2019 включно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо поставки товару більш ніж на 10 календарних днів, тому відповідно до 5.6 договору у відповідача виник обов`язок повернути суму попередньої оплати 15.03.2019.

Станом на час розгляду справи доказів повернення суми попередньої оплати у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 119 687,44 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.1 договору, у випадку прострочки поставки сировини в кількості і строки, обумовлені графіком поставок або зазначений в заявках покупця, постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої партії сировини за кожен день прострочки поставки. Розрахунок неустойки здійснюється від кількості заявленої до партії сировини, визначеної заявкою покупця.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо постаки товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 20 995,13 грн за період з 14.04.2019 по 14.10.2019.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач повинен був поставити товар до 04.03.2019 включно (оскільки передплата надійшла 01.03.2019), тобто прострочка поставки відповідно до пункту 3.2 договору починається з 05.03.2019 та відповідно до пункту 5.6 договору закінчується 14.03.2019, оскільки з 15.03.2019 у відповідача виник обов`язок повернути суму попередньої оплати.

Оскільки період, за який позивач заявляє пеню (з 14.04.2019 по 14.10.2019) не підпадає у період прострочки зобов`язання поставити товар (з 05.03.2019 по 14.03.2019), суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені.

Щодо суми процентів за користування чужими грошовими коштами

Згідно з частиною 3 статті 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Частиною 1 статті 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

При цьому, за змістом частини другої цієї статті розмір процентів за користування чужими грошовими коштами повинен встановлюватися договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Умовами укладеного між сторонами договору та нормами статті 693 Цивільного кодексу України розмір процентів на суму своєчасно неповерненої попередньої плати не встановлений.

Відтак, якщо договором поставки, законом або іншим актом цивільного законодавства розмір процентів за користування чужими грошима не встановлено, застосування статті 536 Цивільного кодексу України є неправомірним.

Щодо доводів позивача про те, що якщо договором не встановлено розмір процентів за користування грошовими кошами, потрібно здійснювати розрахунок відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим є зобов`язання, що передбачає передачу грошей як предмета договору або їх сплату як ціни договору.

Відтак, статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено можливість стягнення 3% річних за прострочення саме грошового зобов`язання.

Разом із тим, стягнення з відповідача суми попередньої оплати не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченої попередньої оплати за невиконані підрядні роботи. За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Відтак, застосовування статті 625 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин є неправомірним.

За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2 395,60 грн слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір позивача у розмірі 1 795,32 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ПРО ПЛЮС" (49022, м. Дніпро, вул. Повітряна, 2, ідентифікаційний код 42192513) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД СМІЛЯНСЬКА ХЛОДНЯ" (20731, Черкаська область, Смілянський район, с. Холоднянське, вул. Ржевська, 24-Б, ідентифікаційний код 40817035) попередню оплату у розмірі 119 687,44 грн та судовий збір у розмірі 1 795,32 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Судовий збір у розмірі 350,86 грн залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 18.03.2020

Суддя Я.С. Золотарьова