ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.03.2020 Справа № 905/2123/19

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Коновалова А.І.

Позивач Публічне акціонерне товариство "Будмеханізація".

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія"

Про стягнення 646212,83 грн.

Представники учасників справи:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

Публічне акціонерне товариство "Будмеханізація" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" про стягнення 646212,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не були виконані зобов`язання за укладеним між сторонами договором №355/07-11 про надання послуг в частині оплати за отримані послуги.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" - 83060, Донецька обл., місто Донецьк, вул.Шахтарів Донбасу, 163.

З огляду на те, що відповідач знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, 02.12.2019, 13.12.2019, 23.01.2020, 24.02.2020, 17.03.2020 на офіційному веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua) було розміщено оголошення про дату та час судового засідання у справі у справі №905/2123/19, призначеного на 11.12.2019, 15.01.2020, 17.02.2020, 11.03.2020, 18.03.2020 відповідно.

Суд, дослідивши письмові докази у судовому засіданні, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

21.07.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" (далі замовник) та Публічним акціонерним товариством "Будмеханізація" (далі виконавець) укладено договір №355/07-11 на надання послуг (далі договір), відповідно до п.1.1 якого, виконавець приймає на себе зобов`язання за плату надавати послуги з використанням автотранспорту згідно з переліком, вказаним в додатку №1 до даного договору на об`єктах замовника і на підставі заявок останнього, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані виконавцем послуги (а.с.8-9).

Відповідно до п.2.4 договору, замовник зобов`язаний оплатити надані виконавцем послуги щомісячно, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів на підставі підписаних сторонами актів наданих послуг шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Згідно з п.3.1 договору, приймання-передавання наданих послуг здійснюється щомісяця шляхом укладання акту наданих послуг. У випадку наявності претензії до якості наданих виконавцем послуг, сторонами укладається акт з переліком претензій замовника.

Строк дії вказаного договору з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2011 (п.8.1 договору).

06.12.2011 сторонами укладено додаткову угоду до договору 355/07-11 на надання послуг від 21.06.2011, згідно з п.1 якої, сторони домовились доповнити вищевказаний договір пунктом 6.3 і викласти його в наступній редакції: "Відповідно до ч.1 ст.259 Цивільного кодексу України, позовна давність відносно вимог виконавця до замовника, які вказані в даному договорі та пов`язані з порушенням замовником своїх зобов`язань за даним договором, в тому числі, щодо здійснення розрахунків за договором, сплати штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу), відшкодування завданих збитків, в тому числі неотримана вигода (упущена вигода), підписання актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), за взаємною згодою сторін встановлюється тривалістю 10 років" (а.с.11).

Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору №355/07-11 на надання послуг від 21.06.2011, і на неї поширюються всі умови даного договору (п.2 угоди).

Згідно з п.5 угоди, додаткова угода діє з моменту її підписання сторонами і скріплення її тексту печатками сторін, діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за вищевказаним договором.

На підставі договору, виконавцем були надані послуги, що підтверджуються актами здачі-приймання робіт (надання послуг), а саме: акт №УМ5-000201 від 30.12.2011, акт №ПМК-000065 від 31.05.2012, акт №ПМК-000082 від 30.06.2012 на загальну суму 290724,61 грн. Вказані акти підписані сторонами без зауважень (а.с.12-14).

Позивач зазначив, що відповідачем отримані послуги були оплачені частково в сумі 62025,76 грн.

Станом на 31.10.2019, у відповідача перед позивачем існує заборгованість у розмірі 228698,85 грн.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За приписами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На час прийняття рішення, доказів оплати відповідачем заборгованості у сумі 228698,85 грн не надано. Відтак, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивач, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просить стягнути 3% річних в розмірі 49095,07 грн та інфляційні втрати в сумі 368418,91 грн.

З урахуванням викладеного вище, перевіривши розрахунок позивача, приймаючи до уваги розрахунок позивача, відповідно до якого позивач нараховує 3% річних по всім актам до 31.10.2019, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних за період:

- по акту № УМ5-000201 від 30.12.2011 з 12.09.2012 по 31.10.2019;

- по акту №ПМК-000065 від 31.05.2012 з 15.06.2012 по 31.10.2019;

- по акту №ПМК-000082 від 30.06.2012 з 17.07.2012 по 31.10.2019.

Таким чином, вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню повністю, в сумі 49095,07 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в сумі 11073,7грн.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, приймаючи до уваги дату настання грошового зобов`язання відповідача, а також вимоги позивача, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати за період:

- по акту №УМ5-000201 з жовтня 2012 року по жовтень 2019 року;

- по акту №ПМК-000065 з липня 2012 року по жовтень 2019 року;

- по акту № ПМК-000082 з серпня 2012 по жовтень 2019 року.

Здійснивши перевірку нарахованих позивачем інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимога у цій частині підлягає задоволенню повністю, в сумі 368418,91 грн.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Судові витрати, за приписами статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" (83060, м.Донецьк, вул.Шахтарів Донбасу, б.163, ідентифікаційний код юридичної особи - 32164774) на користь Публічного акціонерного товариства "Будмеханізація" (83056, м.Донецьк, вул.Молодих Шахтарів, б.8А, ідентифікаційний код юридичної особи - 01237738) основний борг у розмірі 228698 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн 85 коп., 3 % річних у розмірі 49095 (сорок дев`ять тисяч дев`яносто п`ять) грн 07 коп., інфляційні втрати у розмірі 368418 (триста шістдесят вісім тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 91 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 9693 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто три) грн 19 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.03.2020.

Суддя О.В. Говорун