ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/292/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк», юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б. 6; адреса для листування: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, б. 28; ;
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лайн Груп», 61054, м. Харків, вул. Партизанська, б. 2; ;
про стягнення коштів за договором про надання банківської гарантії в порядку регресу
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лайн Груп», в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лайн Груп» заборгованість в розмірі 177 790, 64 грн., а також витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2666,87 грн.

В обґрунтування позову посилається на несплату відповідачем за зворотною вимогою (регресом) суми гарантії, що сплачена позивачем третій особі для дотримання виконання зобов`язань за договором №G1051/16 про надання банківської гарантій від 29.11.2016. Здійснюючи правове обґрунтування позову посилається на статті 560, 626, 627 ЦК України, статті 12, 22-23, 33, 36 ГПК України, Положення про порядок здійснення банками операцій та гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим Постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачеві, згідно ст.ст. 250, 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

На виконання вимог ст. 176 ГПК України, судом перевірено місцезнаходження відповідача. У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою відповідача є: 61054, м. Харків, вул. Партизанська, б. 2 (а.с. 131-136). Дана адреса зазначена позивачем і у позовній заяві.

Разом з тим, відповідач своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.02.2020, була направлена на адресу відповідача 61054, м. Харків, вул. Партизанська, б. 2, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду 28.02.2020 з відміткою пошти «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі) направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

29.11.2016 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк» (гарант), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лайн Груп» (принципал) укладено договір G1051/16 про надання банківської гарантій (а.с. 69-73).

Відповідно до п. 1.1. договору встановлено, що гарант в забезпечення належного виконання принципалом своїх зобов`язань перед Регіональна філія «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі бенефіціар), відповідно до повідомлення про намір укласти договір на закупівлю: Код ДК 016:2010 - 27.12.1 - Апаратура електрична для комутації чи захисту електричних кіл на напругу більше ніж 1000 В (код ДК 021-2015 31214 - Розподільні пристрої) Технічне переоснащення ВРУ 154 кВ, ВРУ 35 кВ, ЗРУ 6 кВ ПС Батуринська з супроводжувальними послугами з монтажу (надалі - основне зобов`язання), зобов`язується надати Бенефіціару безвідкличну банківську гарантію (надалі гарантія), за формою, наведеною у додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною складовою частиною.

Згідно з п. 2.1. договору передбачена гранична сума відповідальності за гарантією, що надається відповідно до п. 1.1. цього договору, складає 177 790,64 грн.

29.11.2016 Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», видано Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» гарантію №G1051/16, яка є додатком № 1 до договору про надання банківської гарантій №G1051/16 від 29.11.2016 (а.с. 74).

Позивач вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором на закупівлю, бенефіціар звернувся до позивача з вимогою про сплату 177 790,64 грн., однак останній у сплаті вказаних коштів відмовив.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, Регіональна філія «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулась до господарського суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лайн Груп» про визнання недійсним п.2.2 договору гарантії та стягнення з Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» грошових коштів за банківською гарантією в розмірі 177 790, 64 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 02.04.2019 року по справі №910/13380/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 по справі № 910/13380/18, апеляційну скаргу задоволено, рішення господарського суду м. Києва від 02.04.2019 скасовано, ухвалено нове, яким визнана недійсним п. 2.2. договору про дання гарантії № G1051/16 від 29.11.2016, в частині «Гарантія вступає в силу з моменту повного грошового покриття принципалом на відповідних рахунках гаранта та стягнуто з Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» грошові кошти за банківською гарантією у розмірі 177 790,64 грн. (а.с.77-93).

Постановою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 26.11.2019 по справі № 910/13380/18 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 по справі № 910/13380/18 залишено без змін (а.с.94-105).

03.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Телявським А.М. відкриті виконавчі провадження № 60770659 та № 60769969 про стягнення з Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» на користь Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» судового збору у розмір та грошових коштів у розмірі 177 790,64 грн. за гарантією №G1051/16 від 29.11.2016 (а.с.106-107).

10.12.2019 Акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» сплачені грошових коштів у розмірі 177 790,64 грн. за гарантією №G1051/16 від 29.11.2016, про підтверджується меморіальним ордером №88143 від 10.12.2019 (а.с.108).

11.12.2019 у зв`язку з виконанням Акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» в повному обсязі рішення суду по справі №910/13380/18, приватним виконавцем Телявським А.М. винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень №60769969, № 60770659 (а.с.109-110).

Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про стягнення коштів за договором про надання банківської гарантії у розмірі 177 790,64 грн. в порядку регресу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно із положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управленої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України (ч.4 ст.200 ГК України).

Згідно зі ст.561 ЦК України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Відповідно до ст.562 ЦК України, зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема, і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Таким чином, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, бенефіціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що гарантія забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед бенефіціаром.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004, яке застосовується судом в редакції, чинній на дату видачі гарантії.

Судом встановлено, що видана гарантія є безвідкличною.

Відповідно до п. 2 розділу І Положення, безвідклична гарантія - це гарантія, умови якої не можуть бути змінені і вона не може бути припинена банком-гарантом згідно із заявою принципала без згоди та погодження з бенефіціаром. Безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Відповідно до ст.563 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Судом встановлено, що 10.12.2019 Акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» сплачено Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» грошові кошти у розмірі 177 790,64 грн. за гарантією №G1051/16 від 29.11.2016, що підтверджується меморіальним ордером №88143 від 10.12.2019 (а.с.108).

Відповідно до п. 3.4.1 договору встановлено, що гарант має право вимагати від принципала відшкодувати суми гарантії, сплачену гарантом беніфіціару за гарантією.

Приймаючи до уваги, що грошові кошти за гарантією №G1051/16 від 29.11.2016 сплачені гарантом беніфіціару у повному обсязі, суд констатує, що у гаранта виникло право вимоги до принципала на відшкодування суми сплаченої гарантії.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст.86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі, доказів протилежного до суду не надав, позивачем обґрунтовано пред`явлено позов про стягнення коштів за договором про надання банківської гарантії в порядку регресу у розмірі 177 790,64 грн. та позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 666,87 грн. покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лайн Груп» (61054, м.Харків, вул.Партизанська, 2, ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» (04050, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 6, ) заборгованість у розмірі 177790 (сто сімдесят сім тисяч сімсот дев`яносто) грн. 64 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 666 (дві тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 87 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "20" березня 2020 р.

Суддя Т.О. Пономаренко