УХВАЛА

м. Київ

19.03.2020Справа № 910/3915/20

За позовом ОСОБА_1 , як акціонера Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

до Фонду державного майна України

про визнання незаконними дій акціонера

Суддя Гумега О.В.

Представники: без повідомлення учасників справи

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Господарського суду міста Києва як акціонер Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" з позовом до Фонду державного майна України (далі - відповідач, АТ "Хмельницькобленерго") з вимогами про визнання незаконними дій Фонду державного майна України щодо заміни членів Наглядової ради АТ "Хмельницькобленерго" - представників акціонера Держава Україна в особі Фонду державного майна України, що полягають в прийнятті рішення (наказу № 351 від 28.02.2020) та направленні повідомлення (листа № 10-17-4194 від 28.02.2020) про заміну членів Наглядової ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 вважає незаконними дії відповідача, які полягали у направленні повідомлення на адресу АТ "Хельницькобленерго" про заміну членів Наглядової ради АТ "Хмельницькобленерго" в порушення Порядку визначення та затвердження кандидатур представників держави, які призначаються до наглядових рад державних унітарних підприємств, і тих, які беруть участь у загальних зборах та обираються до наглядових рад господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 143 (далі - Порядок).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову № б/н від 13.03.2020 (далі - заява про забезпечення позову), відповідно до якої остання просить суд, з метою забезпечення позову, зупинити дію повідомлення № 10-17-4194 від 28.02.2020 Фонду державного майна України про заміну членів Наглядової ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та зобов`язати Фонд державного майна України не вчиняти дій щодо заміни членів Наглядової ради всупереч Порядку визначення та затвердження кандидатур представників держави, які призначаються до наглядових рад державних унітарних підприємств, і тих, які беруть участь у загальних зборах та обираються до наглядових рад господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, затвердженого постановою КМ України від 10.03.2017 № 143.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73, 74, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази,надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки у даному випадку ОСОБА_1 звернулось до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Заяву про забезпечення позову мотивовано наступним.

ОСОБА_1 (далі - заявниця) є акціонером АТ "Хмельницькобленерго", що підтверджується випискою депозитарної установи про стан рахунку в цінних паперах на 13.03.2020.

Заявниця вказала, що відповідно до наданої АТ "Хельницькобленерго" інформації та документів на запит акціонера, 02.03.2020 року на електронну адресу АТ "Хмельницькобленерго" надійшла електронна копія листа Фонду державного майна України № 10-17-4194 від 28.02.2020 за підписом заступника Голови Фонду Єлейко Т.Я. "Про заміну членів наглядової ради акціонерного товариства "Хельницькобленерго" із копією наказу Голови Фонду державного майна України № 351 від 28.02.2020.

Заявниця вважає, що прийняття рішення Фондом державного майна України про заміну членів Наглядової ради АТ "Хмельницькобленерго" здійснене всупереч Порядку, без проведення процедури визначення кандидатур представників держави до складу наглядової ради та погодження кандидатур претендентів Кабінетом Міністрів України, внаслідок чого, на думку заявниці, було видано незаконний та протиправний наказ Фонду державного майна України № 351 від 28.02.2020.

На твердження заявниці, вказані дії можуть призвести до прийняття незаконних рішень Наглядовою радою АТ "Хмельницькобленерго" та вплинути на ефективність фінансово-господарської діяльності АТ "Хмельницькобленерго" в цілому.

Заявниця вважає, що незаконність дій Фонду державного майна України по заміні членів Наглядової ради є очевидною і може призвести до настання безповоротних наслідків (прийняття недійсних рішень Наглядовою радою, тощо).

Враховуючи наведене, заявниця вказала, що невжиття заходів по забезпеченню позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду, відтак вважає, що єдиним вірним заходом забезпечення позову є зупинення дії повідомлення № 10-17-4194 від 28.02.2020 Фонду державного майна України про заміну членів Наглядової ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та зобов`язання Фонду державного майна України не вчиняти дій щодо заміни членів Наглядової ради всупереч Порядку визначення та затвердження кандидатур представників держави, які призначаються до наглядових рад державних унітарних підприємств, і тих, які беруть участь у загальних зборах та обираються до наглядових рад господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, затвердженого постановою КМ України від 10.03.2017 № 143.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для вжиття господарським судом заходів щодо забезпечення позову, визначених у наведеній заяві, з огляду на таке.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є акціонером АТ "Хмельницькобленерго", що підтверджується випискою депозитарної установи про стан рахунку в цінних паперах на 13.03.2020. Відповідно до вказаної виписки ОСОБА_1 належать 116 акцій (цінних паперів), загальна номінальна вартість яких становить 29,00 грн.

Частиною 4 статті 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Предметом спору у даній справі є визнання незаконними дій Фонду державного майна України щодо заміни членів Наглядової ради АТ "Хмельницькобленерго" - представників акціонера Держава Україна в особі Фонду державного майна України, що полягають в прийнятті рішення (наказу № 351 від 28.02.2020) та направленні повідомлення (листа № 10-17-4194 від 28.02.2020) про заміну членів Наглядової ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Заявлене забезпечення позову шляхом зупинення дії повідомлення № 10-17-4194 від 28.02.2020 Фонду державного майна України про заміну членів Наглядової ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та зобов`язання Фонду державного майна України не вчиняти дій щодо заміни членів Наглядової ради всупереч Порядку визначення та затвердження кандидатур представників держави, які призначаються до наглядових рад державних унітарних підприємств, і тих, які беруть участь у загальних зборах та обираються до наглядових рад господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, затвердженого постановою КМ України від 10.03.2017 № 143, до вирішення по суті, фактично є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог про визнання незаконними дій Фонду державного майна України щодо заміни членів Наглядової ради АТ "Хмельницькобленерго" - представників акціонера Держава Україна в особі Фонду державного майна України, що полягають в прийнятті рішення (наказу № 351 від 28.02.2020) та направленні повідомлення (листа № 10-17-4194 від 28.02.2020) про заміну членів Наглядової ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім того, з огляду на зміст заяви про забезпечення позову та додані до неї докази, заявницею не подано належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів у розумінні ст.76-79 ГПК України на підтвердження того, що невжиття визначених нею заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулась до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову № б/н від 13.03.2020.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 136, 137, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову № б/н від 13.03.2020 відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 19.03.2020 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. В. Гумега