ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 березня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/1124/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія»

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Енограй»

про стягнення 1 258 473,43 грн,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників:

позивача Мацули Є.Г.,

відповідача не з`явився,

у с т а н о в и в:

Щодо дій та аргументів Позивача

19.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» звернулося з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Енограй» про стягнення 1 171 871,27 грн основної заборгованості, 80 144,92 грн пені, 2 851,17 грн річних та 3 606,07 грн інфляційних, які ґрунтуються на невиконанні умов договору про постачання електричної енергії № 37489222.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- на підставі договору про постачання електричної енергії № 37489222 від 17.06.2019 він поставляв електричну енергію Відповідачу у період з червня по грудень 2019 року, але останній її вартість у сумі 1 171 871,27 грн не сплатив, у зв`язку з чим заборгував цю суму,

- споживання електроенергії у вказані місяці підтверджується рахунками, актами прийому-передачі електричної енергії та листом АТ «Херсонобленерго» № 21-064/23-10 від 10.12.2019, в яких вказано кількість спожитої електричної енергії та її вартість.

- з метою сплати заборгованості ним на адресу Відповідача направлені рахунки, акти виконаних робіт та претензія,

- у зв`язку з наявною заборгованістю Відповідачу нарахована пеня у сумі 80 144,92 грн пені, річні у сумі 2 851,17 грн та інфляційні у сумі 3 606,07 грн,

- на час розгляду справи в суді Відповідачем заборгованість сплачена, а тому провадження підлягає закриттю.

Щодо дій та аргументів Відповідача

Відповідачем позовні вимоги визнаються частково. Зокрема у відзиві на позов та при розгляді справи він зазначив, що:

- у червні 2019 року постачання електричної енергії здійснювалося Позивачем лише з 17.06.2019 та у рахунку за червень 2019 вказано, що її споживання відбулося у кількості 103 715 кВт/год на загальну суму 218 8361,57 грн, проте до 16.06.2019 постачання електричної енергії здійснювалося іншим підприємством ТОВ «УкрінтерЕнерго», але в рахунку відображено загальна кількість електричної енергії, спожитої у цьому місяці, тобто не відокремлено обсяги, які надані безпосередньо Позивачем,

- у червні 2019 року він сплатив 239 003,90 грн, а тому заборгованість за цей місяць відсутня,

- наданий Позивачем акт прийому-передачі електроенергії за серпень 2019 року підписаний ним в односторонньому порядку та в ньому вказано обсяг спожитої електроенергії 377 915 кВт/год, проте за підписаним обома сторонами актом прийому-передачі за серпень обсяг спожитої електричної енергії склав 222 257 кВт/год, що вказує на помилкове визначення вартості електричної енергії за цей місяць з перебільшенням на 433 992,44 грн,

- розрахунок пені, річних та інфляційних не підтверджений Позивачем наданими доказами, а саме не вказано в які періоди та на які суми здійснювалися оплати спожитої електричної енергії, що виключає правильність здійсненого ним розрахунку,

- виконання судового рішення можливе лише шляхом його відстрочення до 31.08.2020, оскільки підприємство займається вирощуванням сільськогосподарської сезонної продукції, а тому не в змозі сплатити заборгованість після набранням рішенням законної сили.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 21.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та сторонам установлені строки для подачі процесуальних заяв. Зокрема, Відповідачем відзив на позов поданий 17.02.2020, а Позивач правом подачі відповіді на відзив не скористався.

Підготовче провадження проведено у судовому засіданні 28.01.2020 та 18.02.2020, а розгляд справи по суті 10.03.2020 та 16.03.2020.

Установлені судом обставини

Відповідно до комерційної пропозиції поставки електроенергії «вільна ціна»-1 без номеру і дати ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до СТОВ «Енограй» з пропозицією щодо поставки електричної енергії з 01.01.2019. Зі свого боку Відповідач підписав Комерційну пропозицію, погодившись з її умовами.

03.06.2019 СТОВ «Енограй» звернулося до ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» із заявою про приєднання до договору постачання електричної енергії в якій зазначено, що початком постачання є 17.06.2019.

17.06.2019 між ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», як постачальником, та СТОВ «Енограй», як споживачем, укладено договір № 37489222 про постачання електричної енергії.

Зокрема, за змістом договору:

- «за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії…» (пункт 2.1),

- «початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні…» (пункт 3.1),

- «розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць» (пункт 5.5),

- «оплата рахунка Постачальника… має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання цього Споживачем, або протягом п`яти робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції…» (пункт 5.7),

- «у разі порушення Споживачем строків оплати за цим договором постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції…» (пункт 5.8.).

Поряд з цим, за погодженою між сторонами Комерційною пропозицією ними встановлені наступні договірні умови:

- порядок та способи оплати: споживач здійснює попередню оплату наступним чином: до 25 числа місяця, що передує розрахунковому платіж у розмірі 30 % від суми очікуваного споживання електроенергії в розрахунковому періоді; до 1 числа розрахункового місяця платіж у розмірі 30 % від суми очікуваного споживання електроенергії в розрахунковому періоді; до 9 числа розрахункового місяця платіж 25 % від суми очікуваного споживання електроенергії в розрахунковому періоді; до 15 числа розрахункового місяця платіж у розмірі 15 % від суми очікуваного споживання електроенергії в розрахунковому періоді;

- пеня за порушення строків оплати: нараховується в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу без обмеження періоду її нарахування до дати повної оплати.

В межах дії договірних відносин Позивач постачав Відповідачу починаючи з 17.06.2019 електричну енергію, про що склав Акти прийому передачі електричної енергії та виставив Рахунки для оплати її вартості.

Так, відповідно до Рахунків та Актів ним поставлено електричну енергію:

- у червні 2019 року у кількості 103 715 кВт/год за тарифом 1,75 грн за 1 кВт/год на загальну суму 218 361,57 грн,

- у липні 2019 року 315 402 кВт/год за тарифом 2,42 грн за 1 кВт/год на загальну суму 915 927,40 грн,

- у серпні 2019 року 373 915 кВт/год за тарифом 2,384710 грн за 1 кВт/год на загальну суму 1 070 014,61 грн,

- у вересні 2019 року 250 290 кВт/год за тарифом 2,26 грн за 1 кВт/год на загальну суму 679 849,63 грн,

- у жовтні 2019 року 166 476 кВт/год за тарифом 2,26 грн за 1 кВт/год на загальну суму 452 190,05 грн,

- у листопаді 2019 року 75 298 кВт/год за тарифом 2,263540 грн за 1 кВт/год на загальну суму 204 528,01 грн.

У даному контексті суд зазначає, що Позивачем помилково вказано у Рахунку та Акті за червень 2019 року загальну суму вартості електроенергії 218 361,57 грн, оскільки вартість 103 715 кВт/год за тарифом 1,75 грн складає 181 501,25 грн без ПДВ та 217 801,50 грн з ПДВ.

Як слідує з листа АТ «Херсонобленерго» за вих. № 21-064/23-10 від 10.12.2019 постачання електричної енергії СТОВ «Енограй» здійснювалося у період з 17.06.2019 по 22.11.2019 безпосередньо Позивачем і таке споживання склало:

- у червні 2019 року 103 715 кВт/год,

- у липні 2019 року 315 402 кВт/год,

- у серпні 2019 року 373 915 кВт/год,

- у вересні 2019 року 250 290 кВт/год

- у жовтні 2019 року 166 476 кВт/год,

- у листопаді 2019 року 75 298 кВт/год.

Відповідно до Акту прийому-передачі електроенергії за серпень 2019 року, який підписаний обома сторонами, Відповідач у серпні спожив 222 257 кВт/год, а не 373 915 кВт/год. Проте, згідно з Актом про обсяги спожитої електричної енергії у серпні 2019 року, який поданий безпосередньо самим Відповідачем за підписом відповідальної посадової особи Василенко В.С. споживання електричної енергії склало 373 915 кВт/год.

Ця кількість електроенергії за серпень відповідає її кількості, вказаній у листі № 21-064/23-10 від 10.12.2019, а тому суд приходить до висновку, що у серпні 2019 року Відповідач спожив 373 915 кВт/год.

Таким чином, вказаними доказами підтверджується постачання Позивачем Відповідачу у період з 17.06.2019 по 22.11.2019 електроенергії на загальну суму 3 540 311,20 грн.

За обліковими даними Позивача Відповідачем за споживання електроенергії сплачено:

- у червні 2019 року 20 000 грн,

- у липні 2019 року 200 000 грн,

- у серпні 2019 року 920 000 грн,

- у жовтні 2019 року 300 000 грн,

- у листопаді 2019 року 929 000 грн,

а всього 2 369 000 грн.

Отже, заборгованість складає 1 171 311,20 грн, з розрахунку: 3 540 311,20 грн 2 369 000 грн = 1 171 311,20 грн, а не 1 171 871,27 грн як то зазначено Позивачем.

Через невиконання умов договору Позивач нарахував Відповідачу до сплати 80 144,92 грн пені за періодами:

- з 21.10.2019 по 06.12.2019 на суму 20 126,26 грн від суми заборгованості 515 153,21 грн,

- з 21.11.2019 по 06.12.2019 на суму 5 760,78 грн від суми заборгованості 452 190,05 грн,

- з 21.09.2019 по 06.11.2019 на суму 27 627,75 грн від суми заборгованості 664 303,58 грн,

- з 21.10.2019 по 06.11.2019 на суму 9 834,54 грн від суми заборгованості 679 849,63 грн,

- з 21.09.2019 по 07.10.2019 на суму 16 795,59 грн від суми заборгованості 1 064 303,58 грн.

Позивачем також нараховані річні у сумі 2 851,17 грн за періодами:

- з 21.11.2019 по 06.12.2019 на суму 557,49 грн від суми заборгованості 452 190,05 грн,

- з 21.10.2019 по 06.11.2019 на суму 894,05 грн від суми заборгованості 679 849,63 грн,

- з 21.09.2019 по 07.10.2019 на суму 1 399,63 грн від суми заборгованості 1 064 303,58 грн,

а також інфляційні у сумі 3 606,07 грн за жовтень листопад 2019 року від суми заборгованості 455 796,12 грн.

Відповідно до заяви про закриття провадження у справі Позивач зазначив про повну сплату відповідачем наявної заборгованості та судових витрат.

Оцінка суду установлених обставин та норм діючого законодавства

Встановлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору свідчать про виникнення між ними майново-господарського зобов`язання, в силу якого у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір енергопостачання.

Так, відповідно до приписів частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві, який зобов`язується оплатити її та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими:

- «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1);

- «кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2);

- «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

За таких обставин суд приходить до висновку, що Відповідач, допустивши несвоєчасну оплату вартості спожитої електричної енергії у сумі 1 171 311,20 грн за період з червня по листопад 2019 року порушив взяте на себе зобов`язання та під час судового розгляду не довів зворотного.

Проте, за твердженнями Позивача станом на час розгляду справи заборгованість Відповідачем сплачена у повному обсязі. Доказів такої сплати ним не надано, але оскільки цей факт сторонами визнається, він не потребує додаткового доведення.

Отже, у даному випадку відсутній предмет спору, а тому провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 231, 232 ГПК України,

у х в а л и в:

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до пункту 13 частини 1 статті 255 та частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Повна ухвала складена 16.03.2020.

Суддя М.К. Закурін