ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 справа № 914/2305/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДГАРАНТ», м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаяр Сіті», м. Хирів Львівської області,

про: стягнення 313 706,63 грн. заборгованості.

Суддя Козак І.Б.

При секретарі Пришляк Ю.-М.В.

Представники:

Від позивача: Дядюра Н.О.- представник (ордер серії АІ № 1020039 від 20.01.2020 р.),

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДГАРАНТ» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаяр Сіті» про стягнення 313 706,63 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 18.11.2019 р. залишено позов без руху. 28.11.2019р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 17.12.2019 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду по даній справі. Ухвалою суду від 11.02.2020р. закрито підготовче провадження, призначено на 10.03.2020р.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 10.03.2020р. представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов договору поставки №МДГ1110 від 11.10.2018р. не оплачено у повному обсязі отриманий товар, відтак сума боргу відповідача перед позивачем становить 270 600,00 грн. також позивачем нараховано відповідачу 11 531,69 грн. інфляційних втрат, 7 317,32 грн. 3% річних та 24 257,62 грн. пені.

Попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 4'716,40 грн. - сума сплаченого судового збору.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 10.03.2020р. не з`явився, причин неприбуття не повідомив, письмового відзиву на позов не подав.

Обставини справи.

Між сторонами спору було укладено Договір поставки №МДГ1110 від 11.10.2018р. Відповідно до умов цього договору постачальник (позивач у справі) зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, що зазначені у специфікації (додаток №1), який є невід`ємною частиною цього договору.

Загальна вартість товару становить 387 600,00 грн. (п.3.1 договору).

У Специфікації до договору сторони визначили детально предмет поставки: апарат для озонотерапії, кількість 1 шт., ціна з ПДВ 387 600,00 грн.

Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар, що підтверджується видатковою накладною №MG1/-00443 від 26.11.2018р. на суму 387 600,00 грн., довіреністю №148 на отримання товару на ім`я Сваричевська ОСОБА_1 .В. (комірник).

Позивачем 17.10.2018р. здійснено часткову оплату на загальну суму 117 000,00 грн. (30% вартості товару в якості передоплати відповідно до п.3.1 договору).

Листом №021-3 від 21.02.2019р. позивач звертався до відповідача з претензією оплатити існуючу заборгованість за отриманий товар.

Листом №38 від 15.04.2019р. відповідач звернувся до позивача з проханням відтермінувати оплату боргу 270 600,00 грн. до літнього періоду, оскільки в період з грудня 2018р. по квітень 2019р. товариство не функціонує та не отримує доходів.

Станом на дату прийняття рішення відповідачем не оплачено 270 600,00 грн.

Оцінка суду.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Частина 1 статті 693 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Пунктом 3.3. Договору встановлено поетапну оплату товару: 30% передоплати -116280,00 грн. та 70% - 271320,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідачем на виконання умов договору оплачено позивачу 117 000,00 грн. - 30% попередньої оплати, навіть у більшій сумі ніж передбачено договором (116280,00 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на дату прийняття рішення не оплатив позивачу майже 70% вартості отриманого товару на суму 270 600,00 грн. Зважаючи на зазначене, вимоги позивача про стягнення основного боргу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір такої пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у випадку прострочення термінів оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.

Позивач вірно нарахував відповідачу 24 257,62 грн. пені за період 08.12.2018р. по 26.04.2019р.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підставі ст.625 ЦК України позивач вірно нарахував відповідачу 11 531,69 грн. інфляційних втрат, 7 317,32 грн. 3% річних за період з 08.12.2018р. по 01.11.2019р.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаяр Сіті» (адреса: 82060, Львівська обл., Старосамбірський р-н, м. Хирів, вул.Б.Хмельницького, буд.7А/2, офіс 63, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДГАРАНТ» (адреса: 02132, м. Київ, вул.Дніпровська набережна, буд.26 А, (нежилі приміщення з №1 по №16 групи приміщень №178), ) 270 600,00 грн. основного боргу, 11 531,69 грн. інфляційних втрат, 7 317,32 грн. 3% річних та 24 257,62 грн. пені та 4 716,40 грн. судового збору.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 13.03.2020р.

Суддя Козак І.Б.