ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2020 р. Справа№ 910/13193/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представника згідно з протоколом судового засідання від 17.03.2020

за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Овсяника Сергія Миколайовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 (повний текст рішення складено 27.12.2019)

у справі № 910/13193/19 (суддя - С. А. Ковтун)

за позовом Фізичної особи-підприємця Овсяника Сергія Миколайовича

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 547 472, 56 грн,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У вересні 2019 року Фізична особа-підприємець Овсяник Сергій Миколайович (далі - ФОП Овсяник С.М.) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта») про стягнення 547 472, 56 грн, з яких: 306 099, 64 грн боргу, 37 997, 45 грн 3% річних, 203 375, 47 грн інфляційних.

Позовні вимоги про стягнення дивідендів, інфляційних та 3 % річних обґрунтовані тим, що у 2014 та 2015 роках були проведені загальні збори учасників ПАТ «Укрнафта», на яких було прийнято рішення про виплату акціонерам товариства дивідендів за 2011, 2012, 2013, 2014 роки. На момент ухвалення таких рішень ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД був одним із акціонерів ПАТ «Укрнафта».

На підставі договору № 1 від 25.07.2019 про відступлення права вимоги ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД відступила на користь позивача право грошової вимоги до відповідача щодо сплати дивідендів за 2011, 2012, 2013, 2014 роки на загальну суму 306 099, 64 грн. Позивач повідомив відповідача про зміну кредитора, але відповідач дивіденди не сплатив, чим порушив права позивача.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 відмовлено повністю у задоволенні позову ФОП Овсяника С.М. до ПАТ «Укрнафта».

Рішення обґрунтовано тим, що ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД мала право на отримання дивідендів у таких розмірах за 2011 рік - 131 873, 94 грн, за 2012 рік - 86 309, 74 грн, за 2013 рік - 11 473, 00 грн та за 2014 рік - 76 442, 96 грн. Суд першої інстанції встановив, що ПАТ «Укрнафта» не виплатило ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД до 10.04.2015 дивіденди за 2011, 2012, 2013 роки та до 03 жовтня 2015 року за 2014 рік.

Водночас, суд першої інстанції зазначив, що ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД як власник майна зобов`язаний був цікавитись станом своїх майнових прав і мав об`єктивну можливість вчасно в межах строку позовної давності отримати інформацію про порядок та строки виплати дивідендів за 2011 - 2014 роки та звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Оскільки позивач подав позовну заяву до суду 23.09.2019, він пропустив трирічний строк позовної давності за вимогою про стягнення 306 099, 64 грн дивідендів. Підстав для визнання причин пропуску строку позовної давності поважними суд першої інстанції не встановив, відповідно, відмовив у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності, про застосування якої просив відповідач.

Також суд дійшов висновку про те, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). А тому позовна давність за вимогами про стягнення 37 997, 45 грн 3% річних, 203 375, 47 грн інфляційних також сплила.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

У січні 2019 року ФОП Овсяник Сергій Миколайович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 та ухвалити нове - про задоволення позову про стягнення дивідендів.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.02.2020 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Овсяника С.М., надано сторонам час на подачу відзиву, клопотань, заяв. Розгляд справи призначено на 26.02.2020.

26.02.2020 у судовому засіданні суд заслухав представників сторін, з`ясував обставини справи, перевірив їх доказами та розпочав до судових дебатів. Однак, лише у зв`язку з необхідністю з`ясування щодо застосування правових висновків Верховного Суду у даній справі повернувся до стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів. У судовому засіданні було оголошено перерву до 02.03.2020.

02.03.2020 у судовому засіданні також було заслухано представників сторін та оголошено перерву до 17.03.2020.

У судове засідання 17.03.2020 з`явився лише представник скаржниці. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 04.03.2020. Також представник відповідача був присутній у судовому засіданні 02.03.2020 та був повідомлений про наступну дату судового засідання. Заяв, у тому числі надісланих електронною поштою зі скріпленням електронним цифровим підписом, до суду не надходило.

Розгляд справи здійснюється в загальному порядку (діяльність судових органі не зупинялася), у зв`язку з чим, з урахування відкриття провадження у справі 03.02.2020, з метою дотримання строків розгляду справи (ст. 273 ГПК України) та розгляду справи впродовж «розумних строків» (ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод), розгляд справи було здійснено 17.03.2020 у судовому засіданні за відсутності ініціатора у відповідності до ст. 270 ГПК України.

Суд, урахувавши, що представник відповідача в двох судових засіданнях брав участь та надавав пояснення та те що явка сторін не визнавалася обов`язковою, дійшов висновку про можливість розгляду скарги.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній та запереченнях на відзив доводів

ФОП Овсяник С.М. в апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції встановлено правомірність нарахованих дивідендів, їх розмір та обов`язок відповідача щодо сплати таких дивідендів, із чим погоджують сторони. Однак, висновок суду щодо неповажності пропуску строку позовної давності, на переконання скаржника, є необґрунтованим.

Так, скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення акціонера - ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД про прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. На думку скаржника, товариством було порушено порядок повідомлення акціонера, передбачений ст. 2, 30, 35 Закону України «Про акціонерні товариства» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Крім того, скаржник зазначає, що ані положеннями статуту товариства, ані нормами законодавства не передбачено обов`язку акціонера звертатися до товариства з вимогою сплатити дивіденди. Отже, з моменту прийняття рішення загальними зборами, виплата дивідендів акціонеру стає обов`язком цього товариства, належне виконання якого покладається саме на це товариство і не залежить від будь-яких дій акціонера. Повідомлення розміщене в друкованому виданні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку не може вважатися належним повідомленням акціонера.

Також скаржник посилається на практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду щодо захисту майнового права акціонера на отримання дивідендів та з приводу застосування строку позовної давності.

26.02.2020 до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшли заперечення на відзив, в яких сторона вважає безпідставним посилання відповідача на практику Верховного Суду, оскільки правовідносини в наведених справах виникли з інших обставин. Натомість сторона наводить практику касаційної інстанції, яка на її думку, підлягає до застосування. Такі позиції стосуються застосування позовної давності та ст. 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в контексті захисту корпоративних прав, зокрема, на отримання дивідендів.

28.02.2020 до суду від скаржника надійшли пояснення щодо необхідності застосування позицій Верховного Суду в подібних правовідносинах.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

25.02.2020 на адресу суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ПАТ «Укрнафта» заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить відмовити в її задоволенні.

Відповідач погоджується з встановленими судом першої інстанції обставинами щодо рішень загальних зборів про виплату дивідендів та нарахованої суми. Однак, скаржник пропустив строк позовної давності на звернення з даним позовом, у зв`язку з чим суд правомірно відмовив у задоволенні позову.

Так, відповідач посилається на позиції Європейського суду з прав людини та Верховного Суду щодо застосування строку позовної давності, зокрема звертає увагу на те, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Відповідач зазначає, що поважними причини пропуску строку позовної давності можуть бути визнані лише за умови наявності відповідних доказів. Однак, таких доказів, на переконання сторони, надано не було.

Відповідач зазначає, що товариством було дотримано порядку повідомлення акціонерів про прийняття рішень щодо виплати дивідендів, зокрема, відповідні рішення були розміщені і бюлетені «Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» від 20.10.2014 № 199 та на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрнафта», як це було передбачено статутом товариства.

28.02.2020 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшли додаткові пояснення та пояснення, які стосуються позовної давності, вчинення товариством необхідних дій з повідомлення акціонерів щодо ухвалених рішень та не надання скаржником належних доказів неможливості ознайомитися з такими рішеннями та звернутися з даним позовом в строк, передбачений законом. Також в поясненнях викладена позиція сторони стосовно застосування позицій суду касаційної інстанції.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як правильно з`ясовано судом першої інстанції, 10.10.2014 загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - ВАТ «Укрнафта»), правонаступником якого є відповідач, прийняли такі рішення (протокол № 22 від 10.10.2014):

9.1. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2011 рік у сумі 2 181 892 000, 00 грн (сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2011 рік, складеного за П(с)БО): 2 181 612 957, 30 грн, що складає 99, 99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40, 23 грн; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства.

Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20.10.2014. Виплату дивідендів вирішено здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015.

Виплату дивідендів акціонеру товариства - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» вирішено здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

9.2. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2012 рік у сумі 1 428 110 724, 00 грн (сума чистото прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2012 рік, складеного за МСФЗ): 1 427 836 668, 30 грн, що складає 99, 98% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26, 33 грн; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства.

Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20.10.2014.

Виплату дивідендів вирішено здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015.

Виплату дивідендів акціонеру товариства - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» вирішено здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

9.3. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2013 рік у сумі 189 886 355, 00 грн (сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2013 рік, складеного за МСФЗ): 189 799 785, 00 грн, що складає 99, 95% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3, 50 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства.

Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20.10.2014.

Виплату дивідендів вирішено здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015.

Виплату дивідендів акціонеру товариства - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» вирішено здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

22.07.2015 загальні збори акціонерів ВАТ «Укрнафта» прийняли такі рішення (протокол №23 від 22.07.2015):

Затвердити наступний порядок розподілу прибутку, отриманого ВАТ «Укрнафта» у 2014 році: направити на виплату дивідендів акціонерам 100% або максимально наближений до 100 відсотків, але не менший ніж 99, 9% розмір чистого прибутку товариства за 2014 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 23, 32 грн. Решту чистого прибутку направити на розвиток товариства.

Встановлено дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 03.08.2015.

Виплату дивідендів вирішено здійснити у строк 03.08.2015 по 03.10.2015.

Виплату дивідендів акціонеру товариства - Національній акціонерній компанії «Нафогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної сум дивідендів до Державного бюджету України. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

Станом на дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів за відповідні роки ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД був власником 3278 штук простих іменних акцій у бездокументарній формі ПАТ «Укрнафта».

Як вірно з`ясовано судом першої інстанції, ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД мала право на отримання дивідендів у таких розмірах за 2011 рік - 131 873, 94 грн, за 2012 рік - 86 309, 74 грн, за 2013 рік - 11 473, 00 грн та за 2014 рік - 76 442, 96 грн.

25.07.2019 року ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД (цедент) та ФОП Овсяник С.М. (цесіонарій) уклали договір № 1 (далі - договір), відповідно до п. 1 якого цей договір спрямований на регламентацію правовідносин, що виникають з приводу відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, цедентом цесіонарієві права вимоги, належного цедентові, в межах яких цесіонарій стає кредитором на отримання дивідендів на загальну суму 306099,64 грн, зазначених у п. 2 цього договору (2011 рік у розмірі 131 873, 94 грн (3278 шт. акцій * 40, 23 грн), 2012 рік у розмірі 86 309, 74 грн (3278 шт. акцій * 26, 33 грн), 2013 рік у розмірі 11 473, 00 грн. (3278 шт. акцій * 3, 50 грн), 2014 рік у розмірі 76 442, 96 грн (3278 шт. акцій * 23, 32 грн), з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за несвоєчасну їх сплату ПАТ «Укрнафта».

Моментом перехову права вимоги цедента до цесіонарія є дата підписання цього договору (п. 4 договору).

Відступлення права вимоги здійснюється безоплатно (п. 6 договору).

Фізична особа-підприємець Овсяник Сергій Миколайович своїм листом від 06.08.2019 повідомив ПАТ «Укрнафта» про відступлення права вимоги.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, застосовані ним положення законодавства та межі апеляційного перегляду рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між сторонами склалися корпоративні правовідносини щодо участі в товаристві. Спір стосується питання виплати дивідендів одному з учасників товариства в контексті можливості визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства, крім іншого, мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ПАТ «Укрнафта» не виплатило ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД до 10.04.2015 дивіденди за 2011, 2012, 2013 роки та до 03.10.2015 за 2014 рік. Указана обставина не заперечувалася сторонами.

За приписами ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право, зокрема, брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів), пропорційне частці кожного з учасників, мають особи, які є учасниками товариства на початку строку виплати дивідендів.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» встановлено, що акція - це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосується акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів.

Статтею 30 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Виплата дивідендів за привілейованими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку відповідно до статуту акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців після закінчення звітного року. У разі прийняття загальними зборами рішення щодо виплати дивідендів у строк, менший ніж передбачений абзацом першим цієї частини, виплата дивідендів здійснюється у строк, визначений загальними зборами.

Отже, у разі прийняття загальними зборами товариства рішення про виплату дивідендів у такого товариства виникає обов`язок сплатити акціонеру відповідну суму коштів у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття такого рішення, чи у строк, визначений загальними зборами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» від 23.10.1991, «Федоренко проти України» від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого «права власності».

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, сплата акціонеру дивідендів, щодо виплати яких було прийнято рішення загальними зборами відповідача, надає акціонеру, на користь якого таке рішення прийняте, «законне очікування», що йому будуть такі дивіденди виплачені. Невиплата товариством таких дивідендів акціонеру прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах «Брумареску проти Румунії» (п. 74), «Пономарьов проти України» (п. 43), «Агрокомплекс проти України» (п. 166).

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.01.2018 у справі № 910/11316/17, від 28.11.2019 у справі №910/4040/19, від 05.03.2020 у справі №910/5725/19.

Отже, беручи до уваги, що право на отримання частки прибутку (дивідендів) акціонером передбачено статтею 116 Цивільного кодексу України, Законом України «Про господарські товариства» і з цього питання були прийняті рішення загальними зборами відповідача, однак останній виплату дивідендів не здійснив, чим порушив свої зобов`язання і права ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД, яка є акціонером ПАТ «Укрнафта» та позивача, як правонаступника прав компанії, з кількістю акцій 3278 штук, на мирне володіння майном, суд першої інстанції дійшов обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача невиплачених дивідендів є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи що станом на 20.10.2014 та на 03.08.2015 емітентом цінних паперів - ПАТ «Укрнафта» було здійснено нарахування позивачу доходу у вигляді дивідендів: за 2011 рік у сумі - 131 873, 94 грн (3278 шт. х 40, 23 грн); за 2012 рік у сумі - 86 309, 74 грн (3278 шт. х 26, 33 грн); за 2013 рік у сумі - 11 473, 00 грн (3278 шт. х 3, 50 грн); за 2014 рік у сумі - 76 442, 96 грн (3278 шт. х 23, 32 грн).

Відповідно до п. 168.1.1 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 167.5.2 Податкового кодексу України ставка податку у розмірі 5 відсотків встановлюється для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування).

Відповідно до п. 168.1.5 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з п. 16-1 розділу 10 Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу; об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Отже, із зазначених сум відповідно до положень Податкового кодексу України має бути утримано та сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб, що становить 5%, та військовий збір у розмірі 1, 5%, зокрема: за 2011 рік у сумі - 6 593, 70 грн (5%) та 1 978, 11 грн (1, 5%); за 2012 рік у сумі - 4 315, 49 грн (5%) та 1 294, 65 грн (1,5%); за 2013 рік у сумі - 573, 65 грн (5%) та 172, 10 грн (1,5%); за 2014 рік у сумі - 3 822, 15 грн (5%) та 1 146, 65 грн (1,5%).

За таких обставин, з урахуванням утримання та сплату до Державного бюджету України 5% податку з доходу фізичних осіб та 1, 5% військового збору, розрахованого щодо загальної суми дивідендів, нарахованих акціонеру ПАТ «Укрнафта» за 2011 - 2014 роки розмір боргу складає 286 203, 14 грн.

Водночас, правильно встановивши факт невиплати ПАТ «Укрнафта» дивідендів, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що позивачем було пропущено строк позовної давності, про яку було заявлено відповідачем, у зв`язку з чим відмовив у позові. Підстав для визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, судом першої інстанції не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник звертався до суду першої інстанції із клопотанням про поновлення строку позовної давності, яке мотивоване неналежним повідомленням акціонера про рішення з виплати дивідендів та право сторони на отримання таких дивідендів передбачене, зокрема, ст. 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідачем подано до суду заяву про застосування позовної давності щодо вимог позивачки про стягнення дивідендів, в яких він просив суд відмовити у задоволенні наведених позовних вимог з підстав пропуску позовної давності.

Строки позовної давності за вимогою позивача про стягнення з відповідача дивідендів за 2011 - 2013 спливли 10.04.2018, а за вимогою про сплату дивідендів за 2014 рік - 05.10.2018. Натомість до суду із вказаними вимогами позивач звернувся у вересні 2019 року, тобто із пропуском строку позовної давності.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 515 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач набув право вимоги до відповідача з виплати дивідендів у порядку, встановленому законом за договором про відступлення права вимоги № 1 від 25.07.2019. Указаний факт сторонами не заперечувався.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

ФОП Овсяник С.М., посилаючись на те, що компанії ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД (первісний кредитор) не було відомо про прийняття рішення про виплату дивідендів за вказані роки, у позовній заяві та у клопотанні про поновлення строків на подання позову до суду, вказував на таку поважність причин пропущення ним позовної давності.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої ст. 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати, зокрема, можливість поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права.

Питання поважності причин пропущення позовної давності (наявність обставин, які з об`єктивних, незалежних підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову) вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

При вирішенні питання про захист порушеного права, у разі пропущення позовної давності суд: а) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які обґрунтовують поважність причин пропущення позовної давності; б) вирішує дане питання у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини; в) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропущення позовної давності, суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД, як акціонера ПАТ «Укрнафта», про прийняті загальними зборами ПАТ «Укрнафта» рішення, в тому числі щодо порядку, розміру та строків виплати дивідендів.

Доводи відповідача про те, що він повідомляв своїх міноритарних акціонерів щодо строків і порядку виплати дивідендів за 2011 - 2013 роки та 2014 рік, розміщуючи повідомлення про виплату дивідендів в офіційному друкованому органі - бюлетені «Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» та на власному сайті, додаючи копію бюлетеня та скріншоти з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрнафта» про розміщення відповідних рішень загальних зборів акціонерів, а тому позивач міг та повинен був знати про порядок та строки виплати дивідендів, відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції чинній станом на дати проведення таких зборів, повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів товариства здійснюється шляхом надсилання акціонерам персонально письмового повідомлення про проведення загальних зборів та їх порядку денного, а також за 30 днів до дати проведення загальних зборів опубліковується в офіційному друкованому органі відповідне повідомлення.

Повідомлення акціонерам - повідомлення, що містить передбачену законом та статутом акціонерного товариства інформацію і направляється адресату в письмовій формі у спосіб, визначений статутом товариства (п. 14 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Тобто, належним повідомленням відповідно до чинного станом на дату проведення спірних загальних зборів законодавства є направлення персонального повідомлення та публікація відповідного повідомлення в офіційному друкованому органі. А тому посилання відповідача на дотримання тільки положень статуту при повідомлені, без урахування вимог закону, відхиляються як необґрунтовані.

Відповідач вказує, що він повідомляв своїх акціонерів лише шляхом розміщення відповідного повідомлення в засобах масової інформації (бюлетені та сайті). Матеріали справи не містять доказів зворотного.

Також матеріали справи не містять доказів письмового повідомлення ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД про результати прийнятих рішень на відповідних зборах, в тому числі щодо порядку, розміру та строків виплати дивідендів.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні та вірогідні докази повідомлення ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД про порядок та строки виплати на його користь дивідендів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки має місце порушення суб`єктивного цивільного права позивача, як правонаступника ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД, що полягає у порушенні корпоративних прав на отримання частини прибутку (дивідендів) відповідача, а позовна давність, як встановлено, була пропущена позивачкою з поважних причин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від05.03.2020 у справі № 910/5725/19 та від 28.11.2019 у справі № 910/4040/19.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, розмір грошового зобов`язання слід обраховувати від суми, що підлягала виплаті, а не від нарахованої суми.

Оскільки у відповідача виник обов`язок зі сплати дивідендів, тобто виникло грошове зобов`язання, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 625 Цивільного кодексу України. Ця норма встановлює відповідальність за порушення будь-якого грошового зобов`язання, що виникло з підстав, передбачених ст. 11 Цивільного кодексу України.

Судом апеляційної інстанції було здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних з урахуванням утримання 5 % податку з доходів фізичних осіб та 1, 5 % військового збору та встановлено що обґрунтованість заявлених до стягнення 187 299, 44 грн інфляційних нарахувань та 35 551, 44 грн - 3 % річних, в решті заявлених вимог слід відмовити.

Судом апеляційної інстанції визнано поважними причини пропуску позовної давності щодо вимог про стягнення дивідендів, пропуск строків позовної давності для звернення з вимогами щодо стягнення 3 % річних та інфляційних, як похідних, також визнано пропущеними з поважних причин, оскільки ДЖАСПЕН КЕПІТАЛ ПАРТНЕРС ЛІМІТЕД не був належним чином повідомлений про порядок та строки виплати на його користь дивідендів. З огляду на викладене нарахування 3% річних та інфляційних останніми 3 роками, які передували подачі позову, не обмежується.

Посилання ПАТ «Укрнафта» на постанови Верховного Суду у справах №572/4274/15-ц від 30.05.2018, № 908/1846/17 від 18.07.2018, №902/1629/14 від 29.01.2019 до уваги не приймаються, оскільки обставини зазначених справ не є аналогічними з обставинами цієї справи.

При виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує висновки, викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2018 у справі № 910/11316/17, від 19.12.2018 у справі №910/3350/18, від 28.11.2019 у справі № 910/4040/19, від 05.03.2020 у справі № 910/5725/19.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про повну відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи, дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав визнання поважними причини пропуску строку позовної давності, а тому помилково застосував норми матеріального права про позовну давність.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги у даній справі та скасування рішення суду першої інстанції у частині відмови у стягнені 286 203, 14 грн заборгованості по виплаті дивідендів, 187 299, 44 грн - інфляційних втрат, 35 551, 44 грн - 3% річних, з ухваленням у вказаній частині нового рішення - про задоволення позову у відповідній частині.

9. Судові витрати

З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам у порядку ст. 129 ГПК України. Постанова суду апеляційної інстанції складається з мотивувальної частини із зазначенням, зокрема, нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення (пп. б п. 3 ч. 1 ст. 282 ГПК України).

Керуючись ст. 2, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Овсяника Сергія Миколайовича на рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 у справі № 910/13193/19 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 у справі №910/13193/19 - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 286 203, 14 грн заборгованості по виплаті дивідендів, 187 299, 44 грн - інфляційних втрат, 35 551, 44 грн - 3% річних, з ухваленням у вказаній частині нового рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5; код 00135390) на користь Фізичної особи-підприємця Овсяника Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) 286 203, 14 грн заборгованості по виплаті дивідендів, 187 299, 44 грн - інфляційних втрат, 35 551, 44 грн - 3% річних та 7 635, 81 грн судового збору.

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5; код 00135390) на користь Фізичної особи-підприємця Овсяника Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) 11 435, 72 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Доручити суду першої інстанції видати відповідні накази.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім