УХВАЛА

18 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 914/1284/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги комунального підприємства "Вододар" Бориславської міської ради (далі - КП "Вододар")

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.01.2020

у справі № 914/1284/19

за позовом приватного акціонерного товариства "Львівобленерго"

до КП "Вододар"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 (згідно з відміткою на поштовому конверті) КП "Вододар" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.01.2020 у справі № 914/1284/19 скасувати, а рішення господарського суду Львівської області від 23.10.2019 залишити в силі.

Дослідивши матеріали касаційної скарги КП "Вододар" у справі № 914/1284/19, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у справі № 914/1284/19 є стягнення у розмірі 381 202,94 грн, отже, ціна позову у цій справі не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому касаційна скарга КП "Вододар" не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції статей 124, 129, 236, 269 ГПК України зазначає, що Західним апеляційним господарським судом при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано правову позицію викладену Великою Палатою Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, також вказує на те, що судом неправильно застосовано висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Вважає, що касаційна скарга підлягає касаційному розгляду, оскільки стосується формуванню правозастосовчої практики та має виняткове значення для сторони.

Розглянувши доводи КП "Вододар" викладені у касаційній скарзі, проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення та зміст судових рішень, на які посилається скаржник, Касаційний господарський суд вважає, що доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи до переоцінки доказів, які були здійсненні судами під час розгляду справи, в цілому до заперечення результату розгляду справи апеляційним господарським судом. Суд зауважує, власне твердження скаржника про те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення, не може бути визнано судом автоматичною підставою, на яку поширюється дія положень підпунктів "а" - "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. Таким чином, подана касаційна скарга не містить обґрунтувань, які можуть бути визнані такими, що підпадають під пункт 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою КП "Вододар" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.01.2020 у справі № 914/1284/19, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства "Вододар" Бориславської міської ради на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.01.2020 у справі № 914/1284/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова