ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3686/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Котовщик Р.А. на підставі довіреності;

Від відповідача: не з`явився.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія до відповідача Державного підприємства Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної станції Національної академії аграрних наук України про стягнення 478 859,13 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

11.12.2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроцентр Софія» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №3798/19) до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної станції Національної академії аграрних наук України» про стягнення 478 859,13 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.12.2019р. суддею Гутом С.Ф. було прийнято справу до свого провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14.01.2020р. о 11:30 год.

24.12.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (за вх.ГСОО№ 2-6328/19), у якому позивач просить суд здійснити розгляд справи №916/3686/19 призначений ухвалою господарського суду Одеської області від 16.12.2019р. на 14.01.2020р. о 11:30 год., за участю повноважного представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити: Господарському суду Львівської області (79014. м. Львів, вул. Личаківська, 128).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2019р. у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія від 24.12.2020р. вх.ГСОО№2-6328/19 про проведення судового засідання по справі №916/3686/19, яке відбудеться 14.01.2020р. о 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції було відмовлено.

02.01.2020 року до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (за вх.ГСОО№ 141/20), у якому позивач просить суд здійснити розгляд справи №916/3686/19 призначений ухвалою господарського суду Одеської області від 16.12.2019р. на 14.01.2020р. о 11:30 год., за участю повноважного представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити на вибір судів: Восьмому апеляційному адміністративному суду, Львівському апеляційному суду та Західного апеляційного господарського суду.

13.01.2020р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання за вх.ГСОО№602/20 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2020р. було відкладено підготовче засідання на 29.01.2020р. о 09:30 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2020р. у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія від 02.01.2020р. вх.ГСОО№141/19 про проведення судового засідання по справі №916/3686/19, яке відбудеться 14.01.2020р. о 11 год. 30 хв. в режимі відео конференції було відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.01.2020р. було закрито підготовче провадження із призначення справи №916/3686/19 до розгляду по суті на 13.02.2020р. о 13:45 год.

13.02.2020р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява за вх.ГСОО№3741/20 про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.02.2020р. було відкладено судове засідання на 04.03.2020р. о 10:30 год.

Відповідач Державне підприємство Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної станції Національної академії аграрних наук України у судові засідання не з`явився, письмового відзиву не надав.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За приписами ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В ході розгляду даної справи господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

04 березня 2020 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи суд встановив:

14.06.2019р. між Державним підприємством Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної станції Національної академії аграрних наук України (далі- Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія (далі Виконавець) було укладено Договір 14/06-2019 про надання послуг сільськогосподарською технікою (далі- Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по проведенню наступних сільськогосподарських робіт: збиранню врожаю сільськогосподарських культур своєю технікою: комбайни GLAAS LEKXION 560 (08445 АО 2005р.) та GLAAS LEKXION 600 (13263 АО 2006р.).

Комбайн зернозбиральний GLAAS LEKXION 560 (08445 АО 2005р.) належить Замовнику на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серія НОМЕР_1 .

Комбайн зернозбиральний GLAAS LEKXION 600 (13263 АО 2006р.). належить Замовнику на праві оренди, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серія НОМЕР_2 та Договором оренди від 15.06.2019р.,який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія та ФОП Русин П.Ю.

У відповідності до п. 3.1 Договору від 14.06.2019р. (ціна та вартість послуг) збиранню врожаю сільськогосподарських культур: за ціною 700,0 грн/га в т.ч. ПДВ (примітка: га - гектари).

Виконавцем на виконання Договору від 14.06.2019р. послуги були надані, а саме виконано сільськогосподарських робіт по збиранню врожаю на 556,3 гектарах (га) (в тому числі озимий ячмінь - 70,9 га, озима пшениця - 173,5 га, горох - 100,1 га, ріпак - 211,8 га) на загальну суму - 389407,78 грн (з ПДВ).

У відповідності до п. 2.1 Договору від 14.06.2019р. (забезпечення платним харчуванням) з цієї суми вираховано 1020,0 грн за обіди працівників Замовника.

Таким чином, загальна сума до сплати становить 388 387,78 грн.

Вказане підтверджується Актом приймання-здачі наданих послуг від 02.07.2019 року, підписаним Сторонами, у котрому також зазначено, що послуги виконано у повному обсязі.

У відповідності до п. 4.1 Договору від 14.06.2019р. за надані послуги Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Виконавця грошові кошти в сумі, визначеній згідно Акта приймання-передачі наданих послуг, протягом десяти днів з дати підписання Акта.

Таким чином, згідно з умовами п. 4.1 Договору від 14.06.2019р. кошти в розмірі 388387,78 грн Замовник повинен був перерахувати на розрахунковий рахунок Виконавця, зазначений у п. 8 Договору від 14.06.2019р. до 12.02.2019 року.

Проте, Замовником кошти не перераховано по теперішній час.

У відповідності до п. 5.1 Договору від 14.06.2019р. за невиконання або неналежне виконання умов Договору Сторони несуть матеріальну відповідальність згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона е суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі ОД відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки і по теперішній час Відповідач не виплатив Позивачу жодних коштів за надані послуги (виконані сільськогосподарські роботи) за Договором від 14.06.2019р., просимо суд стягнути з Відповідача борг з урахуванням інфляційних, трьох процентів річних та штрафних санкцій у розмірі 90 471,35грн.

З наведених підстав, Товариство з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної станції Національної академії аграрних наук України про стягнення 478 859,13 грн.

Відповідач Державне підприємство Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної станції Національної академії аграрних наук України своїм правом на судовий захист не скористався, відзиву на позовну заяву не надавав.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

Відповідач - Державне підприємство «Дослідне господарство імені М. І. Кутузова Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, організаційно-правова форма якого - Державне підприємство, єдиним засновником якого є Національна академія аграрних наук України, засновником якої в свою чергу є Кабінет Міністрів України, тобто безсумнівно Відповідач є суб`єктом господарювання державного сектора економіки.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 14.06.2019р. між Державним підприємством Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної станції Національної академії аграрних наук України (далі- Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія (далі Виконавець) було укладено Договір 14/06-2019 про надання послуг сільськогосподарською технікою (далі- Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по проведенню наступних сільськогосподарських робіт: збиранню врожаю сільськогосподарських культур своєю технікою: комбайни GLAAS LEKXION 560 (08445 АО 2005р.) та GLAAS LEKXION 600 (13263 АО 2006р.).

Комбайн зернозбиральний GLAAS LEKXION 560 (08445 АО 2005р.) належить Замовнику на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серія НОМЕР_1 .

Комбайн зернозбиральний GLAAS LEKXION 600 (13263 АО 2006р.). належить Замовнику на праві оренди, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серія НОМЕР_2 та Договором оренди від 15.06.2019р.,який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія та ФОП Русин П.Ю.

У відповідності до п. 3.1 Договору від 14.06.2019р. (ціна та вартість послуг) збиранню врожаю сільськогосподарських культур: за ціною 700,0 грн/га в т.ч. ПДВ (примітка: га - гектари).

Виконавцем на виконання Договору від 14.06.2019р. послуги були надані, а саме виконано сільськогосподарських робіт по збиранню врожаю на 556,3 гектарах (га) (в тому числі озимий ячмінь - 70,9 га, озима пшениця - 173,5 га, горох - 100,1 га, ріпак - 211,8 га) на загальну суму - 389407,78 грн (з ПДВ).

У відповідності до п. 2.1 Договору від 14.06.2019р. (забезпечення платним харчуванням) з цієї суми вираховано 1020,0 грн за обіди працівників Замовника.

Таким чином, загальна сума до сплати становить 388 387,78 грн.

Вказане підтверджується Актом приймання-здачі наданих послуг від 02.07.2019 року, підписаним Сторонами, у котрому також зазначено, що послуги виконано у повному обсязі.

У відповідності до п. 4.1 Договору від 14.06.2019р. за надані послуги Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Виконавця грошові кошти в сумі, визначеній згідно Акта приймання-передачі наданих послуг, протягом десяти днів з дати підписання Акта.

Таким чином, згідно з умовами п. 4.1 Договору від 14.06.2019р. кошти в розмірі 388387,78 грн Замовник повинен був перерахувати на розрахунковий рахунок Виконавця, зазначений у п. 8 Договору від 14.06.2019р. до 12.02.2019 року.

Проте, Замовником кошти не перераховано по теперішній час.

За таких обставин, господарський суд вважає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача грошові кошти за надані послуги у розмірі 388 387,78грн.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином* Якщо зобов`язання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України, оскільки остання передбачає, що боржник, з який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п. 5.1 Договору від 14.06.2019р. за невиконання або неналежне виконання умов Договору Сторони несуть матеріальну відповідальність згідно чинного законодавства.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, трьох відсотків та штрафних санкцій, наданий позивачем, суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 56 704,94 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 918,95 грн., 3% річних у розмірі 4 660,32 грн. та штрафу у розмірі 27 187,14грн.підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано, в судові засідання відповідач не з`являвся хоча заздалегідь повідомлявся про дату час та місце судового засідання за офіційною юридичною адресою.

На підставі вищенаведеного та відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу та позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 73, 74, 76, 86, 129, 130, 165, 231, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія до відповідача Державного підприємства Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної станції Національної академії аграрних наук України про стягнення 478 859,13 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Одеської державної станції Національної академії аграрних наук України (68440, Одеська область, Арцизький район, село Прямобалка, вул. Свободи, будинок 15; Код ЄДРПОУ - 00484015) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агроцентр Софія (89676, Закарпатська область, Мукачівський район, село Барбово, вулиця Зелена, будинок 16; Код ЄДРПОУ - 41609414) 478 859 /чотириста сімдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять/ грн. 13 коп., з яких: 388 387 /триста вісімдесят вісім тисяч триста вісімдесят сім/ грн. 78 коп. основного боргу, 1 918 /одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять/ грн. 95 коп. інляційних нарахувань, 4 660 /чотири тисячі шістсот шістдесят/ грн. 32 коп. 3% річних від простроченої суми, 56 704 /п`ятдесят шість тисяч сімсот чотири/ грн. 94 коп. пені, 27 187 /двадцять сім тисяч сто вісімдесят сім/ грн. 14 коп. штрафу та 9 577 /дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім/ грн. 18 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст складено 16 березня 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут