СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід

"23" березня 2020 р. Справа № 57/218-10

Суддя Барбашова С.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши заяву Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків (вх. № 2520 від 13.03.2020) про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду - Попкова Д.О. , Тихого П .В ., Россолова В.В. , Черленяка М.І. від розгляду справи № №57/218-10 (н.р.59/264-08)

за апеляційною скаргою Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків (вх. № 654 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2020 по справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) (головуючий суддя Присяжнюк О.О., судді Ольшанченко В.І. та Хотенець П.В.; повний текст ухвали підписано 13.02.2020), прийняту за результатами розгляду скарги Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області

за позовом Фізичної особи-підприємця Канської Юлії Вікторівни, м. Харків

до Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1.Харківської міської ради м. Харків,

2.Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків,

3.Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, м. Харків,

4.Акціонерної компанії «Харківобленерго», м. Харків,

5.Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, м. Харків

про знесення об`єкту самочинного будівництва

за участю:

1.прокуратури Харківської області, м. Харків в інтересах Фізичної особи-підприємця Канської Юлії Вікторівни, м. Харків

2.Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.02.2020 у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) повернуто без розгляду заяву Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків про відвід суддів Ольшанченко В.І. та Хотенця П.В. від розгляду означеної справи за скаргою останнього на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.02.2020 у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) у задоволенні скарги стягувача - Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків на дії та незаконну бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відмовлено в повному обсязі.

Приватна виробничо-комерційна фірма «Істок», м. Харків, не погодившись з постановленими ухвалами суду, звернулась із апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить ухвали Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) скасувати, а означені заяву та скаргу заявника задовольнити. Разом з апеляційною скаргою Приватна виробничо-комерційна фірма «Істок» надала суду апеляційної інстанції заяву про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду Тихого П.В., Россолова В.В. та Черленяка М.І. при виконанні вимог статті 122 Господарського процесуального кодексу України у справі №57/218-10.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №57/218-10 (н.р.59/264-08) в порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України визначено склад колегії суддів: Попков Д.О. (головуючий), судді - Пушай В.І., Стойка О.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи від 26.02.2020.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 апеляційну скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків на ухвали Господарського суду Харківської області від 12.02.2020р. у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) було залишено без руху, запропоновано скаржнику усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме розділити означену апеляційну скаргу на дві самостійні (окремі) апеляційні скарги щодо кожної оскаржуваної ухвали суду, щодо яких окремо:

-сплатити судовий збір в розмірі 2102,00 грн.;

-надати до апеляційного суду докази направлення копії окремих апеляційних скарг іншим учасникам справи (Харківській міській раді м. Харків, Управлінню з контролю за використанням та охороною земель, м. Харків, Комунальному підприємству «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», м. Харків, Акціонерній компанії «Харківобленерго», м. Харків, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, м. Харків, прокуратурі Харківської області, м. Харків та Київському відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області) і доданих до них документів (листом з описом вкладення);

-вказати в кожній апеляційній скарзі, у чому саме полягає незаконність і/або необґрунтованість конкретної оскаржуваної ухвали суду, з окремим (структурно по тексту) відображенням клопотань у відношенні процесуальних питань (за їх наявністю), охоплених статтею 267 Господарського процесуального кодексу України.

13.03.2020 до канцелярії Східного апеляційного господарського суду від Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків надійшла окремо оформлена апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.02.2020 у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08), що постановлена за результатами розгляду скарги ПВКФ «Істок» на дії та незаконну бездіяльність відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (наразі Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

13.03.2020 Приватна виробничо-комерційна фірма «Істок» звернулася із заявою (вх. № 2520 від 13.03.2020) про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду - Попкова Д.О. , Тихого П.В. , Россолова В.В. , Черленяка М.І. у справі № №57/218-10 (н.р.59/264-08).

Заяву про відвід скаржником мотивовано тим, що:

-головуючим суддею Попковим Д.О. незаконно зобов`язано скаржника, конституційні права якого за вимогами статті 333 Господарського процесуального кодексу України впродовж періоду з 15.09.2014 до 2020 року не поновлені, сплатити судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (ухвала Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 про залишення апеляційної скарги без руху). Заявник відводу стверджує, що суддя-доповідач Попков Д.О. з метою порушення конституційних прав Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» та завдання останньому матеріального збитку у особливо великих розмірах (2242286,00 грн.), маючи попередню змову з іншими особами на шкоду скаржнику, зірвав судові засідання з розгляду апеляційних скарг/заяв/клопотань скаржника, сфальшувавши ухвалу від 02.03.2020 про залишення апеляційної скарги останнього без руху, дійшовши до незаконних та протиправних висновків про те, що скаржник повинен сплачувати судовий збір;

-суддею Попковим Д.О. шляхом фальшування ухвали Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 про залишення апеляційної скарги без руху, незаконно відмовлено у відкритті апеляційного провадження за наявності належних доказів надсилання її копій іншим учасникам справи, оскільки за текстом даної ухвали вказано, що докази відправки апеляційної скарги ВДВС відсутні;

-незаконна відмова судді-доповідача Попкова Д . О. у відкритті судового провадження з розгляду апеляційної скарги/заяв/клопотань Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок» з надуманих та незаконних причин - шрифту тексту апеляційної скарги та його змісту, що не є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження;

-суддя-доповідач Попков Д.О. не мав права на стадії відкриття апеляційного провадження надавати без виклику сторін оцінку наявним в матеріалах справи доказам, оскільки суддя незаконно розпочав потайки надавати оцінку доказам викладеним стороною в апеляційній скарзі, що є процесуальним порушенням та свідчить про упередженість означеного судді у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) до Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок»;

-у заявника відводу є обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Попкова Д.О. у розумінні практики Європейського суду з прав людини, Бангалорських принципів поведінки суддів та практики Верховного Суду з цих питань;

-судді Тихий П.В., Россолов В.В., Черленяк М.І. у справі № №57/218-10 (н.р.59/264-08) діяли тривалий час на шкоду ПВКФ «Істок» і ухвалювали незаконні рішення у даній справі, які в подальшому були скасовані судом касаційної інстанції, тому ці судді взагалі не мають права приймати участь у розгляді даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у складі колегії суддів - Попкова Д.О. (головуючого), Пушай В.І., Стойка О.В. заяву Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків (вх. № 2520 від 13.03.2020) про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду - Попкова Д.О. , Тихого П.В., Россолова В.В ., Черленяка М.І. у справі № №57/218-10 (н.р.59/264-08) розглянуто лише щодо судді Попкова Д.О., оскільки судді Тихий П.В., Россолов В.В. та Черленяк М.І. (який взагалі не є суддею Східного апеляційного господарського суду) не входять до складу сформованої судової колегії у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) з розгляду апеляційних скарг/заяв/клопотань Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків.

За результатами розгляду даної заяви судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу про необґрунтованість заяви та передано матеріали справи № 57/218-10 (н.р.59/264-08) на автоматичний розподіл для визначення судді з розгляду заяви Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків (вх. № 2520 від 13.03.2020) про відвід суддів.

Згідно з приписами частин сьомої та восьмої статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути вирішено не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної заяви про відвід визначено суддю Східного апеляційного господарського суду Барбашову С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2020.

Розглянувши зазначену заяву, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтями 38, 42 Господарського процесуального кодексу України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи чи є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу щодо недопустимості повторної участі судді у розгляді справи.

Згідно з частиною першою статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною третьою статті 38 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи, судді Тихий П.В., Россолов В.В. та Черленяк М.І. (який взагалі не є суддею Східного апеляційного господарського суду) не входять до складу сформованої судової колегії у справі №57/218-10 (н.р.59/264-08) з розгляду скарг/заяв/клопотань Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків, тому заява про їх відвід судом не розглядається.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006).

Європейський суд з прав людини зазначив, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Булут проти Австрії» від 22.02.1996, у справі «Томан проти Швейцарії» від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті поданої заяви, зокрема, доводів заявника щодо прийняття суддею Попковим Д.О. ухвали від 02.03.2020 про залишення апеляційної скарги Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», м. Харків без руху, суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак сама по собі незгода учасника справи із процесуальним рішенням судді про залишення апеляційної скарги без руху не свідчить про упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість судді Попкова Д.О. у розгляді даної справи та не є підставою для його відводу відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України, тоді як залишення апеляційної скарги заявника без руху з підстав несплати ним судового збору, зумовлено застосуванням судом Закону України «Про судовий збір», який встановлює ставку судового збору за подання кожної нової апеляційної скарги на ухвалу суду, та вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості надання до апеляційної скарги доказів сплати судового збору. Крім того, подання кількох апеляційних скарг на різні процесуальні судові документи зумовлює необхідність направлення учасникам справи копії кожної такої апеляційної скарги з додатками.

При цьому, у розгляді питання стосовно додержання скаржником вимог статті 258 Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту апеляційної скарги та залишення її без руху суддя-доповідач не розглядає та не оцінює питання, пов`язані з безпосереднім виконанням судового рішення на користь сторін у справі.

Тому аргументи заявника відводу про те, що суддя Попков Д.О. незаконно розпочав надавати оцінку доказам, викладеним стороною в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для відводу, так як оцінка доводів учасників справи здійснюється безпосередньо судом, який розглядає справу, та відображається в постановленому за наслідками розгляду справи відповідному судовому рішенні.

Крім того, питання, на які суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі від 02.03.2020 звернув увагу скаржника щодо змісту апеляційної скарги, не були причиною залишення її без руху, а вказувалися судом з метою забезпечення належного розуміння та оцінки сутності аргументів особи, що подала апеляційну скаргу, як судом, так і іншими учасниками справи в контексті принципу диспозитивності та змагальності при подальшому розгляді апеляційної скарги по суті.

Сумніви заявника відводу у неупередженості та необ`єктивності судді Попкова Д.О. ґрунтуються на припущеннях без відповідного підтвердження.

Натомість саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового акта, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід судді.

Відповідно до положень частини третьої статті 36 Господарського процесуального кодексу України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді справи у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Проте суддя Попков Д.О. раніше не розглядав дану справу №57/218-10 (н.р.59/264-08) та не ухвалював рішень, пов`язаних з поворотом виконання рішення відносно Приватної виробничо-комерційної фірми «Істок», що свідчить про відсутність заборони щодо його участі в означеній справі, передбаченої статтею 36 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами розгляду заяви про відвід судді Попкова Д.О. від розгляду справи № 57/218-10 (н.р.59/264-08), суд дійшов висновку, що доводи заявника є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, ґрунтуються на припущеннях, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості суддів та могли б бути підставою для відводу у розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватній виробничо-комерційній фірмі «Істок», м. Харків у задоволенні заяви (вх. № 2520 від 13.03.2020) про відвід судді Східного апеляційного господарського суду - Попкова Д. О. від розгляду справи № 57/218-10 (н.р.59/264-08).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Барбашова