УХВАЛА

про залишення скарги без розгляду

м. Київ

17.03.2020Справа № 910/11298/17

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Лиськов М.О., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бірум" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича у справі

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бірум

про стягнення 165 263 866,67 грн.

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

11.07.2017 до канцелярії Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРУМ" (надалі - відповідач) про стягнення 165 263 866,67 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/11298/17, розгляд справи призначено на 24.07.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019, позов задоволено повністю.

18.03.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/11298/17 видано наказ.

Постановою Верховного Суду від 04.06.2019 у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бірум" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2018 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 у справі №910/11298/17 залишено без змін.

13.03.2020 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бірум" надійшла скарга на дії приватного виконавця.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що 04.02.2020р. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Михайлом Андрійовичем відкрито виконавче провадження №61150876 з виконання наказу у справі №910/11298/17.

17.02.2020р. на адресу ТОВ «БІРУМ» поштовим зв`язком (поштове відправлення 863) надійшла Постанова про арешт коштів боржника від 04.02.2020р. (ВП №61150876), винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Михайлом Андрійовичем. Вказаною Постановою накладено арешт на грошові кошти, зокрема, що містяться на банківському рахунку ТОВ «Бірум» в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», з якого скаржником здійснюється виплата заробітної плати.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з статтею 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В скарзі скаржник просить поновити строк для звернення із скаргою з огляду на те, що постанова про арешту передана директору лише 10.03.2020, а обов`язки щодо прийняття, реєстрації та переданню на розгляд директору поштової кореспонденції покладено на головного бухгалтера Прус Олесю Вікторівну. Згідно пояснювальної записки, в силу своєї зайнятості з підготовки звіту до податкового органу, Прус О.В. прийняла від працівників пошти та не встигла зареєструвати та передати на розгляд директору ТОВ «Бірум» лист, отриманий 17.02.2020р. у якому надійшла оскаржувана постанова.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що скаржнику стало відомо про оскаржувану постанову саме 10.03.2020 року, оскільки самими заявником не заперечується факт отримання ТОВ «Бірум» оскаржуваної постанови від 04.02.2020 саме 17.02.2020, що підтверджується проставленим вхідним номером №52 та датою 17.02.2020 на копії постанови, що долучена заявником до скарги.

За змістом ч.5 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 6 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відповідно до п. 9.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Таким чином, наведені скаржником обставини пропуску строку подачі скарги, суд вважає неповажними та такими, що вказують лише на неналежне ставлення працівників скаржника до виконання своїх посадових обов`язків.

Скаржник не надав жодних доказів існування об`єктивних поважних обставин, які б завадили йому вчасно подати скаргу до суду або зробили неможливим подачу скарги у визначений законом строк.

Окрім того, суд відзначає, що, розглядаючи підстави поновлення строків, Європейський суд з прав людини вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" (ухвала) від 14.10.2003 року). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України").

Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність заявника (стягувача) не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Суд надав правову оцінку доводам та обставинам, наведеним боржником у заяві, та дійшов висновку, що жодних конкретних поважних обставин та причин, підтверджених належними та допустимими доказами, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, враховуючи вищевказане, у тому числі, положення ст.341 Господарського процесуального кодексу України та ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" Товариством з обмеженою відповідальністю "Бірум" пропущено строк для подання скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити скаржнику у поновленні пропущеного процесуального строку для подачі скарги до суду, а скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 234, 235, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бірум" у поновленні процесуального строку для подачі скарги до суду.

2. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бірум" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича - залишити без розгляду.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 17.03.2020

Суддя М.О. Лиськов