ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2020 справа № 914/2110/19

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Іваночка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АФЦ БАВАРІЯ", Запорізька область, м.Запоріжжя;

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙДВЕНТ", Львівська область, м.Львів;

про: стягнення заборгованості

ціна позову: 492443,96грн.

Представники:

Позивача: Короленко І.М. - представник (ордер від 07.10.2019р. серія АР №1005934);

Відповідача: Кавчук А.В. - представник (свідоцтво від 27.01.2017р. №000536); ОСОБА_5 - керівник (паспорт громадянина україни серія НОМЕР_1 ).

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019р. на розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АФЦ БАВАРІЯ" від 07.10.2019р. вих. №01/02 за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙДВЕНТ" про стягнення коштів за неякісний та некомплектний товар; ціна позову: 492443,96грн.

Підставами позовних вимог Позивач зазначає неналежне виконання Відповідачем умов Договору від 31.08.2018р. №ТОВ00000196, а саме - у припливно-витяжній установці BD-5-(50)-P вартістю 410369,97грн. встановлено теплообмінник, що не видає свої характеристики.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.10.2019р. у справі №914/2110/10 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 05.11.2019р. о 10:50год.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.10.2019р. у даній справі судом постановлено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АФЦ БАВАРІЯ" від 23.10.2019р. вих.№01/23 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№44051/19 від 25.10.2019р.) відхилити.

В судовому засіданні 05.11.2019р. оголошувалась перерва в межах дня слухання до 12:45год. 05.11.2019р., про що представник Відповідача повідомлявся в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.11.2019р. у даній справі судом постановлено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙДВЕНТ" від 05.11.2019р. про залишення позовної заяви без розгляду відхилити; відкласти підготовче засідання на 21.11.2019р.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.11.2019р. у даній справі суд постановив судове засідання у справі №914/2110/19, призначене на 21.11.2019р. о 10:30 год. провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Запорізької області (69001, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Гетьманська, буд.4).

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 21.11.2019р. суд постановив: відкласти підготовче засідання на 12.12.2019 р. о 10:30 год.; судове засідання у справі №914/2110/19, призначене на 12.12.2019р. о 10:30 год. провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Запорізької області (69001, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Гетьманська, буд.4).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.12.2019р. у даній справі судом постановлено: продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; відкласти підготовче засідання на 26.12.2019р.; судове засідання у справі №914/2110/19, призначене на 26.12.2019р. на 10:30 год. провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Запорізької області (69001, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Гетьманська, буд.4).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.12.2019р. у даній справі судом постановлено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙДВЕНТ" від 02.12.2019р. вх. №50275/19 відхилити; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙДВЕНТ" від 16.12.2019р. вх. №52888/19 відхилити; прийняти до розгляду додані до клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙДВЕНТ" від 11.12.2019р. вх. №52231/19 докази; відкласти підготовче засідання на 16.01.2020р.; судове засідання у справі №914/2110/19, призначене на 16.01.2020р. на 15:30 год. провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Запорізької області (69001, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Гетьманська, буд.4).

З підстав тимчасової непрацездатності головуючого судді Фартушка Т.Б. судове засідання 16.01.2020р. не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 28.01.2020р. суд постановив: підготовче судове засідання призначити на 13.02.2020р. о 11:00 год.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання не обов`язковою; судове засідання у справі №914/2110/19, призначене на 13.02.2020р. о 11:00 год. провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Запорізької області (69001, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Гетьманська, буд.4).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.02.2020р. у даній справі судом постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті; судове засідання з розгляду спору по суті призначити на 03.03.2020р.; судове засідання у справі №914/2110/19, призначене на 03.03.2020р. на 14:15год. провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Запорізької області (69001, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Гетьманська, буд.4).

Ухвалою суду у даній справі від 03.03.2020р. суд постановив: відкласти судове засідання з розгляду спору по суті до 16.03.2020р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнавалась обов`язковою; судове засідання у справі №914/2110/19, призначене на 16.03.2020р. на 12:00 год. провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду Запорізької області (69001, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Гетьманська, буд.4).

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Процесуальні права та обов`язки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердили представники Сторін в судовому засіданні, їм відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про роз`яснення прав та обов`язків до суду не надходили.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання з`явилась в режимі відеоконференції, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору з обґрунтуванням підстав до задоволення позову, зазначила про неможливість врегулювання спору між сторонами у добровільному порядку та подання всіх наявних у Позивача доказів в обґрунтування обставин, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Представники Відповідача в судове засідання з`явились, в судовому засіданні надали усні пояснення по суті спору з обґрунтуванням підстав до відмовив в позові, зазначили про неможливість врегулювання спору між сторонами у добровільному порядку та подання всіх наявних у Відповідача доказів в обґрунтування обставин, на які посилається, як на підставу своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Позиція Позивача:

Позивач зазначає, що під час роботи поставленого Відповідачем обладнання встановлено, що у припливно-витяжній установці BD-5-(50)-P, вартістю 410369,97грн., встановлений теплообмінник, який не видає свої характеристики.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 410369,97грн вартості неякісного та дефектного Товару за Договором від 31.08.2018р. №ТОВ00000196, а також 82073,99грн штрафу за поставку Товару за Договором з порушенням якості та комплектності.

Позиція Відповідача:

Відповідач у поданому 04.11.2019р. за вх. №45716/19 відзиві на позовну заяву проти позову заперечив з підстав погодження комплекту Товарів, які поставляються за Договором з представником Позивача, подальшого схвалення Позивачем поставки обладнання, а відтак, поставки за Договором саме погодженого Сторонами обладнання.

Припливно-витяжна установка BD-5-(50)-P вартістю 410369,97грн. відповідає умовам Специфікації.

Щодо якості поставленого Товару Відповідач зазначає, що Позивачем порушено порядок використання Товару, замість холодоносія «вода» використано «пропіленгліколь 45%», внаслідок чого не досягнуто відповідної потужності теплообмінника, а відтак гарантійні зобов`язання Відповідача відсутні. Окрім того, Відповідач зазначає, що Позивачем при вимірюванні потужності обладнання не враховано всіх показників, які впливають на його роботу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202 та 216 Господарського процесуального кодексу України, надання Відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

За результатами дослідження наданих Учасниками справи доказів та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, в їх задоволенні слід відмовити повністю з огляду на наступне.

31.08.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АФЦ «БАВАРІЯ» (надалі - Позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙДВЕНТ» (надалі - Відповідач, Продавець) укладено Договір №ТОВ00000196 (далі - Договір), за умовами якого (п.1.1. Договору) Продавець зобов`язується передати Покупцю, а Покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар (товари), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації або рахунку, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору Продавець забезпечує виконання гарантійних зобов`язань відповідно до розділу 6 Договору.

Згідно п.2.1. Договору загальна вартість товару складає 832802,10грн., в тому числі ПДВ 20% 138800,35грн.

Пунктом 2.2. Договору Сторонами встановлено, що оплата за Договором відбувається згідно специфікації або рахунку фактури:

30% у сумі 249840,63грн. для розміщення замовлення на заводі виробника;

50% у сумі 416401,05грн. протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення про готовність товару на складі виробника;

15% у сумі 124920,32грн. протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення про прибуття товару на склад Продавця;

5% у сумі 41640,10грн. протягом 21 дня з моменту поставки обладнання Покупцю.

Згідно пункту 3.1. Договору постачання здійснюється протягом 8 тижнів з моменту отримання авансу автотранспортом Продавця на умовах DDP склад Покупцю відповідно до Правил Інкотермс-2010. Термін постачання може бути змінений за погодженням сторін, шляхом укладання додаткової угоди.

Пунктом 3.3. Договору визначено, що з товаром Продавець надає Покупцю видаткову накладну (оригінал в 2-х примірниках); податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною Продавець надає Покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН; документ, підтверджуючий якість товару (паспорт або керівництво з експлуатації, або інструкція користувача); товарно-транспортну накладну.

Згідно пункту 3.4. Договору датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Відповідно до п.3.6 Договору Продавець зобов`язаний дотримуватись у процесі поставки товару встановлених для нього технічних норм та стандартів (ГОСТ, ОСТ, ДСТУ, ТУ тощо), у тому чилі тих, що вказані у спеціфікації №1 від 31.08.2018р. до договору №ТОВ00000196 від 31.08.2018р. та додатку №1 від 31.08.2018р. до договору №ТОВ00000196 від 31.08.2018р.

Продавець надає гарантію від виробника, щодо постачання товарів належної якості, у повній відповідності до встановлених для неї технічних норм та стандартів (ГОСТ, ОСТ, ДСТУ, ТУ) у строки, передбачені договором. (п.3.7. Договору).

Відповідно до п.3.8. Договору у разі виявлення невідповідностей товару зазначеним стандартам, нормам і правилам Покупець має право відмовитись від товару, якщо невідповідності не будуть усунені у строк двадцяти робочих днів, який дозволить здійснити його постачання у термін, визначений Договором.

Пунктом 4.2. Договору Сторонами встановлено, що за порушення господарського зобов`язання Продавцем, а саме за порушення умов Договору стосовно якості або комплектності товару Продавець зобов`язаний сплатити Покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісного або некомплектного товару. У випадку усунення Продавцем виявлених недоліків в термін 4 (чотирьох) тижнів з моменту відправлення письмової претензії Покупця зазначений штраф не сплачується.

Якщо товар виявиться не відповідним умовам договору, Продавець в узгоджені Сторонами терміни повинен за свій рахунок відвантажити новий товар (п.4.3. Договору).

Згідно п. 4.7. Договору у випадку якщо Покупець прийняв рішення відмовитись від приймання обладнання і достроково розірвати договір сума авансу за товар не повертається.

Відповідно до п.5.1. Договору Продавець несе повну відповідальність за некомплектну поставку товару. У випадку поставки некомплектного товару, продавець зобов`язаний протягом 30 днів його доукомплектувати за власний рахунок. Покупець не несе ніяких витрат пов`язаних з такою додатковою поставкою некомплектного товару.

Пунктом 6.1. Договору Сторонами погоджено, що якість товару повинна відповідати технічним нормам і стандартам.

Згідно п.6.2. Договору продавець надає гарантію на товар належної якості у повній відповідності з встановленими до неї технічними вимогами і нормативними документами на протязі 3 років за умов комплектування обладнання автоматикою Продавця обслуговування та ремонту товарів компетентною (сертифікованою) організацією.

Відповідно до п.6.3. Договору У рамках гарантії Продавець зобов`язується замінити неякісний товар. Термін виконання претензій складає 4 (чотири) тижні з моменту їх пред`явлень.

Пунктом 9.1. Договору Сторонами передбачено, що будь-які зміни і доповнення до даного Договору мають силу тільки в тому випадку, якщо вони оформлені в письмовому вигляді і підписані обома Сторонами.

Усі додатки, підписані обома Сторонами, є невід`ємною частиною Договору (п.9.4. Договору).

Пунктом 11.1.2. Договору Покупець зобов`язаний приймати поставлені товари згідно розділу 5.

Покупець має право контролювати постачання товарів у строки, встановлені Договором (п.11.2.2. Договору)

Відповідно до п.12.1. Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати підписання його Сторонами.

Згідно п.12.2. Договору дія терміну договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.12.1 цього Договору, та закінчується 31.12.2019р.

Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну Договору, та виконання діючих зобов`язань (п.12.3. Договору).

Специфікацією від 31.08.2018р. №1 до Договору Сторонами погоджено назву елементів конструкцій, обладнання, матеріалів, комплектуючих і види робіт, згідно якої предметом поставки за Договором є припливно-витяжна установка BD-5-(50)-P; припливно-витяжна установка BD-3-(50)-P; припливно-витяжна установка BD-1-BIS-(50)-P; припливно-витяжна установка BD-MINI(50)-P.

Додатком від 31.08.2018р. №1 до Договору визначено комплектність та технічні характеристики визначених в Специфікації товарів.

Зокрема, в Технічних даних підбору установки в складі установки BD-5-(50) в розділі водяний охолоджувач зазначено тип теплообмінника W.1.04.5. потужністю 74 кВт.; припливно-витяжної установки BD-3-(50) в розділі водяний нагрівач зазначено тип теплообмінника W.1.02.3. потужністю 41,6 кВт.; припливно-витяжної установки BD-3-(50) в розділі водяний нагрівач зазначено тип теплообмінника W.1.01.3. потужністю 12,9 кВт.; припливно-витяжної установки BD-MINI(50) в розділі водяний нагрівач зазначено тип теплообмінника W.1.02.05. потужністю 12,3 кВт.

При цьому суд зазначає, що у Додатку №1 від 31.08.2018р. до Договору на кожній сторінці Технічних даних підбору установки вказується, що зважаючи на постійне вдосконалення виробництва, виробник обладнання залишає за собою право внесення змін в технічні рішення без попередження.

Вказаний Договір та Специфікація №1 від 31.08.2018р. підписано повноважними представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб - Сторін Договору; Додаток №1 від 31.08.2018р. містить підпис та відбиток печатки Відповідача, підпис та відбиток печатки Позивача відсутній.

На виконання умов укладеного Договору Відповідачем виставлено Позивачу Рахунок на оплату поставки товарів за Договором від 31.08.2018р. №196 на суму 832802,10грн., в тому числі 138800,35грн. податку на додану вартість.

Позивачем згідно платіжних доручень від 18.09.2018р. №2557 на суму 249840,63грн, від 23.10.2018р. №2753 на суму 416401,05грн., від 21.11.2018р. №2904 на суму 124920,32грн. та від 28.01.2019р. №3226 на суму 41640,10грн. здійснено оплату поставленого за Договором Товару на користь Відповідача в розмірі 832802,10грн.

Видатковою накладною від 05.12.2018р. №206 Відповідач передав, а Позивач прийняв Товар за Договором, а саме: припливно-витяжну установку BD-5-(50)-P у кількості 1 шт. за ціною 410369,97грн. з врахуванням ПДВ; припливно-витяжну установку BD-3-(50)-P у кількості 1 шт. за ціною 232068,20грн. з врахуванням ПДВ; припливно-витяжну установку BD-3-(50)-L у кількості 1 шт. за ціною 125754,40грн. з врахуванням ПДВ; припливно-витяжну установку BD-MINI(50)-P у кількості 1 шт. за ціною 64609,53грн. з врахуванням ПДВ.

Вказану Видаткову накладну підписано повноважними представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб - Сторін Договору.

Факт одержання Позивачем вказаного товару за Договором підтверджується також долученою до матеріалів справи копією Товарно-транспортної накладної від 05.12.2018р. №Р206, яка містить завірену відтиском печатки Позивача відмітку уповноваженої особи Позивача про отримання товару.

Листом від 01.07.2019р. вих. №849 Позивач 02.07.2019р. звертався до Відповідача із повідомленням про те, що встановлений в установці теплообмінник не видає свої характеристики та проханням направити фахівця для складання акту про виявлення невідповідності якості та комплектності обладнання з наступною заміною припливно-витяжної установки. Відповідачем вказаного листа отримано 05.07.2019р., що підтверджується відміткою уповноваженої особи про отримання на Повідомленні про вручення поштового відправлення №183.

У відповідь на вказаного листа Відповідач листом від 03.07.2019р. вих. №0307-1 повідомив поданому питанню до Відповідача зверталась як монтажна організація, так і представники Позивача, та зазначив про необхідність використання в якості холодоносія води, як це передбачено Технічними даними підбору установки (Додаток №1 до Договору). Вказаним спростовував вимоги щодо поставки неякісного обладнання, оскільки умови експлуатації обладнання не відповідають технічному завданню.

Листом від 04.07.2019р. вих. №871 Позивач 05.07.2019р. у відповідь на листа від 03.07.2019р. вих. №0307-1 зазначив про поставку в приточній установці теплообмінника W.1.03.5 замість обумовленого Сторонами W.1.04.5. на підставі п.4.3. Договору Позивач просив Відповідача протягом 20 календарних днів провести заміну обладнання, яке не відповідає умовам Договору. Відповідачем вказаного листа отримано 09.07.2019р., що підтверджується відміткою уповноваженої особи про отримання на Повідомленні про вручення поштового відправлення №989.

Листом від 22.07.2019р. вих. №2207-1 Відповідач зазначив Позивачу про те, що його представник ОСОБА_7 надала Відповідачу контакт особи на імя ОСОБА_6, з яким і погоджено перелік обладнання із зміненим з типу W.1.04.5 на тип W.1.03.5 теплообмінником з врахуванням холодоносія «вода».

Окрім того, Відповідач повідомив позивача про звернення до заводу-виробника із проханням розрахувати та запропонувати шляхи вирішення переводу установки на холодоносій «пропіленгліколь 45%».

Листом від 18.07.2019р. вих. №907 Позивач 19.07.2019р. просив Відповідача протягом пяти днів розглянути листа та прийняти рішення про допоставку обладнання чи заміну його на належне за якістю. У випадку відсутності можливості змінювати обладнання Позивач просив розглянути можливість надання будь-якого технічного рішення, яке дозволить виправити ситуацію та забезпечити коректну роботу поставленого обладнання в межах технічних параметрів, які зазначено в Специфікації. Відповідачем вказаного листа отримано 24.07.2019р., що підтверджується відміткою уповноваженої особи про отримання на Повідомленні про вручення поштового відправлення №899.

Також, Листом від 21.08.2019р. вих. №954 Позивач 22.08.2019р. повідомляв Відповідача про те, що Висновком Запорізької торгово-промислової палати від 07.08.2019р. №О-5153 встановлено невідповідність теплообмінника припливно-витяжної установки BD-5-(50)-P умовам Договору, а саме при погодженні Сторонами теплообмінника W.1.04.5. в даній установці встановлено теплообмінник W.1.03.5., у зв`язку з чим обладнання не виконує покладені на нього функції.

З підстав наведеного просив Відповідача протягом 4 тижнів з моменту отримання листа провести заміну обладнання, яке було поставлене за Договором на таке, яке було обумовлено Сторонами в Специфікації. У випадку незадоволення вимоги у вказаний строк Позивач зазначав про повернення обладнання за Договором, як такого що не відповідає йог умовам. Відповідачем вказаного листа отримано 27.08.2019р., що підтверджується відміткою уповноваженої особи про отримання на Повідомленні про вручення поштового відправлення №582.

Актом експертизи від 07.08.2019р. №О-5153, складеним Запорізькою торгово-промисловою палатою, при зовнішньому огляді змонтованого обладнання приточно-витяжної установки BD-3-(50)-Р (PV-1), в складі установки не було встановлено наявність секції водяного нагрівача, в якій передбачено використання теплообмінника типу W.1.02.5, що не відповідає умовам Додатку №1 до Договору, котрою передбачено секцію водяного нагрівача, в якій передбачено використання теплообмінника типу W.1.02.5.

В Акті вказано, що при зовнішньому огляді згідно даних маркування на корпусі пред`явленої до експертизи приточно-витяжної установки зазначено тип BD-5-(50)-L, що не відповідає умовам Специфікації №1 до Договору, де вказано тип BD-5-(50)-Р.

Згідно даних маркування на корпусі пред`явленої до експертизи секції з обладнанням в секції використовується теплообмінник типу W.1.03.5., що не відповідає умовам Специфікації №1 до Договору, де вказано тип W.1.04.5.

В Акті зазначено, що до нього додається фотографії №№1-10, завірені відбитком печатки та підписом експерта.

Щодо наявності чи відсутності підстав для призначення судової експертизи представники Сторін, в тому числі представник Позивача, зазначили, що відсутні підстави для призначення такої, оплату судової експертизи не гарантують (ухвала суду у даній справі від 13.02.2020р.).

Також, Листом від 21.08.2019р. вих. №954 Позивач 22.08.2019р. повідомляв Відповідача про те, що Висновком Запорізької торгово-промислової палати від 07.08.2019р. №О-5153 встановлено невідповідність теплообмінника припливно-витяжної установки BD-5-(50)-P умовам Договору, а саме при погодженні Сторонами теплообмінника W.1.04.5. в даній установці встановлено теплообмінник W.1.03.5., у зв`язку з чим обладнання не виконує покладені на нього функції.

З підстав наведеного просив Відповідача протягом 4 тижнів з моменту отримання листа провести заміну обладнання, яке було поставлене за Договором на таке, яке було обумовлено Сторонами в Специфікації. У випадку незадоволення вимоги у вказаний строк Позивач зазначав про повернення обладнання за Договором, як такого що не відповідає йог умовам. Відповідачем вказаного листа отримано 27.08.2019р., що підтверджується відміткою уповноваженої особи про отримання на Повідомленні про вручення поштового відправлення №582.

З підстав наведеного Позивач зазначає про поставку Відповідачем неякісного та некомплектного обладнання, яке не відповідає вимогам Додатку №1 до Договору, в частині припливно-витяжної установки BD-5-(50)-P внаслідок чого таке не здатне виконувати функцію, яка передбачалась Сторонами при укладенні Договору і просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 410369,97грн. вартості неякісного та некомплектного обладнання, а також 82073,99грн. штрафу в порядку п.4.2. Договору за поставку неякісного або некомплектного обладнання за Договором.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, поданому до суду 04.11.2019р. за вх.№45716/19 проти позову заперечує, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити Позивачу в його задоволенні з підстав погодження комплекту Товарів, які поставляються за Договором з уповноваженим Позивачем представником монтажної організації ОСОБА_6, подальшого схвалення Позивачем поставки обладнання, а відтак, поставки за Договором саме погодженого Сторонами обладнання.

Відповідач також вказує у відзиві, що при поставці товарів Позивач не заявив про їх невідповідність вимогам Договору; Позивач не заперечує той факт, що під час поставки товару йому було відомо про тип теплообмінника; інформація про тип теплообмінника міститься на корпусі обладнання.

Відповідач також зазначає у відзиві, що у Додатку №1 від 31.08.2018р. до Договору чітко вказується, що зважаючи на постійне вдосконалення виробництва, виробник обладнання залишає за собою право внесення змін в технічні рішення без попередження.

Щодо якості поставленого Товару Відповідач зазначає, що Позивачем порушено порядок використання Товару, замість холодоносія «вода» використано «пропіленгліколь 45%», внаслідок чого не досягнуто відповідної потужності теплообмінника, а відтак гарантійні зобов`язання Відповідача відсутні. Окрім того, Відповідач зазначає, що Позивачем при вимірюванні потужності обладнання не враховано всіх показників, які впливають на його роботу.

Так, після підписання Договору уповноважена особа Позивача делегувала вирішення усіх питань, пов`язаних із узгодженням комплектності установки представнику монтажної організації на ім`я ОСОБА_6. Узгодження переліку та типу обладнання, що входить до комплектності установки здійснювалось Відповідачем шляхом листування електронною поштою з уповноваженим представником монтажної організації ОСОБА_6, у якому було погоджено зміну типів теплообмінника W.1.05.5. та W.1.04.5. на теплообмінник W.1.03.5. Крім цього Відповідачем та представником монтажної організації вирішено доукомплектувати установку секцією розподілу повітря.

Твердження Позивача про зміну обладнання, яке поставляється за Договором, без погодження з Позивачем Відповідач спростовує наступним схваленням Позивачем поставки товару за Договором шляхом мовчазної згоди щодо прийняття товару та підписання товаророзпорядчих документів без зауважень щодо переліку чи якості обладнання.

Окрім того, Відповідач зазначає про те, що він повідомляв Позивача про ідентичність характеристик теплообмінників типу W.1.03.5. та W.1.04.5., а також те, що з метою вдосконалення обладнання, виробник залишає за собою право вносити зміни до технічних рішень без попередження, що зазначено в додатку №1 до Договору.

Невиконання гарантійних зобов`язань Відповідач спростовує використанням Позивачем в установці замість холодоносія «вода» холодоносія «пропіленгліколь 45%», що не відповідає умовам Додатку №1 до Договору в частині даних до підбору установки, де передбачено тип холодоносія «вода».

Окрім того, звертає увагу суду на те, що в силу пункту 6.2. Договору гарантійні зобов`язання Відповідача наявні протягом трьох років за умови обслуговування та ремонту установки компетентною (сертифікованою) організацією.

Підсумовує, що порушення Позивачем правил користування теплообмінником (використання теплоносія «пропіленгліколь 45%» замість «вода») та умов гарантійного обслуговування (залучення до монтажу та обслуговування Установки несертифіковану організацію) призвели до неякісної роботи Установки, що звільняє Відповідача від відповідальності.

Наведені у висновку експертизи від 07.08.2019р. №О-5153, складеним Запорізькою торгово-промисловою палатою доводи спростовує тим, що при проведенні експертизи досліджувалися лише зовнішні характеристики теплообмінника, тобто показники, які він видає в робочому стані; не враховано, що використання Позивачем теплообмінника здійснювалось з порушенням Інструкції з використання, зокрема застосування теплоносія «пропіленгліколь 45%» замість «вода», що й спричинило порушення роботі теплообмінника, а також не враховано вологість повітря, що має значну роль в роботі Установки. Відтак, будь-які посилання Позивача на невідповідність характеристик теплообмінника є необґрунтованими, а вимоги щодо заміни обладнання - неправомірними, оскільки недоліки обладнання виникли внаслідок неправильного використання Установки.

Підсумовуючи викладене, Відповідач зазначає, що посилання Позивача на гарантійні зобов`язання є безпідставними, оскільки саме його дії щодо неналежної експлуатації Установки та залучення несертифікованої організації до монтажу то обслуговування, призвели до неправильної роботи Установки.

В підтвердження викладених у відзиві на позовну заяву доводів Відповідач долучає копію електронної переписки між ним та представниками Позивача, у якій надавались контакти представника монтажної організації ОСОБА_6 та погодження типу застосовуваного теплообмінника.

До відзиву Відповідачем долучено копію Технічних даних підбору установки, яка не містить відомостей про те, що являється Додатком 1 до Договору. Крім того, у ній зазначено відомості «согласовано», дата 19.09.2018 та відбиток підпису без зазначення прізвища, імені, посади, який не скріплено відбитком печатки.

Окрім того, Відповідачем долучено копію Листа від 31.10.2019р. б/н, у якому Виробник повідомляє про установка BD-5(50)L (заводський №С47797/18) повністю відповідає технічним даним, які зазначені в «Керівництві по експлуатації та технічному обслуговуванню».

Відповідачем долучено Керівництво по експлуатації та технічному обслуговуванню установки №47797/18, номер замовлення 1934/18 тип установки: BD-5(50)L; тип теплообмінника: W.1.03.5. потужністю 74,3 кВт; тип холодоносія «вода» та Технічну документацію, Керівництво по експлуатації і технічному обслуговуванню.

Окрім того, 19.11.2019р. за вх. №47947/19 Відповідачем подано до суду письмові пояснення, у яких зазначає, що під час розгляду спору по суті слід встановити обставини листування між представниками Позивача та Відповідача щодо узгодження комплектності Установки, встановити особи уповноважених представників Позивача, а саме - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з`ясувати повноваження таких осіб та правовідносини, які пов`язують їх з Позивачем; факт наявності або відсутності у монтажної організації, яка здійснювала введення в експлуатацію та обслуговування Установки, відповідного сертифікату, що підтверджує компетентність такої монтажної організації, а також факт використання Позивачем теплообмінника всупереч Інструкції, а саме застосування неправильного виду холодоносія, який має безпосередній вплив на відхилення показників роботи Установки.

Також, Відповідачем до клопотання від 11.12.2019р. вх. №52231/19 долучено заяву свідка - директора юридичної особи Відповідача ОСОБА_5 , у якій підтверджує факт укладення між Сторонами Договору та зазначає, що одним з товарів, які підлягали постачанню за Договором, була припливно-витяжна установка BD-5-(50)-Р. Специфіка товарів, які постачаються ТОВ «ГРЕЙДВЕНТ» така, що комплектність кожного виду товару може змінюватися та формується в залежності від вимог і потреб покупців. З огляду на це, перед замовленням обладнання у виробника, ми звернулися до ТОВ «АФЦ «БАВАРІЯ» з проханням підтвердити технічні параметри та комплектність замовленого обладнання.

Після укладення Договору всі переговори з ТОВ «АФЦ «БАВАРІЯ» велися шляхом електронного листування з контактною особою ТОВ «АФЦ «БАВАРІЯ» - ОСОБА_7 . У відповіді на лист ТОВ «ГРЕЙДВЕНТ» щодо підтвердження комплектності замовленого обладнання, ОСОБА_7 зазначила, що узгодження комплектності обладнання необхідно здійснювати з особою, відповідальною за його встановлення, та надіслала контакти ОСОБА_6 : два номери мобільного телефону: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3; адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим, ТОВ «ГРЕЙДВЕНТ» встановило зв`язок з ОСОБА_6 та отримало від нього вказівку змінити комплектність Установки, а саме замінити два теплообмінники типу W.1.02.5 та W.1.04.5 на один теплообмінник типу W. 1.03.5 та доукомплектувати Установку секцією розподілу повітря.

Крім того, сторонами було погоджено заміну сторони обслуговування Установки з правої на ліву, зважаючи що маркування Установки з BD -5-(50)-Р змінилося на BD-5-(50)-L.

Для підтвердження зміни комплектності Установки надіслано на електронну адресу ОСОБА_6 специфікацію до Договору в новій редакції та отримано від нього електронний лист із вкладеними файлами в форматі PDF-скан-копіями погодженої та підписаної специфікації до Договору в новій редакції.

Враховуючи погодження зміни комплектності Установки уповноваженою особою ТОВ «АФЦ «БАВАРІЯ», замовлення було передано виробнику Установки. В подальшому, Установка у вказаній комплектності була поставлена замовнику обладнання - ТОВ «АФЦ «БАВАРІЯ».

Через декілька місяців з моменту поставки вказаного обладнання, ТОВ «ГРЕЙДВЕНТ» отримало від ТОВ «АФЦ «БАВАРІЯ» повідомлення про те, що теплообмінник, який входить до комплектності Установки, не видає своїх характеристик, внаслідок чого показники роботи Установки не відповідають нормативам, заявленим в Інструкції з експлуатації та технічного обслуговування.

При з`ясуванні причин виникнення вказаних недоліків директором ТОВ «ГРЕЙДВЕНТ» ОСОБА_5 було виявлено, що ТОВ «АФЦ «БАВАРІЯ» для роботи теплообмінника типу W.1.03.5, який входить до комплектності Установки, використовує холодоносій «пропіленгліколь 45%», тоді як вказаний теплообмінник призначений для роботи з холодоносієм «вода». Зазначена інформація міститься в с, де чітко вказується на те, що теплообмінник є водяним. При застосуванні пропіленгліколю 45% потужність теплообмінника зменшується з 74,3 кВт до 62,8 кВт, що спричиняє суттєві відхилення в роботі Установки, яка в таких умовах не досягає свого робочого максимуму.

Відтак, недоліки в роботі Установки спричинені використанням холодоносія «пропіленгліколь 45%», що суперечить Інструкції з експлуатації та технічного обслуговування.

Для врегулювання вказаної ситуації ми зверталися до виробника обладнання - компанії VBW Engineering, з проханням запропонувати технічне рішення щодо застосування холодоносія «пропіленгліколь 45%» для роботи теплообмінника типу W. 1.03.5, про що повідомили ТОВ «АФЦ «БАВАРІЯ», однак, наразі таке технологічне рішення відсутнє.

В підтвердження викладеного до клопотання долучено звернення Відповідача до VBW Engineering, а також відповіді останнього, з якої вбачається, що теплообмінники, які можуть входити до комплектності припливно-витяжної установки BD-5-(50)-Р, зокрема теплообмінник типу W.1.03.5, призначені для роботи з холодоносієм «вода».

Зазначена інформація вказана в Інструкції з експлуатації та технічного обслуговування Установки. При проектуванні Установки використання іншого виду холодоносія не допускалося, тому всі вузли обв`язки вентиляційних установок розраховані на холодоносій «вода».

Використання холодоносія «пропіленгліколь 45%» суперечить Інструкції та може суттєво вплинути на роботу Установки. Так, при застосуванні пропіленгліколю 45% потужність охолоджувача зменшується з 74,3 кВт до 62,8 кВт, що спричиняє суттєві відхилення в роботі Установки.

Зважаючи на це, недоліки в роботі Установки можуть виникати у зв`язку з використанням Установки у спосіб, не передбачений Інструкцією, а саме - застосуванням холодоносія «пропіленгліколь 45%».

Крім того, доводимо до Вашого відома, що до комплектності Установки можуть входити або теплообмінники типу W.1.02.5. та W.1.04.5., або теплообмінник типу W.1.03.5.

При цьому, технічні характеристики теплообмінника типу W.1.03.5. в повному обсязі відповідають технічним характеристикам обох теплообмінників W.1.02.5. та W.1.04.5.

Теплообмінники типів W.1.02.5. та W.1.04.5. та теплообмінник типу W.1.03.5. є повністю взаємозамінними, а комплектність Установки формується в залежності від вимог та потреб замовника.

Окрім того, Відповідачем 23.12.2019р. за вх. №54230/19 подано до суду письмові пояснення, у яких щодо поставки товарів належної якості зазначає поставлене обладнання в повній мірі відповідає технічним нормам, стандартам та характеристикам, передбаченим в Інструкції з експлуатації та технічного обслуговування, яка була поставлена Позивачу разом із товаром та підтверджує його якість. З підстав наведеного зазначає, що Позивач отримав Інструкцію в момент поставки і зобов`язаний був ознайомитись із її змістом та перевірити її комплектність до початку експлуатації Товару.

Щодо гарантійного зобов`язання Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів виконання умов Договору щодо комплектування товару автоматикою Продавця, а також обслуговування і ремонту Товару компетентною (сертифікованою) організацією, що позбавляє його права пред`являти претензію протягом гарантійного строку.

Щодо домовленості Сторін про зміну умов Договору в частині комплектності Товару вказує та те, що документи за Договором, спрямовані по факсимільному зв`язку та/або електронній пошті, мають силу нарівні з оригіналом. В той же час, обмін між Сторонами Додатком №1 до Договору протягом його строку здійснювався двічі: вперше - при укладенні Договору, вдруге - під час виконання умов Договору до моменту поставки, оскільки такий було підписано та надіслано на електронну пошту Відповідача представником Позивача.

Щодо маркування Товару зазначає, що таке міститься на зовнішньому корпусі обладнання, а відтак, Позивач мав змогу під час прийняття товару та підписання товаророзпорядчих документів про таке прийняття перевірити його комплектність. З підстав наведеного Відповідач зазначає про обізнаність і погодження Позивачем саме того обладнання, яке відповідає умовам погодженого після підписання Договору Додатку №1 до нього.

Щодо висновку експертизи Відповідач зазначає, що такий слугує окремим доказом можливості Позивача перевірити комплектність Товару за Договором як в момент виконання поставки так і протягом всього строку його використання.

Щодо обраного Позивачем способу захисту порушеного права Відповідач зазначає, що підставами позову є стягнення коштів за поставку неякісного та некомплектного товару за Договором в розмірі 492443,96грн., проте такий спосіб використовується лише одночасно із відмовою від договору, що передбачає повернення товару продавцеві. З підстав наведеного підсумовує про неправильно обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права.

Окрім того, Відповідач зазначає, що Позивач прийняв товар за Договором без зауважень, що підтверджується підписаними Видатковою та Товарно-транспортною накладними на поставку. В момент прийняття товару та під час його експлуатації Позивач мав змогу і був ознайомлений з тим, що товар укомплектований іншим теплообмінником, який погоджено Сторонами в остаточній редакції Додатку №1 до Договору та не звертався до Відповідача з вимогою доукомплектувати товар чи зменшити його вартість.

В судовому засіданні 13.02.2020р. представник Позивача також пояснила, що підставою позову є поставка товару, який не відповідає умовам Договору, а саме - не відповідає переліку, зазначеному у Специфікації. В подальшому представник Позивача уточнила, що поставлений Відповідачем Товар не відповідає умовам Договору: 1) за асортиментом - не той тип охолоджувача; 2) за якістю - не видає заявлених характеристик. В судовому засіданні представник Позивача зазначила, що Товар поставлено не у відповідності до кількості та якості, уточнивши при цьому, що Товар не відповідає умовам Договору за якістю, щодо кількості - за асортиментом та комплектністю, що призвело до того, що Товар не видавав якісних характеристик.

При цьому суд зазначає, що предметом позову, як зазначено у позовній заяві, є стягнення коштів, сплачених за неякісний та некомплектний товар. Заяв про зміну предмету чи підстав позову Позивачем не подано.

Представник Відповідача в судовому засіданні зазначив, що мова йде не про кількість товару, а про його асортимент.

Крім того, представник Позивача пояснила, що поставлений згідно Договору товар монтувався після поставки, а саме - після 05.12.2018р. Проте, який тип охолоджувача встановлений Позивач дізнався після поставки.

Щодо особи на ім`я ОСОБА_6, про яку зазначав представник Відповідача, представнику Позивача не відомо.

На запитання чи представлений Акт експертизи Запорізької торгово-промислової палати відповідає вимогам висновку судової експертизи представник Позивача зазначила, що не може відповісти, немає відомостей, проте, відповідність Акту методикам підтверджується записами на першій сторінці такого.

Щодо наявності чи відсутності підстав для призначення судової експертизи представник Позивача зазначила, що відсутні підстави для призначення такої, оплату судової експертизи Позивач не гарантує. Те, що поставлений Товар не видає необхідних параметрів Позивач підтверджує Актом експертизи Запорізької торгово-промислової палати та листуванням з Відповідачем.

На запитання суду з яким індексом (маркування) поставлений Товар, з приводу якого є спір: "P" чи "L" представники Сторін пояснили, що з індексом "P", згідно видаткової накладної.

На запитання суду чи документи, що підтверджують якість Товару у відповідності до п.3.3 Договору передані Позивачем Відповідачу представник Позивача пояснила, що не може відповісти, можливо були передані, представник Відповідача пояснив, що було передано керівництво з експлуатації, документи про технічні характеристики обладнання.

На запитання представника Відповідача щодо того хто і коли здійснював монтаж обладнання представник Позивача пояснила, що вже відповідала на таке запитання і це не є предметом спору.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до вимог ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.671 ЦК України у випадку, якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч.1 ст.672 ЦК України).

Приписами ч.2 ст.672 ЦК України визначено, що у випадку, якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару; відмовитися від усього товару; вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором; прийняти весь товар.

Згідно ч.4 ст.672 ЦК України товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, є прийнятим, якщо покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою відмову від нього.

Якщо покупець не відмовився від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити його за ціною, погодженою з продавцем (ч.5 ст.672 ЦК України).

Частиною 1 статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.1 ст.693 ЦК України у випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Нормами ч.1 ст.673 ЦК України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами (ст.674 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продаж. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Нормами ч.2 ст.678 ЦК України встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Відповідно до ст.679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно ч.1 ст.680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку (ч.3 ст.680 ЦК України).

Приписами ч.1 ст.682 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності.

Відповідно до ч.1 ст.688 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Приписами ч.2 ст.180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно ч.7 ст.180 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.2 вказаної статті визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з ст.ст.549, 611, 625 ЦК України, ст.230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Враховуючи встановлені судом обставини суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні, допустимі та достовірні докази в підтвердження поставки Відповідачем Позивачу товару за Договором з порушенням вимог щодо його якості та комплектності, оскільки поставлений згідно Видаткової накладної від 05.12.2018р. №206 товар за Договором (припливно-витяжна установка BD-5-(50)-P у кількості 1 шт. за ціною 410369,97грн. з врахуванням ПДВ) відповідає зазначеному у Специфікації №1 від 31.08.2018р. до Договору Товару, а саме - в специфікації вказано про постановку згідно Договору припливно-витяжної установки BD-5-(50)-P у кількості 1 шт. за ціною 410369,97грн.

При цьому суд зазначає. що Додаток №1 від 31.08.2018р. до Договору, на який покликаються Сторони, не підписаний Позивачем.

Згідно Технічних даних підбору установки (Додаток №1 до Договору) в складі установки BD-5-(50) в розділі водяний охолоджувач зазначено тип теплообмінника W.1.04.5. потужністю 74 кВт. При цьому Позивач обґрунтовує фактичну поставку Відповідачем установки BD-5-(50)-L з теплообмінником типу W.1.03.5. Проте, вказаним спростовуються доводи Позивача про поставку некомплектного товару, оскільки поставлена Відповідачем Позивачу припливно-витяжна установка BD-5-(50) має у своєму складі секцію охолодження повітря, в якій наявний теплообмінник. Підставами позову щодо некомплектності установки є доводи Позивача про інший, аніж передбачено Сторонами у Специфікації №1 до договору, тип теплообмінника (W.1.03.5. замість обумовленого W.1.04.5.).

Щодо доводів Позивача про те, що фактично Відповідачем Позивачу згідно Видаткової накладної від 05.12.2018р. №206 поставлено Товар за Договором з порушенням погоджених Сторонами у Додатку №1 до Договору умов щодо його асортименту суд зазначає наступне.

Вказаний Товар прийнято Позивачем, що підтверджується відповідною відміткою уповноваженої особи Позивача, яка завірена відтиском юридичної особи-Позивача на Видатковій накладній від 05.12.2018р. №206 та Товарно-транспортній накладній від 05.12.2018р. №Р206.

Матеріалами справи підтверджено також, що Позивач мав змогу перевірити поставлений Товар в момент його прийняття, оскільки Сторонами не заперечується обставина належного виконання Сторонами п.3.3. Договору щодо передання разом з товаром Інструкції з експлуатації та технічного обслуговування Установки BD-5-(50), у якому зазначена модель Установки BD-5-(50)-L з теплообмінником типу W.1.03.5. замість обумовленої Сторонами у Додатку №1 до Договору Установки BD-5-(50)-Р з теплообмінником типу W.1.04.5.

Про можливість Позивача перевірити в момент прийняття Товару за Договором згідно Видаткової накладної від 05.12.2018р. №206 модель установки, а також тип теплообмінника установки BD-5-(50) свідчить також Висновок Запорізької торгово-промислової палати від 07.08.2019р. №О-5153, яким встановлено, що саме при зовнішньому огляді встановлено, що згідно даних маркування на корпусі пред`явленої до експертизи приточно-витяжної установки зазначено тип BD-5-(50)-L, що не відповідає умовам Специфікації №1 до Договору, де вказано тип BD-5-(50)-Р; згідно даних маркування на корпусі пред`явленої до експертизи секції з обладнанням в секції використовується теплообмінник типу W.1.03.5., що не відповідає умовам Додатку №1 до Договору, де вказано тип W.1.04.5.

З врахуванням наведеного суд зазначає, що Позивач в момент прийняття Товару за Договором згідно Видаткової накладної від 05.12.2018р. №206 мав можливість переконатись у відповідності асортименту поставленого Відповідачем Товару умовам укладеного між Сторонами Договору. При цьому суд бере до уваги пояснення представника Позивача, яка зазначила, що установка монтувалась після її прийняття.

Відтак, Позивач був обізнаний з поставкою згідно Видаткової накладної від 05.12.2018р. №206 Товару, проте не повернув його, а прийняв такий Товар без зауважень.

При цьому суд зазначає, що про прийняття Позивачем Товару, а також відсутність зауважень щодо його асортименту чи відмови Позивача від вказаного Товару протягом розумного строку свідчить також оплата Позивачем 5% вартості Товару за Договором в розмірі 41640,10грн. в порядку п.2.2. Договору, яка здійснена Позивачем більш, ніж через місяць після прийняття поставленого згідно Видаткової накладної від 05.12.2018р. №206 Товару за Договором (Платіжне доручення від 28.01.2019р. №3226 на суму 41640,10грн.).

Суд також зазначає, що Товар прийнято Позивачем згідно видаткової накладної від 05.12.2018р., перше повідомлення Позивачем Відповідача щодо невідповідності Товару датовано 01.07.2019р. (лист №849), що не може вважатись розумним строком в порядку ч.4 ст.672 ЦК України.

Більше того, Позивачем здійснено остаточну оплату поставленого Товару, що свідчить про прийняття Товару та має наслідки, передбачені ч.5 ст.672 ЦК України.

В той же час, судом встановлено, що припливно-витяжна установка BD-5-(50) із теплообмінником W.1.03.5. в секції охолодження повітря є іншою модифікацією припливно-витяжної установки BD-5-(50) із теплообмінником W.1.04.5., що підтверджується заявою свідка директора юридичної особи-Відповідача Возгоменчука С. С. , а також листом виробника установки компанії VBW Engineering, з якого вбачається, що до комплектності Установки можуть входити або теплообмінники типу W.1.02.5. та W.1.04.5., або теплообмінник типу W.1.03.5. При цьому, технічні характеристики теплообмінника типу W.1.03.5. в повному обсязі відповідають технічним характеристикам обох теплообмінників W.1.02.5. та W.1.04.5. Теплообмінники типів W.1.02.5. та W.1.04.5. та теплообмінник типу W.1.03.5. є повністю взаємозамінними, а комплектність Установки формується в залежності від вимог та потреб замовника.

При цьому суд зазначає, що у доданому Позивачем до позовної заяви Додатку №1 від 31.08.2018р. до Договору на кожній сторінці Технічних даних підбору установки вказується, що зважаючи на постійне вдосконалення виробництва, виробник обладнання залишає за собою право внесення змін в технічні рішення без попередження.

Щодо визначеної Позивачем як підстави позову, поставки неякісного товару суд зазначає, що Позивачем не доведено належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами у справі факту неналежної якості поставленої Відповідачем Позивачу за Договором установки BD-5-(50).

Суд зазначає, що Висновок Запорізької торгово-промислової палати від 07.08.2019р. №О-5153 не є висновком судової експертизи в розумінні вимог ГПК України, експерт не попереджений про кримінальну відповідальність, така не проводилась у господарській справі.

Торгово-промисловою палатою не проводилось дослідження, а проводився візуальний огляд, відповідно, висновки не враховують усіх необхідних, передбачених Додатком №1 до Договору вихідних даних, в тому числі вологість повітря, тип теплоносія тощо.

При цьому, суд зазначає, що наведений в обґрунтування неякісності установки Висновок Запорізької торгово-промислової палати від 07.08.2019р. №О-5153 не підтверджує неналежну якість установки BD-5-(50), оскільки, як вбачається із самого висновку, експертом Запорізької торгово-промислової палати не проводились дослідження продуктивності та роботи установки, а проводився лише зовнішній огляд із фіксуванням наявних при роботі установки параметрів без зазначення умов та тривалості замірів показників.

Аналогічним чином не знайшли свого підтвердження обставини використання Позивачем в установці BD-5-(50) холодоносія «пропіленгліколь 45%» замість холодоносія «вода», оскільки ані Висновком Запорізької торгово-промислової палати від 07.08.2019р. №О-5153, ані жодними іншими належними доказами у справі такий факт не підтверджується.

Окрім того, Позивачем не доведено факту обслуговування поставленої згідно Видаткової накладної від 05.12.2018р. №206 установки BD-5-(50) за Договором компетентною (сертифікованою) організацією, як підстави до гарантії Відповідача в порядку п.6.2. Договору.

Суд критично оцінює доводи Відповідача щодо зміни Додатку №1 до Договору на підставі домовленості із представником Позивача в порядку п.10.2. Договору, оскільки не доведено, що електронні листи, якими представник Позивача ніби-то погодив зміни в Додаток №1, надіслані з офіційної електронної адреси Позивача, а особа, яка їх надіслала є представником Позивача та наділена правом змінювати Договір. Інших доказів зміни Додатку №1 до нього в порядку п.п.9.1. чи 10.2. Договору матеріали справи не містять.

Також, критично оцінюються доводи Відповідача та представлені ним докази здійснення електронного листування з Позивачем чи іншими особами, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами, в тому числі даними провайдера тощо, обставини ж такого листування не визнані Позивачем.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновків, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 410369,97грн. вартості неякісного та дефектного Товару за Договором від 31.08.2018р. №ТОВ00000196 є безпідставними та необґрунтованими, відповідно, з підстав недоведеності порушення зобов`язань Відповідачем щодо якості або комплектності товару суд зазначає, що позовні вимоги щодо стягнення 82073,99грн штрафу за поставку Товару за Договором також є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України" за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): де зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року для працездатних осіб в розмірі 1921 гривня.

Позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи судові витрати в розмірі 7386,66грн. у вигляді сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору.

Як доказ сплати судового збору Позивач подав Платіжне доручення від 08.10.2019р. №4495 про сплату за подання позовної заяви до господарського суду судового збору в розмірі 7386,66грн. Оригінал вказаного Платіжного доручення є додатком №1 до позовної заяви.

Окрім того, суд зазначає що Відповідач у поданому до суду 04.11.2019р. за вх. №45716/19 відзиві на позовну заяву від 04.11.2019р. б/н поніс та очікує понести витрати на професійну правничу допомогу із представництва його інтересів під час провадження даної справи в суді першої інстанції. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми таких витрат становить гривневий еквівалент 1000,00 (однієї тисячі) доларів США, що включає послуги з підготовки до судового розгляду, збирання доказів, підготовку та подання відзиву на позовну заяву, інших процесуальних документів, участь в судових засіданнях в суді першої інстанції (не більше п`яти засідань).

Остаточна сума понесених витрат на професійну правничу допомогу буде визначена після завершення розгляду справи в суді першої інстанції, в залежності від тривалості судового розгляду та кількості вчинених процесуальних дій, з розрахунку вартості у гривневому еквіваленті - 50 (п`ятдесят) доларів США за 1 (одну) годину роботи.

В підтвердження факту понесення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги Відповідачем долучено до матеріалів справи витяг з укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейдвент» (за Договором - Клієнт) та адвокатським об`єднанням «Бачинський та партнери» (за Договором - Об`єднання) Договору від 29.10.2019р. №01/29-10/2019, згідно з умовами якого (п.1. Договору від 29.10.2019р.) Об`єднання зобов`язується надати Клієнту послуги (надалі - «Послуги»), передбачені цим Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти послуги та здійснити оплату таких послуг у відповідності до умов цього Договору. Послуги за цим Договором включають правову допомогу та юридичний супровід Клієнта у господарській справі № 914/2110/19 про стягнення заборгованості в судах України усіх інстанцій, органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування.

Відповідно до п.3.2. Договору від 29.10.2019р. вартість послуг Об`єднання з юридичного супроводу господарської справи № 914/2110/19 про стягнення заборгованості в суді першої інстанції становить еквівалент 1000,00 (одна тисяча) доларів США в національній валюті України (гривні) за курсом НБУ на момент виставлення рахунку. До обсягу послуг включається вивчення матеріалів справи, аналіз доказової бази, формування правової позиції, підготовка і подання до суду відзиву на позовну заяву та інших процесуальних документів, участь у судових засіданнях (не більше 5 судових засідань). Послуги понад вказаний обсяг оплачуються додатково, їх вартість визначається з розрахунку 50 (п`ятдесят) доларів США за годину роботи юриста. Остаточна вартість послуг, наданих за цим Договором визначається Сторонами в Актах наданих послуг залежно від їх фактичного обсягу. Клієнт додатково оплачує фактичні витрати, понесені Об`єднанням та необхідні для виконання Договору (транспортні, поштові витрати тощо).

Згідно п.3.3. Договору від 29.10.2019р. оплата за надані послуги здійснюється частинами: 50 % вартості послуг сплачується клієнтом на умовах передоплати, 50% вартості - після розгляду справи в суді.

Вказаний Договір підписано уповноваженими представниками та завірено відтисками печаток юридичних осіб - Сторін Договору.

04.11.2019р. Адвокатським об`єднанням «Бачинський та партнери» видано адвокату Кавчуку Андрію Вікторовичу (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27.01.2017р. №000536, видане КДКА Львівської області) ордер серії ЛВ №172850 на надання правової допомоги ТзОВ «Грейдвент» у Господарському суді Львівської області.

Представник Відповідача під час з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами та під час виступу у судових дебатах заявив, що просить суд стягнути вартість витрат на правову допомогу орієнтовно в розмірі еквіваленту 1000 євро; конкретна вартість буде визначена на момент її завершення та докази будуть подані в порядку та строки, встановлені ГПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами п.2 ч.4 ст.129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

З підстав наведеного, а також недоведення Позивачем в порядку, визначеному главою 8 розділу І ГПК України іншого розміру судових витрат, окрім суми сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору в розмірі 7386,66грн., суд дійшов висновків про те, що судові витрати у справі, а саме сплачений Позивачем за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір в розмірі 7386,66грн. слід покласти на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, залишити вказані витрати за Позивачем.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 42, п. 1, 3 ч. 1 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 13, 27, 42, 43, 46, 73, 74, 76,-79, 80, 81, 86, 123, 126, 129, 165, 205, 216, 222, 231, 235, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.173, 174, 179, 193, 216, 218 Господарського кодексу України, ст.ст.3, 6, 11, 15, 16, 509, 526, 527, 530, 547, 549, 551, 610-612, 627, 629, 632, 655, 671-673, 675, 678-680, 682, 688, 691, 692, 693, 712 Цивільного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 ГПК України.

3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 18.03.2020р.

Головуючий суддя Фартушок Т. Б.