УХВАЛА

13 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/2844/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2020

за позовом Харківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна" звернулось із касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Оскарженою ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна" повернуто на підставі частини другої статті 260, частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що заявник не усунув недоліки поданої ним апеляційної скарги у строк, встановлений судом.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки скаржником подано касаційну скаргу після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 №460-IX, то подана касаційна скарга розглядається в порядку, що діє після набрання чинності цим Законом.

Розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна", Касаційний господарський суд дійшов висновку про її повернення виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Подану касаційну скаргу підписано заступником Генерального директора з фінансів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна" - Смольським К.В. на підставі довіреності від 16.01.2020 зареєстрованої в реєстрі за № 39, виданої Генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна" Мамедовим Е.А.

Положеннями статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За вимогами частини четвертої статті 1312 Конституції України, в редакції, яка набрала чинності з 30.09.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

За змістом частини третьої статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 розділу ХІІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на день звернення скаржника з касаційною скаргою), положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

Положеннями частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на день звернення скаржника з касаційною скаргою) встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно ж до приписів частини першої статті 58 вказаного Кодексу, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Таким чином, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як "самопредставництво" і "представництво".

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

За загальним правилом у теорії права, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Таким чином, із наведених положень законодавчих актів не вбачається, що заступник Генерального директора з фінансів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна" Смольський К.В. наділений повноваженнями на самопредставництво, оскільки касаційну скаргу підписано на підставі довіреності, а до касаційної скарги не додано документів, визначених частиною третьою статті 56 Господарського процесуального кодексу України, якими б було підтверджено повноваження вказаної особи на самопредставництво юридичної особи.

Отже, не встановивши на підставі доданих до касаційної скарги документів права заступника генерального директора з фінансів Смольського К.В. на самопредставництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна", судом також перевірено наявність таких повноважень у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оскільки статус документів та відомостей, внесених до цього Реєстру, відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вважаються офіційними, достовірними і можуть бути використані для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Згідно з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (доступні за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна", який уповноважений представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, та/або має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, зазначено -МАМЄДОВА ЕЛЬЧІН АЙДИН ОГЛИ (згідно статуту).

Однак відомості про особу, що підписала касаційну скаргу в Реєстрі відсутні, а отже Смольський К.В. не є особою уповноваженою діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Разом з тим, за змістом частини першої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник; при цьому слід зауважити, що до останніх (законних представників) особа, яка підписала касаційну скаргу подану від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна", в силу положень статті 57 вказаного Кодексу, не відноситься.

Отже, касаційна скарга від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна" підписана Смольським К.В., який діє на підставі довіреності як представник, тому з урахуванням вищенаведених конституційних та процесуальних положень повинен мати статус адвоката.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що Смольський К.В. має статус адвоката, і документа, який би це посвідчував, до касаційної скарги не додано.

Отже, з урахуванням приписів частини четвертої статті 1312, підпункту 11 пункту 161 розділу XV Перехідних положень Конституції України та статті 56 Господарського процесуального кодексу України, до касаційної скарги не додано документів, які підтверджують повноваження особи, що підписала касаційну скаргу, на представництво/самопредставництво та доказів на підтвердження того, що зазначена особа здійснює адвокатську діяльність та уповноважена представляти інтереси скаржника як адвокат.

З огляду наведеного, відсутні підстави вважати, що касаційну скаргу підписано особою, яка має право її підписувати.

Приписами пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна", яку підписано Смольським К.В., не може бути прийнято до розгляду, тому скарга підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом частини сьомої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, касаційну скаргу належить залишити в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 56, 58, 60, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 у справі №922/2844/19 не приймати до розгляду та повернути.

2. Копію цієї ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами надіслати заявнику, копію ухвали - іншим учасника справи.

3. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Енерджі Україна" залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов