УХВАЛА

20 березня 2020 року Справа № 913/152/20

Провадження №5/913/152/20

Суддя Вінніков С.В., розглянувши заяву від 11.03.2020 про забезпечення позову у справі

за позовом Фермерського господарства «Кринички-Л» (вул.Гагаріна, буд.2, с.Новочервоне Троїцького району Луганської області, 92145)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» (вул.Мурманська, буд.29-М, м.Кропивницький Кіровоградської області, 25014)

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство «Кринички-Л» (далі ФГ «Кринички-Л») звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою від 11.03.2020 про забезпечення позову, у якій просить зупинити стягнення в межах виконавчого провадження ВП №59890504, порушеного за постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2019, винесеною заступником начальника Троїцького РВДВС ГТУ юстиції в Луганській області Севостяновим О.Г., на підставі виконавчого документа фінансової аграрної розписки від 02.05.2019, посвідченої приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Басовою О.В. за реєстровим номером №491, на якій приватним нотаріусом Басовою О.В. 22.08.2019 вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №998.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 5 ч.1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає,що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості

Отже, враховуючи викладене, при вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В обґрунтування заяви позивач послався на наступне.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2019, винесеною заступником начальника Троїцького РВДВС ГТУ юстиції в Луганській області Севостяновим О.Г. накладено арешт на майно, що належить боржнику ФГ «Кринички-Л», а саме врожай озимого ячменю, що вирощений на вказаних в аграрній розписці земельних ділянках в загальному обсязі не менше 102,406 тон, вартістю 501 791 грн 85 коп.

При цьому, виконавцем вчиняються дії щодо передачі на зберігання стягувачу ТОВ «Агроресурс-А» описаного та арештованого в межах виконавчого провадження ВП №59890504 врожаю озимої пшениці з метою її подальшої реалізації, що підтверджується вимогою державного виконавця від 10.09.2019 №5096.

За вказаних обставин, на думку ФГ «Кринички-Л», передача відповідачу чи будь-якій особі та подальша реалізація (відчуження) заставленого за аграрною розпискою від 02.05.2019 майна (врожаю пшениці) унеможливить поновлення порушених прав і інтересів позивача, адже на момент можливого задоволення судом його позову і визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню належне позивачеві заставлене майно вже може бути безпідставно реалізоване шляхом відчуження третім особам та зарахування коштів від такого відчуження на рахунок відповідача, а не позивача.

Суд зауважує, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вище зазначене, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також суд враховує, що з моменту пред`явлення державним виконавцем вимоги від 10.09.2019 №5096 пройшов значний час і ФГ «Кринички-Л» не вчинялись дії щодо погашення існуючої заборгованості чи звернення до суду з відповідним позовом.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви від 11.03.2020 ФГ «Кринички-Л» про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення в межах виконавчого провадження ВП №59890504.

Згідно з ч.8 ст.140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись ст.ст.74, 77, 86, 129, 136-140, 232 - 234 Перехідних положень ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви від 11.03.2020 ФГ «Кринички-Л» про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення в межах виконавчого провадження ВП №59890504 відмовити.

2. Судові витрати зі сплати судового збору віднести на ФГ «Кринички-Л».

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 20.03.2020 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Суд доводить до відома учасників судового процесу, що вони можуть отримувати інформацію у справі, що розглядається за офіційною вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України - https://court.gov.ua/fair/.

Суддя С.В. Вінніков