ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

12.03.2020 Справа № 920/1240/19

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А., за участю секретаря судового засідання Гребенюк С.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Кредобанк" про ухвалення додаткового рішення (вх. № 739к від 03.03.2020) та матеріали справи № 920/1240/19 за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" (вул. Сахарова, буд. 78, м. Львів, 79026), до відповідачів: 1) Приватного підприємства "Куземин-Агро" (вул. Центральна, буд. 24, с. Куземин, Охтирський район, Сумська область, 42752), 2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), про стягнення солідарно 525 384 грн. 25 коп. заборгованості за кредитним договором № 43/17М/ІК від 15.03.2017 та договором поруки № 43/17М/ІК-П від 15.03.2017,

представники учасників справи у судове засідання не з`явилися

УСТАНОВИВ:

16.12.2019 позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 525 384 грн. 25 коп. заборгованості за кредитним договором № 43/17М/ІК від 15.03.2017 та договором поруки № 43/17М/ІК-П від 15.03.2017, в тому числі 436 000 грн. 00 коп. неповернутої суми кредиту, 66 827 грн. 02 коп. процентів за користування кредитом, 15 903 грн. 50 коп. пені за прострочення сплати кредиту, 6 653 грн. 73 коп. пені за прострочення сплати відсотків.

Згідно з попереднім орієнтовним розрахунком, судові витрати позивача складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 7880 грн. 76 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 68299 грн. 95 коп.

Ухвалою господарського суду від 20.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/1240/19; задоволено клопотання Акціонерного товариства "Кредобанк" про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 20.02.2020 у справі № 920/1240/19 позов задоволено повністю, стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Куземин-Агро" (вул. Центральна, буд. 24, с. Куземин, Охтирський район, Сумська область, 42752, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" (вул. Сахарова, буд. 78, м. Львів, 79026, ) 436 000 грн. 00 коп. неповернутої суми кредиту, 66 827 грн. 02 коп. процентів за користування кредитом, 15 903 грн. 50 коп. пені за прострочення сплати кредиту, 6 653 грн. 73 коп. пені за прострочення сплати відсотків, 7 880 грн. 76 коп. витрат по сплаті судового збору.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, у судовому засіданні 20.02.2020, в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, представником позивача зроблено заяву про намір подати докази на підтвердження розміру судових витрат.

03.03.2020 до Господарського суду Сумської області надійшла заява Акціонерного товариства "Кредобанк" про ухвалення додаткового рішення (вх. № 739к від 03.03.2020, поштове відправлення від 25.02.2020) щодо витрат на професійну правничу допомогу та судового збору, в якій позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 69699 грн. 95 коп. витрат на професійну правничу допомогу, 7880 грн. 76 коп. витрат по сплаті судового збору. Також позивач просить суд повернути надлишково сплачений судовий збір в сумі 37 грн 56 коп.

Згідно із ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 04.03.2020 заяву Акціонерного товариства "Кредобанк" про ухвалення додаткового рішення (вх. № 739к від 03.03.2020) призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 12.03.2020, 11:30.

Статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що у рішенні Господарського суду Сумської області від 20.02.2020 у справі № 920/1240/19, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача по сплаті судового збору розподілені - покладені на відповідачів, тому підстави для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу 7880,76 грн. витрат по сплаті судового збору відсутні.

За подання позовної заяви, згідно з платіжним дорученням № 66434539 від 19.11.2019, позивачем сплачено судовий збір в сумі 7918 грн. 32 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 грн. 00 коп.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання позовної заяви про стягнення 525384 грн. 25 коп., підлягав сплаті судовий збір в сумі 7880 грн. 76 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", оскільки позивачем був сплачений судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, позивачу, за його заявою, підлягає поверненню судовий збір в сумі 37 грн. 56 коп., сплачений платіжним дорученням № 66434539 від 19.11.2019, оригінал якого міститься в матеріалах судової справи № 920/1240/19.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5 статті 129 ГПК України).

Згідно із ч. 8 ст. 129 ГПК України, представник позивача на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, разом з заявою про ухвалення додаткового рішення, подав договір про надання правової допомоги від 11.04.2019, укладений між АТ «Кредобанк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс». У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача виклав перелік послуг, наданих адвокатом та розрахунок їх вартості. Також до позовної заяви позивачем були додані довіреність № 10751 від 18.04.2019, видана АТ «Кредобанк» адвокату Лойфер Анастасії Олегівні, копія свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльністю серії ДП № 2964 від 23.09.2016.

Як вказано вище, відповідно до ст. 221 ГПК України, суд за заявою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат.

Згідно із ч.ч. 4, 8 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про ухвалення додаткового рішення заявником не обґрунтовано неможливості подання відповідних доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у встановлений строк.

Суд зауважує, що в якості доказів понесення позивачем витрат на професійну допомогу, представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення додано тільки копію договору про надання правової допомоги від 11.04.2019.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Судом встановлено, що за умовами договору про надання правової допомоги від 11.04.2019 виконавець бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору, правова допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні виконавцем комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення, а також у здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників: у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і виконавцем, по стягненню заборгованості: спорах за позовом боржників та/або третіх осіб до клієнта, в тому числі, але не виключно - у спорах про визнання недійсними правочинів, про визнання правочинів припиненими, укладених за участю клієнта.

Гонорар виконавця та порядок розрахунків визначений сторонами у розділі 4 договору.

Виходячи зі змісту п. 4.2. договору, сума гонорару виконавця визначається у відсотках від сум, що фактично зараховані на погашення заборгованості, переданої виконавцю в обслуговування, в результаті вжиття виконавцем заходів, зазначених у п. 1.3. цього договору, під час строку обслуговування, з урахуванням пунктів 3.1.-3.2. договору, у розмірі, визначеному пунктом 4.4. цього договору.

За умовами п. 4.4. розмір гонорару виконавця визначається в залежності від етапів роботи (позасудове стягнення/судова процедура/виконання судового рішення/процедура банкрутства), на якій відбулося погашення заборгованості кожного із боржників, у відсотках від суми погашення у наступному розмірі: позасудове стягнення - 15%, судова процедура - 13%, виконання судового рішення - 11%, процедура банкрутства - 10%.

Додатково до сум, вказаних у п. 4.4. договору, клієнт сплачує гонорар у фіксованих сумах за наступні дії: за підготовку та подання до суду позовної заяви 400,00 грн, за представництво в судовому процесі суду першої інстанції (за весь процес) - 500,00 грн, за отримання рішення суду - 500,00 грн.

Відповідно до п. 4.6. договору, з метою розрахунку гонорару, сторони встановлюють наступний порядок обміну документами:

Щомісячно, не пізніше 5 (п`ятого) робочого дня місяця, наступного за звітним клієнт надає виконавцю реєстр сплати заборгованостей та розрахунок гонорару (додаток № 4) до цього договору. У випадку виникнення зауважень клієнт та виконавець зобов`язані їх врегулювати протягом 2 (двох) робочих днів.

На підставі отриманого реєстру сплати заборгованостей та розрахунку гонорару (додаток № 4) виконавець протягом 5 (п`яти) робочих днів надає клієнту підписані та завірені печаткою виконавця 2 (два) екземпляри акту про виконані роботи (додаток № 5) на паперових носіях та рахунки на оплату наданих послуг за цим договором.

Клієнт не пізніше 5 (п`яти) календарних днів від дати отримання документів згідно п. 4.6.2. цього договору повинен підписати їх, завірити печаткою та 1 (один) екземпляр кожного документу направити виконавцю або надіслати виконавцю письмову мотивовану відмову від підписання акту.

Гонорар виплачується у гривнях, шляхом безготівкового перерахування клієнтом на поточний рахунок Виконавця, вказаний в цьому договорі, протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати підписання сторонами акту про виконані роботи (додаток № 5).

Ні розрахунку гонорару, за формою, визначеною у додатку № 4 до договору, ні акту про виконані роботи, за формою, визначеною додатком 5 до договору, ні виставленого рахунку-фактури на оплату послуг адвоката в сумі 69 699 грн. 95 коп., пов`язаних з розглядом справи № 920/1240/19 представником позивача не подано.

У зв`язку з зазначеним, суд вважає, що позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, та враховуючи приписи 126, 129, 221 ГПК України, відмовляє у прийнятті додаткового рішення щодо розподілу таких витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою Акціонерного товариства "Кредобанк" про ухвалення додаткового рішення (вх. № 739к від 03.03.2020, поштове відправлення від 25.02.2020) в частині розподілу витрат по сплаті судового збору в сумі 7880 грн. 76 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 69 699 грн. 95 коп.

2. Повернути Акціонерному товариству "Кредобанк" (вул. Сахарова, буд. 78, м. Львів, 79026, ) з державного бюджету України (рахунок 3032, отримувач - УК у м. Сумах/м. Суми/22030101, , банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат), МФО 899998) судовий збір в сумі 37 грн. 56 коп., сплачений платіжним дорученням № 66434539 від 19.11.2019, оригінал якого міститься в матеріалах судової справи № 920/1240/19.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано суддею 13.03.2020.

Суддя Є.А. Жерьобкіна