Справа № 909/835/18
УХВАЛА
05.03.2020 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:
судді Рочняк О. В.
секретар судового засідання Клапків Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Комунального підприємства Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування Коломийської міської ради №2 від 26.02.2020 (вх.№3433/20) про скасування заходів забезпечення позову у справі
за позовом: Заступника прокурора Івано-Франківської області
в інтересах держави в особі
Національної академії аграрних наук України
Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України
до відповідача: Коломийської міської ради,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області
про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, скасування записів про державну реєстрацію права власності
учасники судового процесу:
від прокуратури Івано-Франківської області: Хамець Любомир Миколайович;
від позивача - Національної академії аграрних наук України: Бакун Адрій Юрійович;
від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
КП Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування: Шелембин Володимир Миколайович;
від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
КП Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування: ОСОБА_1
Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2019, яку залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019, суд задовольнив заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову.
Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 03.05.2019, яку залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.08.2019, суд задовольнив заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про додаткове забезпечення позову:
Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 26.07.2019, суд відмовив у заяві Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України №01/8-106 від 23.07.2019 про забезпечення позову.
Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 20.09.2019, суд задовольнив заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про роз`яснення ухвал суду у цій справі від 03.05.2019 та 26.07.2019.
Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 21.10.2019, суд відклав вирішення питання про прийняття до розгляду поданого Комунальним підприємством Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування клопотання про скасування заходів забезпечення позову до повернення матеріалів справи з апеляційної інстанції.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2019, апеляційну скаргу Комунального підприємства Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування задоволено, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.09.2019 у справі №909/835/18 скасовано та прийнято нове судове рішення: задоволити заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про роз`яснення ухвал суду від 03.05.2019 та від 26.07.2019 у справі №909/835/18; Роз`яснити, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03.05.2019 у справі №909/835/18, діють: у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову - до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду; у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову - протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, або до набрання законної сили ухвалою суду про скасування вжитих заходів забезпечення позову».
20.12.2019 згідно супровідного листа Західного апеляційного господарського суду матеріали справи №909/835/19 надійшли до Господарського суду Івано-Франківської області.
Згідно супровідного листа Господарського суду Івано-Франківської області від 23.12.2019, справу №909/835/18, відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 13.12.2018, направлено для продовження проведення земельно-технічної експертизи до Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.2020, з урахуванням ухвали про описку від 30.01.2020, суддя Фанда О.М. задовольнила заяву про самовідвід від розгляду справи №909/835/18.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2020, справу №909/835/18 передано для розгляду судді Рочняк О.В.
06.02.2020 від Національної академії аграрних наук України №06/02/20 від 06.02.2020 (вх.№2163/20 від 06.02.2020) про відвід судді Рочняк О.В. від розгляду справи №909/835/18.
Згідно супровідного листа 17.02.2020 (вх.№2667/20) на адресу суду надійшли матеріали справи №909/835/18 від Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 24.02.2020, суд поновив провадження у справі №909/835/18; дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу; постановив матеріали справи №909/835/18 передати уповноваженій особі на здійснення визначення складу суду автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2020, суд (суддя Максимів Т.В.) у задоволенні заяви Національної академії аграрних наук України (вх.№2163/20 від 06.02.2020) про відвід судді Рочняк О.В. відмовив.
27.02.2020 на адресу Господарського суду Івано-Франківської області від Комунального підприємства Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування надійшло клопотання №1 від 26.02.2020 (вх.№3110/20) про залишення без розгляду клопотання №20 від 17.10.2019 про скасування заходів забезпечення позову та клопотання №2 від 26.02.2020 (вх.№3433/20) про скасування заходів забезпечення позову.
У клопотанні №2 від 26.02.2020 (вх.№3433/20) про скасування заходів забезпечення позову КП Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування просить суд:
02.03.2020 від Національної академії аграрних наук України надійшло клопотання б/н від 02.03.2020 (вх.№3367/20) про передачу справи на проведення експертизи.
03.03.2020 від Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України надійшло заперечення на клопотання третьої особи від 26.02.2020 про скасування заходів забезпечення позову.
04.03.2020 від прокуратури Івано-Франківської області надійшло клопотання (вх.№3576/20) про визнання причин неявки прокурора в судове засідання поважними та відкладення розгляду справи. Разом з тим, прокурор з"явився в судове засідання.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування клопотання №2 від 26.02.2020 (вх.№3433/20) про часткове скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 03.05.2019 щодо КП Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування підтримала, з підстав викладених у клопотанні просила суд клопотання задовольнити.
Прокурор проти скасування заходів забезпечення позову заперечив, посилаючись на те, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 03.05.2019 є співмірними із предметом позову.
Представник позивача проти скасування заходів забезпечення позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях на клопотання третьої особи від 26.02.2020. Зазначає, що діяльність КП "РТЗБ" на спірних земельних ділянках суперечить рішенням суду та ухвали від 03.05.2019; заявником не додано до клопотання жодних доказів в обґрунтування посилання на виконання сільськогосподарських операцій на спірних земельних ділянках; до клопотання не додано договору на підставі якого могли б бути складені акти приймання-передачі виконаних робіт, на які посилається заявник; копія акту від 30.08.2019 не містить печатки виконавця робіт, а копія акту від 02.12.2019 не містить ні підпису ні печатки виконавця робіт; з наданих суду копій актів не можна встановити, що виконання робіт здійснювалося саме на спірних земельних ділянках. Вважає, що заявлене КП "РТЗБ" клопотання фактично зводиться до непогодження з ухвалою суду від 03.05.2019 та всіма подальшими рішеннями судів.
Відповідно до ст.78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Статтею 83 Земельного Кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності (п. а ч.1 ст.83).
Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Як вбачається з ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 03.05.2019, суд, враховуючи пов`язаність заходів забезпечення позову з його предметом, імовірністю унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову при невжитті заходів забезпечення позову, задовольнив заяву за вх.№8150/19 від 02.05.19 Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про додаткове забезпечення позову;
Норми чинного Господарського процесуального кодексу України надають можливість стороні, яка не згодна з прийнятим судом рішенням, і оскаржити ухвалу про забезпечення позову в апеляційному порядку, і подати мотивоване клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
У відповідності до ч.1, ч.2 ст.145 Господарського процесуального кодексу, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. При цьому, стаття 145 ГПК України не містить підстав та критеріїв вмотивованості клопотання про скасування заходів забезпечення позову, доводи, покладені в його основу можуть бути пов`язані з відсутністю у суду підстав для вжиття таких заходів раніше.
Слід зазначити, що при скасуванні заходів забезпечення позову, господарський суд не вирішує спір по суті та не надає оцінку заявленим позовним вимогам, так як дослідженню підлягають виключно обставини, які можуть свідчити про наявність підстав для скасування вжитих судом заходів.
За приписами ч.1, 2 ст.92 Земельного Кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають в т.ч. підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.
Відповідно до статуту Комунального підприємства "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування", затвердженого рішенням Коломийської міської ради №3222-39/2018 від 13.12.2018, засновником /власником підприємства є територіальна громада міста Коломиї, в особі Коломийської міської ради (п.1.3). Головною метою діяльності підприємства є отримання прибутку від виробництва сільськогосподарської продукції, її переробки, реалізації та здійснення інших видів діяльності, шляхом використання земель комунальної власності, в т.ч. товарного сільськогосподарського виробництва (п.2.1); предметом діяльності підприємства, серед іншого, є сільськогосподарське виробництво та реалізація товарної продукції і сировини; до виключної компетенції Засновника відноситься, в т.ч. прийняття рішень та встановлення порядку відчуження та списання майна підприємства відповідно до закону (4.1); до компетенції виконкому Коломийської міської ради належить - управління (в межах визначених Засновником) майном Підприємства, що належить до комунальної власності (п.4.2).
Рішенням Коломийської міської Ради №3223-39/2018 від 13.12.2019 вирішено надати в постійне користування Комунальному підприємству "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування" Коломийської міської ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 510,75 га кадастровий номер :01:001:0009 та площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029.

Відомості про правокористувача даних земельних ділянок на підставі рішення Коломийської міської Ради №3223-39/2018 від 13.12.2019 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 13.12.2018.

Доказів того, що вказане вище рішення Коломийської міської Ради №3223-39/2018 від 13.12.2019 визнано незаконним та скасовано чи є предметом судового розгляду учасниками справи суду не надано.

Таким чином, Комунальному підприємству "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування" належить право постійного користування спірними земельними ділянками, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що не наділяє дану особу правом розпорядження ними.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Вжиті ухвалами Господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2019 та 03.05.2019 заходи забезпечення позову щодо заборони Коломийській міській раді, Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії у відношенні земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 510,75 га кадастровий номер :01:001:0009 та площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029, співвідносяться з предметом позову та можуть повністю забезпечити виконання рішення суду у випадку задоволення позову, оскільки на даний час саме Коломийська міська рада є власником спірних земельних ділянок та може вчиняти дії щодо розпорядження ними.

Натомість, КП "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування" не вправі здійснювати будь-які дії по розпорядженню спірним земельними ділянками, оскільки не є їх власником, а тільки користувачем, обмеження у користуванні земельними ділянками фактично перешкоджають господарській діяльності даної юридичної особи, головною метою діяльності якого є отримання прибутку від виробництва сільськогосподарської продукції, її переробки, реалізації та здійснення інших видів діяльності, шляхом використання земель комунальної власності, в т.ч. товарного сільськогосподарського виробництва, сплачуючи, при цьому, земельний податок за користування землею за 2019 рік, що підтверджується платіжними дорученнями №1 від 16.09.2019 на суму 92000 та №1 від 30.09.2019 на суму 23000 грн.

За змістом ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» від 28.07.1999 року, заява № 22774/93, п. 44, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», від 25.10.2012 року, заява № 71243/01, п. 93).

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (п. 58 рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Іаггісіій V. Огеесе), заява № 31107/96). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції" від 22.09.1994 року, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», пп. 49-62, від 10.05.2007 року.

Під час розгляду справи «Еast/West: Аlliаnсе Limited» проти України» ЄСПЛ в п.185 рішення від 23.01.2014 року нагадав, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю і використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу статті Першого протоколу до Конвенції.

Разом з тим, як зазначено в п. 168 цього рішення, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції», пп. 69 і 73). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, як прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученою Королівства», п. 50).

З огляду на викладене, з метою збалансовані інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі, виходячи з предмету спору, суд дійшов висновку, що скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019, щодо заборони КП "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування" вчиняти будь-які дії, що перешкоджатимуть виконання Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (чи її підрядним організаціям) операцій з їх вирощуванням сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 та земельній ділянці площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029 не вплине на можливе порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, суд зазначає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03.05.2019 у справі №909/835/18, що стосуються заборони КП "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування" до збору врожаю 2019 року користуватися переданими Коломийською міською радою у постійне користування земельними ділянками з кадастровими номерами :01:001:0009 та :01:003:0029 та перешкоджати збору Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (чи її підрядним організаціями) врожаю сільськогосподарських культур 2019 року на земельній ділянці площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 та земельній ділянці площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029 втратили свою актуальність у зв"язку з їх виконанням.

Суд звертає увагу позивача, що останній в силу приписів ст.136 ГПК України не обмежений кількістю звернень до суду з заявами про забезпечення позову та не позбавлений права подати заяву про забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, за наявності відповідних підстав, з підтверджуючими цю заяву доказами.

ПОСТАНОВИВ:

клопотання Комунального підприємства Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування Коломийської міської ради №2 від 26.02.2020 (вх.№3433/20) задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03.05.2019 у справі №909/835/18 в частині заборони Комунальному підприємству "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування" Коломийської міської ради (ідентифікаційний код 13654269, місцезнаходження: вулиця Грушевського,1, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203) вчиняти будь-які дії у відношенні земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 510,75 га кадастровий номер :01:001:0009 та земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029, а саме:

до збору врожаю 2019 року користуватися переданими Коломийською міською радою у постійне користування земельними ділянками з кадастровими номерами :01:001:0009 та :01:003:0029;

вчиняти будь-які дії, що перешкоджатимуть виконання Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (чи її підрядним організаціям) операцій з їх вирощуванням сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 та земельній ділянці площею 197,09 га, кадастровий номер :01:001:0029;

перешкоджати збору Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (чи її підрядним організаціями) врожаю сільськогосподарських культур 2019 року на земельній ділянці площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 та земельній ділянці площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029.

Провадження у справі зупинити.

Матеріали справи № 909/835/18 надіслати до Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Січових Стрільців,4, м. Тернопіль, 46001) для продовження проведення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення повного судового рішення до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 13.03.2020

Суддя О.В. Рочняк