ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

10 березня 2020 року м.Тернопіль Справа №921/772/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундаментбуд-3", м.Полтава

до відповідача: Приватного підприємства "Золотий Лев 777", м.Заліщики Тернопільської області

про стягнення 215459,58грн,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фундаментбуд-3", звернулося 04.12.2019 (згідно накладної на поштове відправлення №217) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Золотий Лев 777", м.Заліщики Тернопільської області, про стягнення 182720,16грн боргу та 32739,42грн пені, нарахованої за період з 07.11.2018 по 07.05.2019, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №30-8/2018 від 30 серпня 2018 року в частині здійснення розрахунків за виконані позивачем роботи по влаштуванню ґрунтоцементних елементів та ґрунтоцементних паль на об`єкті "Реконструкція ХПП з добудовою виробничих та допоміжних будівель і споруд за адресою: вул.Незалежності, 18, смт.Линовиця Прилуцького району Чернігівської області".

Представник позивача жодного разу в судові засідання не з`явився, а згідно поданих заяв без номеру та дати (вх.№23330 від 23.12.2019, вх.№389 від 20.01.2020), котрі підписано адвокатом, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Розгляд справи просив здійснювати без участі представника товариства Репало Д.О., обґрунтовуючи зайнятістю в інших судових процесах. Будь яких додаткових доказів позивачем до справи не долучено.

Заперечення відповідача.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Будь яких інших клопотань, заяв в порядку господарського процесуального законодавства України, не заявив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до ст.242 ГПК України шляхом направлення ухвал суду за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно довідки відділення поштового зв`язку від 22.02.2020, ухвалу суду від 11.02.2020 про призначення судового засідання по розгляду справи на 10.03.2020, відповідачу не вручено із зазначенням причини: «Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Ухвалу про відкриття провадження у справі від 12.12.2019 відповідач отримав особисто, про що свідчить витяг з веб-сайту «Урпошта».

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 11.12.2019 позивачу відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою від 12.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 09.01.2020, котре неодноразово відкладалося, востаннє на 11.02.2020.

Ухвалою суду від 11.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 10.03.2020.

Щодо неявки в судові засідання відповідача та неподання ним відзиву на позов, а також інших клопотань в порядку господарського процесуального законодавства України суд враховує наступне.

Наявні у справі рекомендовані повідомлення першого відділення поштового зв`язку м.Заліщики Тернопільської області №376 від 13.12.2019, №542 від 29.01.2020 свідчать про вручення поштових відправлень, якими на адресу відповідача направлялися ухвали суду від 12.12.2019, 09.01.2020. Отже, відповідачу відомо про розгляд даної справи у суді.

Факт неотримання інших ухвал (про відкладення, закриття підготовчого провадження), тобто поштової кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвали для вчинення відповідних дій за належною адресою, та які повернулися до суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвал суду чи неявки у судове засідання, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо ухилення в отриманні кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.2018 у справі №910/15442/17, від 10.09.2018 у справі №910/23064/17, від 24.07.2018 у справі №906/587/17).

Наведене дає підстави суду дійти висновку про належне повідомлення сторони відповідача про розгляд справи судом.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§§66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Оскільки неявка відповідача, належним чином повідомленого про судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду спору в судовому засіданні 10.03.2020 у відповідності до ч.9 ст.165 ГПК України за наявними у справі документами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

30.08.2018 між Приватним підприємством «ЗОЛОТИЙ ЛЕВ 777» як Замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФУНДАМЕНТБУД - 3» як Підрядником укладено договір підряду №30-08/2018 (далі - договір), відповідно до п.п.1.1, 2.1, 2.6, 4.2.1 якого Замовник доручив Підряднику виконати роботи з влаштування ґрунтоцементних елементів та ґрунтоцементних паль діаметром 505мм на об`єкті: «Реконструкція ХПП з добудовою виробничих та допоміжних будівель і споруд по вул.Незалежності, 18 в смт.Линовиця, Прилуцького району, Чернігівської області», а Підрядник зобов`язався виконати замовлені роботи у відповідності до затвердженої проектної документації потягом 14-ти робочих днів з моменту отримання авансового платежу, забезпечити готовність виконаних робіт і здачу роботи відповідно до будівельних норм ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд», Зміна №1, Зміна №2.

Ціну договору сторонами у п.3.1 договору у додатку №1 до договору (Договірна ціна - форма №9) визначено станом на 30.08.2018 у розмірі 474800,40грн, в тому числі 79133,40грн ПДВ.

Датою закінчення робіт є дата їх фактичного закінчення та представлення Замовнику для прийняття та підписання Акту виконаних робіт (п.2.7 договору).

Замовник зобов`язався здійснити оплату загальної суми договору шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника в наступному порядку: 60% від загальної вартості робіт - до початку робіт за сім календарних днів згідно діючого рахунку-фактури; після виконання робіт та їх прийняття робіт по формі КБ-2, КБ-3 - залишок коштів сплачується на протязі п`яти робочих днів (п.п.3.6, 3.7, 4.1.4 договору).

Порушення строків оплати за договором підряду сторонами у п.5.5 договору забезпечено пенею в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми простроченого платежу, яку Замовник сплачує Підряднику за кожен день прострочення.

Даний договір підряду діяв з моменту його підписання сторонами до повного виконання ними взятих на себе договірних зобов`язань. Зміни і доповнення, що стосуються виконання договору, оформляються додатковими угодами, які є його невід`ємною частиною (п.п.7.1, 7.2 договору).

На виконання умов договору, 31.08.2018 Замовником робіт здійснено авансовий платіж на суму 284880,24грн, що підтверджується випискою від 22.08.2019 по банківському рахунку товариства, що становить 60% від ціни договору.

Як зазначено позивачем, і ці обставини не заперечено у встановленому порядку відповідачем, позивачем як Підрядником у жовтні 2018 року виконано роботи на загальну суму 467600,40грн, що підтверджується наявними у справі Довідкою про вартість виконаних робіт та витрат (Форма КБ-3), а також складеним, підписаним без зауважень чи будь яких застережень Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2в) від 31.10.2018, котрий скріплено печатками юридичних осіб.

Отже, залишок боргу за виконані позивачем підрядні роботи становить 182720,16грн (467600,40грн - 284880,24грн авансу).

24.09.2019 ТОВ «ФУНДАМЕНТБУД - 3» звернулося до ПП «ЗОЛОТИЙ ЛЕВ 777» з претензією №70 від 23.09.2019 про оплату решти вартості виконаних робіт за договором підряду згідно акту виконаних робіт, долучивши акт звірки розрахунків по господарських операціях за договором підряду, котрі залишено відповідачем без відповіді та задоволення. Від проведення звірки розрахунків відповідач ухилився.

Зважаючи на порушення майнових прав позивача на суму боргу (182720,16грн) позивач звернувся з даним позовом до суду. При цьому на суму заборгованості нараховано пеню згідно умов договору - п.5.5.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення.

Відповідно до ст.11 ЦК України, ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Дослідивши правочин, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, котрий підпадає під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною першою ст.854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Аналогічно, частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України встановлено, що оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.07.2018 у справі №909/764/17, закон пов`язує виникнення зобов`язання з оплати робіт з фактом їх виконання.

Згідно частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як вбачається з договору підряду від 30.08.2018, зокрема п.3.1 та договірної ціни, сторонами було погоджено та визначено вартість підрядних робіт в загальному розмірі 474800,40грн.

За умовами договору датою закінчення робіт вважається дата їх фактичного закінчення та представлення Замовнику для прийняття та підписання Акту виконаних робіт (п.2.7 договору).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 «Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013» встановлені типові форми документів, необхідних для передання - приймання робіт: 1) «Акт приймання виконаних підрядних робіт» (ф. № КБ-2в); 2) «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт» (ф. № КБ-3).

В листі №12/19-3-9-14- 295 від 16.03.2010 Міністерством регіонального розвитку та будівництва України надано роз`яснення про те, що зазначені типові форми підлягають обов`язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Вказані документи, в силу вимог законодавства, повинні містити інформацію про вартість виконаних робіт, зданих замовнику, а також про витрати, пов`язані з виконанням цього обсягу робіт.

Таким чином, виконання підрядних робіт оформлюється сторонами шляхом підписання документів, які підтверджують факт їх виконання, прийняття та котрі слугують в подальшому підставою для проведення оплати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №922/509/17.

Відповідно до пунктів 98, 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду у капітальному будівництві, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005, оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи.

Отже, визначальними обставинами для настання обов`язку у Замовника оплатити виконані Підрядником роботи в даному випадку є надання Підрядником акту виконаних робіт для прийняття Замовником, відсутність будь-яких зауважень зі сторони останнього та, відповідно, прийняття виконаних робіт шляхом підписання Акту з боку Замовника.

Матеріалами справи підтверджено, і це не заперечується відповідачем у справі, що позивачем у жовтні 2018 року було виконано роботи на загальну суму 467000,40грн. Будь яких претензій щодо об`єму, якості чи вартості робіт сторонами не було заявлено. Наведені обставини додатково підтверджуються наявними у справі Довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за жовтень 2018 року (Форма КБ-3), Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018 року (Форма КБ-2в) від 31.10.2018. Відтак, в розумінні п.2.7 договору від 30.08.018 роботи є закінченими та переданими Замовнику.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами договору підряду (п.3.6) визначено, що остаточний розрахунок проводиться Замовником протягом п`яти днів після виконання робіт та їх прийняття по формі КБ-2, КБ-3.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, враховуючи умови договору підряду (п.п.3.6, 4.14, ), а також факт прийняття робіт 31.10.2018 без зауважень, суд доходить висновку, що кінцевим строком остаточного розрахунку за виконані позивачем в жовтні 2018 року підрядні роботи є 07.11.2018.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що у передбачений договором строк остаточний розрахунок за виконані підрядні роботи проведено не було, внаслідок чого допущено заборгованість в розмірі 182720,16грн.

Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

В силу приписів ст.ст.11, 16, 509 ЦК України та ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов`язків.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, а в силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язання в частині проведення остаточного розрахунку за виконані підрядні роботи та відновлення тим самим порушених майнових прав кредитора в повній мірі на момент розгляду спору судом, у матеріалах немає, про такі обставини суду не повідомлено.

Отже, доводи позивача про порушення його майнових прав на суму 182720,16грн основного боргу є правомірними, документально підтвердженими первинними документами та не спростованими відповідачем в установленому законом порядку, а тому згідно ст.15 ЦК України, порушене право Товариства підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача 182720,16грн боргу.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 32739,42грн, нараховану на суму боргу з 07.11.2018 по 07.05.2019 ( п.5.5 договору підряду).

Згідно ст.ст.546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно п.5.5 договору підряду, Замовник у випадку порушення строків оплати згідно договору сплачує Підряднику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За правилами ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оцінюючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог в частині нарахованої пені та поданий розрахунок пені, суд враховує, що позивачем нараховано пеню за період з 07.11.2018 по 07.05.2019, однак матеріали справи свідчать, що прострочення платежів за підрядні роботи відповідачем допущено не з 07.11.2018, а з наступного дня , що слідує за днем , коли оплата мала бути здійснена. Першим днем прострочення платежу є 08.11.2018

Здійснивши власні арифметичні підрахунки розміру пені, суд вважає правомірними, такими, що відповідають вимогам ч.6 ст. 232 ГК України, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та п.п.3.6, 5.5 договору підряду вимоги щодо стягнення пені в розмірі 32559,23грн, нарахованої за період з 08.11.2018 по 07.05.2019 в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати, виходячи з кінцевого строку оплати товару, визначеного у п.3.6 договору (5-й робочий день) та встановлених судом обставин підписання сторонами Акту виконаних робіт №1 - 31.10.2018.

Вимоги в частині стягнення 180,19грн пені до задоволення не підлягають у зв`язку з невірним обрахуванням періоду прострочення.

За таких обставин справи, позовні вимоги задовольняються частково, в загальному розмірі 215279,39грн як правомірні та документально підтверджені.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати, що складаються із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3231,89грн, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на сторін у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи неподання позивачем заяви, питання про відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 6000грн, судом не розглядається.

Керуючись ст.ст.4, 13, 42, 46, 47, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 222, 232, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Золотий Лев 777" (вул.С.Бандери, 96, квартира 6, м.Заліщики Тернопільської області, ідентифікаційний код 35955222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундаментбуд-3", вул.Олени Пчілки, 25Б, м.Полтава, ідентифікаційний код 33714725) - 182720(сто вісімдесят дві тисячі сімсот двадцять)грн 16коп. боргу, 32559(тридцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять)грн 23коп. пені та 3229(три тисячі двісті двадцять дев`ять)грн 19коп. в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 13.03.2020.

Суддя Н.О. Андрусик