СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

16.03.2020 Справа № 922/2592/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Мартюхіної Н.О., судді Плахова О.В., судді Шутенко І.А.

При секретарі судового засідання: Міракові Г.А.

За участю представників сторін:

від апелянта (прокуратури): Алекаєв Ю.В. - посвідчення №042342 від 29.03.2016;

від відповідача-1: Скидан М.П. - довіреність №08-21/4273/2-19 від 19.12.2019;

від відповідача-2: Романенко Т.М. - довіреність №13451 від 24.12.2019;

від відповідача-3: не з`явились;

від відповідача-4: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, м. Харків (вх. №445 Х/2)

на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 (повний текст складено 13.01.2020) у справі №922/2592/19 (суддя Жиляєв Є.М.)

за позовом: заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2, м. Харків

до відповідачів:

1) Харківської міської ради, м. Харків

2) Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, м. Харків

3) Фізичної особи-підприємця Кіт Ганни Василівни, с. Тернова, Харківська область

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Царська птиця", смт. Вільшани, Харківська область

про визнання незаконним та скасування п. 42 додатку 1 до рішення від 20.09.2017 №757/17; визнання недійним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень; скасування державної реєстрації договору купівлі-продажу нежитлових приміщень; витребування майна та зобов`язання передати приміщення за актом приймання-передачі, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, Фізичної особи-підприємця Кіт Ганни Василівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Царська птиця", в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати п. 42 додатку 1 до рішення сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/17;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 01.06.2018 №5579-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ФОП Кіт Ганною Василівною, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. і зареєстрований в реєстрі за №820, скасувавши його державну реєстрацію;

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Царська птиця" на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху № 13-:-30, 15а, 156, 18а, загальною площею 304,4 кв.м., розташовані в житловому будинку літ. "А-4" за адресою: м. Харків, вул. Миру, 20, та зобов`язати ТОВ "Царська птиця" передати вказані приміщення за актом приймання - передачі територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі №922/2592/19 у задоволенні позовних вимог прокурора відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, до Східного апеляційного господарського суду звернувся заступник прокурора Харківської області з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі №922/2592/19 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов прокурора.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: Мартюхіна Н.О. головуючий (суддя-доповідач), суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі №922/2592/19; встановлено учасникам справи строк до 27.02.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; призначено справу до розгляду на 16.03.2020 о 10:45 год.

26.02.2020 на адресу апеляційного суду від Харківської міської ради надійшла заява (вих. №1511/9-20 від 26.02.2020) про зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду судової справи №912/2385/18.

26.02.2020 на адресу апеляційного суду від Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив суд залишити рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі №922/2592/19 без змін.

06.03.2020 на адресу апеляційного суду від Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив суд залишити рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі №922/2592/19 без змін.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 16.03.2020 розглядається заява відповідача-1 про зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду судової справи №912/2385/18.

Прокурор (заявник апеляційної скарги) у судовому засіданні 16.03.2020 заперечував проти задоволення вказаної заяви, просив суд відмовити у її задоволенні.

Уповноважені представника відповідача-1 (Харківської міської ради) та відповідача-2 (Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради) просили суд задовольнити заяву про зупинення провадження у справі.

Дослідивши заяву про зупинення провадження у даній справі, колегією суддів Східного апеляційного господарського суду встановлено наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом (висновок, викладений в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17).

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом у даній справі звернувся заступник керівника Харківської місцевих прокуратури №2 в інтересах держави в порядку ст. 131-1 Конституції України, ст.ст. 2, 53 ГПК України, ч.ч. 3,4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Так, обґрунтовуючи порушення інтересів держави в даному випадку прокурор послався на те, що Харківська міська рада представляє інтереси громади міста Харкова, однак у даному випадку вона є відповідачем у справі і саме вона вчинила дії, які негативно впливають на інтереси громади, як стверджує прокурор, незаконно обравши спосіб приватизації оспорюваного майна шляхом викупу орендарем, так само як і Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, тому прокурор самостійно подав вказаний позов, вважаючи, що рішення міської ради є незаконним та підлягає скасуванню, а договір купівлі-продажу суперечить вимогам законодавства та може бути визнаний недійсним, а спірне нежитлове приміщення підлягає поверненню територіальній громаді міста Харкова від відповідача-4.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2019 справу №912/2385/18 разом із касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №912/2385/18 (провадження №12-194гс19) прийнято до розгляду справу №912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019; призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24.03.2020.

Вказана ухвала мотивована тим, що за висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які обґрунтовані нормами ст. 19, 131-1 Конституції України, ст.ст. 53, 174 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", рішеннями Конституційного Суду України від 01.04.2008 №4-рп/2008, від 20.12.2017 №2-р/2017, від 05.06.2019 №4-р(II)/2019, від 20.06.2019 №6-р/2019, виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави у суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

У контексті зазначених питань колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду посилається на правовий висновок, викладений у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17 про те, що з метою підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів, прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом. Колегія суддів зазначає, що цей висновок Велика Палата Верховного Суду конкретизувала у постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц стосовно відсутності необхідності підтвердження прокурором відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але зауважує, що у справі, що переглядається, на відміну від справи №587/430/16-ц, розглядається питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

На думку колегії суддів касаційного господарського суду, закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво у суді законних інтересів держави ("якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень"), не можна назвати виключним випадком, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.

Також колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наводить питання щодо правових наслідків у випадку, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, не зазначив визначені законом підстави для звернення до суду, не дотримався процедури, передбаченої абз. 3 і 4 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"), які, на думку колегії суддів, потребують правового висновку Великої Палати Верховного Суду:

- чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності;

- які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду посилається на різну судову практику щодо зазначених питань.

Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором; відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду даної справи підлягають з`ясуванню питання щодо наявності підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, тобто ті питання, що передав для вирішення Верховний Суд у справі №912/2385/18, які становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Правовідносини у цій справі №922/2592/19 та у справі №912/2385/18 за характером спору та сферою правового регулювання є подібними. Висновок Великої Палати Верховного Суду у справі 912/2385/18 (щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором), має суттєве значення для вирішення спору в цій справі, враховуючи остаточність постанови Верховного Суду.

З метою дотримання єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України для зупинення апеляційного провадження у справі №922/2592/19 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі №922/2592/19 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №912/2385/18, у зв`язку з чим заява Харківської міської ради про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 228 - 229 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Заяву Харківської міської ради про зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду судової справи №912/2385/18 задовольнити.

2.Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі №922/2592/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок і строки її оскарження передбачені ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.А. Шутенко