СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2020 р. Справа № 905/1884/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Геза Т.Д. , суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

та за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Таволжанський М.В., довіреність №31 від 08.01.2020;

від відповідача - не з`явилися;

від третьої особи - не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ (вх.№ 467 Д/2),

на рішення Господарського суду Донецької області, ухвалене у складі судді Фурсової С.М., час проголошення вступної та резолютивної частини рішення о 13 годині 44 хвилини 17.12.2019 (повний текст рішення складено та підписано 23.12.2019) у справі №905/1884/19,

за позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 1, код ЄДРПОУ - 37243279),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Парараз" (84301, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 26, код ЄДРПОУ - 37556592),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державної аудиторської служби України (04070, місто Київ, вулиця П.Сагайдачного, будинок 4, код ЄДРПОУ - 40165856),

про стягнення коштів у розмірі 391645,57 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.12.2019 у справі №905/1884/19 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація Україним до Товариства з обмеженою відповідальністю "Парараз" про стягнення коштів у розмірі 391645,57 гривень відмовлено.

Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України", в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду, скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 17.12.2019 у справі №905/1884/19 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що про факт завищення вартості робіт позивач дізнався лише з Акту ревізії, оскільки до проведення перевірки не мав підстав сумніватися в дійсних обсягах виконаних робіт та вартості матеріалів, використаних відповідачем.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не враховано, що виявлені аудиторською службою недоліки є прихованими і не могли бути встановлені при звичайному способі прийняття робіт, у зв`язку з чим замовник має право посилатися на відступи підрядника від умов договору або недоліки у виконаній роботі, їх вартості, обсягах.

Вважає, що судом першої інстанції не вірно застосовані норми матеріального права ст. 224, 225, 322 ГК України, оскільки кошти, які сплачені позивачем відповідачеві, та які позивач не мав оплачувати, з огляду на завищення вартості та кількості матеріалів і робіт, є витратами, які позивач не мав понести, а відтак є збитками.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі №905/1884/19 поновлено Акціонерному товариству "Державна продовольчо-зернова корпорація України" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 17.12.2019 у справі №905/1884/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на рішення Господарського суду Донецької області від 17.12.2019 у справі №905/1884/19; встановлено учасникам справи строк до 13.03.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; призначено справу до розгляду на 18.03.2020 о 10:00 годині.

17.03.2020 до Східного апеляційного господарського суду від Державної аудиторської служби України надійшов відзив від 13.03.2020 №25-17/220-2020, в якому тертя особа підтримала вимоги апеляційної скарги, просить задовольнити апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

18.03.2020 у судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник позивача, який наполягав на доводах апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, рішення Господарського суду Донецької області від 17.12.2019 у справі №905/1884/19 скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи всі сторони були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача та третьої особи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

14 липня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (далі - Замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтертехбау" (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Парараз", далі - Підрядник, відповідач) був укладений договір підряду №2505-01 (далі - Договір) відповідно до п.1.1. якого, Підрядник зобов`язався виконати роботи з технічного переоснащення системи аспірації транспортно-технологічного обладнання робочої башти елеватора (далі - Роботи) та здати їх Замовнику в установлений даним договором строк, а Замовник - прийняти від Підрядника виконані роботи та оплатити їх вартість.

Роботи, передбачені п. 1.1. Договору виконуються на території Замовника за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с-щ Богданівці, вул. Привокзальна, 1 (надалі - "Об`єкт") (п.1.2. Договору).

Згідно з п. 2.6. Договору датою фактичного виконання робіт вважається дата підписання Сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт (КБ-2в, КБ3). Підрядник зобов`язаний протягом 5 календарних днів з дати фактичного виконання робіт підготувати та надати Замовнику акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт (КБ-2в) і Довідку про вартість виконаних робіт (КБ-3).

Відповідно до п. 3.1. Договору сума Договору визначається в Кошторисній документації та становить 2454106,86 грн., в т.ч. ПДВ - 409017,81 грн.

Розрахунки за договором здійснюються поетапно, в наступному порядку: І етап - Замовник сплачує Підряднику попередню оплату у розмірі 30 % від загальної вартості Договору, що становить 736232,06 грн., в тому числі ПДВ - 122705,34 грн. протягом 5 банківських днів з дати отримання рахунку Підрядника на підставі підписаного Сторонами Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника (п.3.2.1. Договору); ІІ етап - в ході виконання будівельних робіт Підрядник надає Замовнику проміжні акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2В) та довідки про вартість виконаних робіт (КБ-3), які є підставою для часткової оплати вартості відповідних видів робіт. Замовник протягом 5 банківських днів з дати отримання рахунку Підрядника на підставі підписаного акту приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт перераховує грошові кошти на розрахунковий рахунок підрядника (п. 3.2.2 Договору).

Розділом 4 Договору передбачено права та обов`язки Сторін. Зокрема, Замовник зобов`язаний прийняти належним чином виконані роботи та підписати надані Підрядником Акти приймання-передачі виконаних робіт, або надати мотивовану відмову від його підписання протягом 5 робочих днів з моменту його отримання (п. 4.1.3).

Пункт 4.3.6 Договору передбачає, що Підрядник зобов`язується відшкодувати Замовнику збитки завдані неналежним/неповним/несвоєчасним виконанням умов Договору.

Замовник має право здійснювати в будь-який час, не втручаючись у господарську діяльність Підрядника, технічний нагляд і контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт (п.4.2.1. Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору Підрядник виконує роботи з використанням власних матеріалів та устаткування.

Вартість ресурсів визначається у кошторисній документації, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 5.3).

Передача виконаних робіт Підрядником і їх приймання Замовником здійснюється шляхом підписання актів приймання-передачі виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) (п. 6.1. Договору).

Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) підписати їх та повернути екземпляр Підряднику, якщо у нього не виникло обґрунтованих зауважень до виконаних робіт (п.6.2. Договору).

Відповідно до п. 6.3. Договору у випадку наявності у Замовника обґрунтованих претензій до виконання Підрядником робіт, Замовником складається дефектний акт із вказівкою на виявлені недоліки та строк їх усунення. У такому випадку, підписання відповідного Акту приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт переноситься до моменту усунення виявлених дефектів.

Акт приймання-передачі виконаних робіт та довідка про вартість виконаних робіт підписується замовником виключно після виправлення Підрядником недоліків в роботі п. 6.4. Договору).

Згідно з п. 14.1. Договору умови договору можуть бути змінені та доповнені за взаємною згодою Сторін шляхом укладення додаткових угод, які є його невід`ємною частиною, оформлених у письмовому вигляді та підписаних уповноваженими представниками Сторін.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками обох Сторін і діє до 10 жовтня 2017 року, а в частині виконання гарантійних зобов`язань та зобов`язань про нерозголошення конфіденційної інформації - згідно відповідних умов договору (п.16.1. Договору).

Відповідно до п. 16.2. Договору закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторона від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Так, на виконання умов Договору відповідачем було складено Локальний кошторис №4-1-1 на загальну суму 2022813,94 гривень та Розрахунок договірної ціни на загальну суму 2454106,86 гривень.

Сторонами підписано та скріплено печатками підприємств Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2018 року (форма КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2018 року (форма КБ-3).

Вартість робіт відповідно до вказаних документів становить 2409640,14 грн.

З метою здійснення розрахунків за договором підряду, позивачем здійснено перерахування коштів на рахунок відповідача за платіжним дорученням №2263 від 15.08.2017 на суму 736232,06 грн. та за платіжним дорученням №50 від 21.02.2018 на суму 1673408,08 грн.

Відповідно до довідки Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області №07-22/10 від 14.06.2018 за результатами зустрічної звірки у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Інтертехбау" щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" за період з 01.10.2017 по 31.03.2019, встановлено, що в розрізі окремих найменувань матеріалів, їх ціни в акті виконаних будівельних робіт перевищують ціни включені до локального кошторису на загальну суму 326 371, 31 гривень, а з врахуванням ПДВ (20%) на суму 391 645, 57 гривень.

По окремих видах придбаного обладнання, його вартість включена до акту виконаних будівельних робіт більша ніж у наданих до зустрічної звірки видаткових накладних.

Поряд із цим, вартість інших матеріалів та комплектуючих включена до акту виконаних будівельних робіт менше вартості зазначеної в видаткових накладних.

Крім цього, при порівнянні об`ємів виконаних робіт та кількості матеріалів включених до акту виконаних будівельних робіт з даними локального кошторису встановлено, що в окремих випадках їх кількість включена до акту виконаних будівельних робіт менша ніж це передбачено локальним кошторисом, а по інших видах робіт та матеріалів їх кількість в акті виконаних будівельних робіт перевищує дані локального кошторису.

При виконанні робіт з технічного переоснащення системи аспірації транспортно-технологічного обладнання робочої башти елеватора, Товариством також використовувалося частково обладнання Замовника, зокрема до акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в включено циклон батарейний в комплекті з опорною рамою БЦШ 500 - 1 штука та циклон батарейний в комплекті з опорною рамою БЦШ 400 - 2 штуки, які Замовником передано ТОВ "Інтертехбау" згідно акту приймання-передачі устаткування до монтажу без дати.

Зазначена довідка підписана головним державним аудитором. Підпис директора ТОВ "Інтертехбау" на довідці відсутній.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтертехбау" () змінено 22.08.2019 місцезнаходження та найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю "Парараз".

Згідно наказу Мінагрополітики №502 від 29.08.2019 Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" 10.09.2019 перейменовано в Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

31.07.2019 та 02.10.2019 позивач звертався до відповідача з вимогами про повернення зайво сплачених коштів в сумі 391645,57 грн.

У зв`язку із несплатою відповідачем коштів, Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернулося до суду із даним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на безпідставне завищення відповідачем вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт та вартості матеріалів, чим завдано збиток позивачу у розмірі 391645,57 гривень.

Як уже зазначалося, рішенням Господарського суду Донецької області від 17.12.2019 у справі №905/1884/19 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Парараз" про стягнення коштів у розмірі 391645,57 гривень відмовлено.

Судом першої інстанції було встановлено, що в рамках договору, укладеного між сторонами, відповідачем були виконані роботи відповідно до обсягів та умов договору, які були прийняті позивачем беззаперечно, що підтверджується наявністю підписів сторін на вищезазначених актах. Про належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку позивача претензій та повідомлень про порушення відповідачем умов договорів.

Господарський місцевий суд прийшов до висновку, що за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на акт Державної аудиторської служби України, який носить рекомендаційний характер, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати. Та зазначено, що суд не може дійти до беззаперечного висновку, щодо завищення вартості виконаних робіт, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача збитків у розмірі 391 645,57 гривень не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Донецької області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідності до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зі змісту статті 632 Цивільного кодексу України вбачається, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, тобто є вільною, за виключенням випадків визначених законом, у яких ціни (тарифи, ставки тощо) встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, істотними вважаються насамперед ті умови договору, які названі такими за законом.

Згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

За приписами частини другої статті 845 Цивільного кодексу України якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Згідно з частиною першою статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частин першої та другої статті 857 Цивільного кодексу України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Частиною першою статті 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Згідно з частиною першою статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судами встановлено, що 14.07.2017 між Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтертехбау" (після перейменування ТОВ "Парараз") укладено договір №2505-01, який за своєю правовою природою є договором підряду. За умовами зазначеного договору сторонами було досягнуто домовленість про те, що загальна ціна робіт за цим договором становить 2454106,86 грн, у тому числі ПДВ - 409017,81 грн., та включає в себе плату за використані матеріали, виконані роботи та відшкодування всіх обґрунтованих витрат підрядника, які пов`язані з цим договором. Загальна ціна робіт за цим договором визначена на підставі договірної ціни.

Згідно з п.3.1 Договору вартість робіт з урахуванням ПДВ складає 2 454 106,86 гривень.

При цьому, в супереч твердженням позивача, в договорі відсутні застереження щодо твердої ціни договору.

Крім того, в Договірній ціні зазначено, що вона складена в поточних цінах станом на 25.05.2017, в той час як спірні роботи виконувались у січні 2018 року, тобто, майже через рік.

Судом встановлено, що на день вирішення спору сторонами не укладалось будь-яких змін до договору в частині узгодження нової вартості робіт в бік зменшення.

Відповідно до частин 4-5 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Доказів того, що позивач звертався до суду з позовом про спонукання відповідача про внесення змін до договору в частині нової вартості робіт не подано, як і доказів на підтвердження звернення до відповідача із пропозицією внести зміни до Договору в частині зміни вартості робіт.

З матеріалів справи судом встановлено, що зобов`язання за договором підряду сторонами виконані повністю, передачу-приймання виконаних будівельних робіт оформлено без будь-яких зауважень і претензій відповідними актом приймання-передачі виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), які підписані та скріплені печатками сторін, позивач повністю оплатив вартість виконаних відповідачем робіт, яка була визначена сторонами у договорі підряду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем позивачу надано Підсумкову відомість ресурсів (витрати - по факту) за січень 2018 року.

Жодних заперечень чи претензій під час прийняття Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" виконаних будівельних робіт та підписання акту та довідки з приводу вартості та обсягів виконаних робіт Замовником Підряднику не заявлялося.

Як вбачається з матеріалів справи претензій щодо якості виконаних будівельних робіт від Замовника Підряднику також не заявлялося.

Відповідно до платіжних доручень № 50 від 21.02.2018 та № 2263 від 15.08.2017, на виконання умов Договору позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача кошти у розмірі 2 409 640,14 гривень.

Таким чином, в рамках договору, укладеного між сторонами, відповідачем були виконані роботи відповідно до обсягів та умов договору, які були прийняті позивачем беззаперечно, що підтверджується наявністю підписів сторін на вищезазначених актах.

Посилання апелянта на те, що виявлені Держаудитслужбою порушення не могли бути виявлені у звичайних спосіб, так як є прихованими недоліками, є необґрунтованими, оскільки вказані Держаудитслужбою невідповідності були виявлені при дослідженні кошторисної документації, Договору підряду та підписаних Акту виконаних робіт та Довідки про вартість виконаних робіт, а тому, апелянт мав можливість виявити вказані невідповідності шляхом дослідження наявних в нього документів при звичайному способі прийняття роботи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Державна аудиторська служба України (далі-Аудиторська служба, Держаудитслужба) провела ревізію фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" за період з 01.10.2017 по 31.03.2019, результат якої відображено в акті ревізії від 03.07.2019 № 07-21/2.

Відповідно до Довідки Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області від 14.06.2019 №07-22/10 зустрічної звірки у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Інтертехбау" щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку ПАТ "ДПЗКУ" за період з 01.10.2017 по 31.03.2019 було встановлено наступне.

Звіркою вищезазначених актів приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в на предмет відповідності будівельним нормам Держаудитслужбою встановлено, що в розрізі окремих найменувань матеріалів, їх ціни в акті виконаних будівельних робіт перевищують ціни включені до локального кошторису на загальну суму 326 371, 31 гривень, а з врахуванням ПДВ (20%) на суму 391 645, 57 гривень.

В Довідці від 14.06.2019 Держаудитслужбою встановлено:

1)по окремих видах обладнання, його вартість включена відповідачем до акту виконаних будівельних робіт більша, ніж у наданих до зустрічної звірки видаткових накладних.

2)при порівнянні об`ємів виконаних робіт та кількості матеріалів включених до акту виконаних будівельних робіт з даними локального кошторису встановлено, то в окремих випадках їх кількість включена до акту виконаних будівельних робіт менша, ніж це передбачено локальним кошторисом, а по інших видах робіт та матеріалів їх кількість в акті виконаних будівельних робіт перевищує дані локального кошторису.

3)при виконанні робіт з технічного переоснащення системи аспірації транспортно-технологічного обладнання робочої башти елеватор, ТОВ "Інтертехбау" також використовувалось частково обладнання Замовника, зокрема до акту приймання-виконання будівельних робіт форми КБ-2в включено циклон батарейний в комплекті з опорною рамою БЦШ 500 - 1 штука та циклон батарейний в комплекті з опорною рамою БЦШ 400 - 2 штуки, які Замовником передано ТОВ "Інтертехбау" згідно акту приймання-передачі устаткування до монтажу без дати.

Як вбачається з Довідки Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області від 14.06.2019 №07-22/10, під час проведення перевірки досліджувались договір підряду №2505-01 від 14.07.2017 з додатками до нього, Акт приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3, видаткові накладні, за якими були придбані матеріали та обладнання, Акт приймання-передачі устаткування циклон батарейний в комплекті з опорною рамою БЦШ 500 - 1 штука та циклон батарейний в комплекті з опорною рамою БЦШ 400 - 2 штуки, які Замовником передано ТОВ "Інтертехбау".

Разом з тим, позивачем до матеріалів справи не надано видаткові накладні, за якими були придбані матеріали та обладнання, Акт приймання-передачі устаткування циклон батарейний в комплекті з опорною рамою БЦШ 500 - 1 штука та циклон батарейний в комплекті з опорною рамою БЦШ 400 - 2 штуки, які начебто Замовником передано ТОВ "Інтертехбау".

В договорі підряду №2505-01 від 14.07.2017 відсутня інформація щодо використання під час здійснення робіт з технічного переоснащення системи аспірації транспортно-технологічного обладнання робочої башти елеватора обладнання замовника. Жодних доказів передачі устаткування, а саме: циклон батарейний в комплекті з опорною рамою БЦШ 500 - 1 штука та циклон батарейний в комплекті з опорною рамою БЦШ 400 - 2 штуки, Замовником Підряднику позивачем до суду не надано та матеріали справи таких доказів не містять.

Таким чином, суд не може встановити факт завищення вартості виконаних робіт відповідно до розрахунку Державної аудиторської служби України.

У витязі із Акту Державної аудиторської служби №07-21/2 від 07.07.2019, що доданий до пояснень Держаудитслужби (а.с. 148 т. 1), зазначено, що ревізією використання підрядною організацією ТОВ "Інтертехбау" коштів на проведення ремонтно-будівельних робіт для ПАТ "ДПЗКУ" "Богданівський КХП", встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 391645,57 грн. (з ПДВ), та містить посилання на Довідку №07-22/10.

Проте, Акт ревізії Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області №07-22/10 від 14.06.2019, на який посилається позивач як на доказ переплати ним коштів у розмірі 391 645,57 гривень, не встановлює в розумінні ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставин, які не потребують доведення.

Колегія суддів зазначає, що висновки, викладені у Довідці Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області №07-22/10 від 14.06.2019, також не несуть жодного імперативного характеру для сторін Договору.

Так, загальне поняття акта ревізії наведено у пункті 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20 квітня 2006 року з подальшими змінами, (далі - Порядок), згідно з яким акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.

У цьому випадку акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень (що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта ревізії) не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13).

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

У той же час, виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством України порядку.

Отже, посилання скаржника, як на беззаперечну підставу для стягнення з відповідача збитків, на те, що в результаті ревізії Західним офісом Держаудитслужби, за результатами якої встановлено ряд порушень та недоліків, а саме порушення вимог п. 6.4.3 ДСТУ БД.1.1-1:2013, п. 4.3.8 договору підряду, ст. 193 ГК України, ст. 629 ЦК України, що призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 391645,57 грн. (з ПДВ), внаслідок чого позивачеві завдано матеріальної шкоди (збитків) на відповідну суму, про що складено акт від 03.07.2017 №07-21/2 та довідку від 14.06.2017 №07-22/10, колегія суддів вважає необґрунтованими, та зазначає, що виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати, отже не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.07.2018 у справі №904/7287/17, від 20.06.2019 у справі №916/1906/19, від 26.12.2019 у справі №908/2711/18.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допускається.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час перегляду рішення Господарського суду Донецької області від 17.12.2019 судом апеляційної інстанції, не заявлялося клопотання про призначення судової експертизи з метою визначення розміру завданих збитків.

Висновок експерта, складений на замовлення позивача щодо визначення розміру завданих йому збитків апелянтом також не надавався до суду.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено належними доказами факту завищення відповідачем вартості виконаних підрядних робіт.

Статтею 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)збитків та їх розміру;

3)причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками;

4)вини.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад господарського правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, оскільки, в даному випадку, його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом та враховуючи не доведення позивачем наявності складу цивільного правопорушення, оскільки позивачем не доведено наявності збитків у певному розмірі та протиправності поведінки відповідача належними доказами, оскільки свої зобов`язання за договорами відповідач виконав в повному обсязі, про що свідчать акт приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3), які підписані замовником без зауважень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертехбау" 391645,57 грн. збитків.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 17.12.2019 у справі №905/1884/19 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 17.12.2019 у справі №905/1884/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов

Повний текст постанови складено та підписано 23.03.2020.