ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року м.Дніпро Справа № 904/3228/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Коваленко Ю.М., довіреність №20-138 від 10.12.2019 р., адвокат;

від відповідача: Серегина С.В., довіреність №1129 від 06.08.2019 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року ( суддя Новікова Р.Г.) у справі № 904/3228/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажів у розмірі 346 520грн.85коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернувся до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" із позовом про стягнення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 346520грн.85коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року у справі № 904/3228/19 з урахуванням ухвали суду від 19.12.2019 року про виправлення описки, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 346520грн.85коп. - задоволено частково.

Суд стягнув з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 257 735,53 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3866,03 грн.

Суд відмовив у задоволенні вимог про стягнення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 88 785,32 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач - Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, які господарський суд визнав встановленими, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року по справі № 904/3228/19 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу в сумі 88785,32 грн. та судового збору в сумі 1331,78 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути зазначені суми.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт вважає, що судом безпідставно відмовлено у стягненні штрафу за несвоєчасну доставку вантажів за накладними №№ 45789096, 45585718, 45545977, 45582012,45653755, 48257661, 43771641, 43761188,43738533,43732437,43718758, 43587302, 43577857,43537505, 37043403,40498503, 40498511, 32010670 на суму 83 679,80 грн., оскільки за умовами п. 3.2 укладеного між сторонами договору розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника складається з плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіціент порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору, та плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

З огляду на зазначене, розрахунок штрафу необхідно було робити виходячи з розміру плати, визначеної в пункті 31,36,37 накладних, а не тільки провізної плати, зазначеної у п. 31.

При цьому, саме такий порядок розрахунку прийнятий і у постанові Верхового Суду у справі № 910/9765/18, правові висновки у якій не були враховані судом першої інстанції.

Апелянт посилається на те, що зменшивши розмір штрафу за накладною № 32010670 до 2584,40 грн., суд першої інстанції не надав оцінку відсутності доказів існування конвенційних заборон щодо затримки.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив кількість днів затримки вагонів за накладною № 32177669, і відповідно, не вірно визначив розмір штрафу, який повинен складати 3368,40 грн., а не 2245,60 грн., як зазначив суд.

Крім того, апелянт посилається на те, що суд безпідставно виключив вагони по накладним № 45413945 та № 43687839 із розрахунку штрафу, оскільки дані вагони не є власністю відповідача.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду в частині відмови у стягненні 88 785,32 грн. за зазначеними накладними та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову і відповідно перерозподілу суми судового збору.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.01.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року ( суддя Новікова Р.Г.) у справі № 904/3228/19, розгляд призначено на 11.03.2020рік.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні 88785,32 грн. за зазначеними накладними та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову і відповідно перерозподілу суми судового збору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2018р. між Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі - замовник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - перевізник) було укладено договір про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 (далі - договір).

В подальшому Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" змінило форму товариства та назву на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору).

Перевезення - це послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно (п. 1.2 договору).

Надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (п. 1.3 договору).

Перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС "Месплан", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані із перевезенням вантажів, перелік яких визначається в додатках до цього договору (п. 2.3.2 договору).

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору (п. 12.1.договору).

Матеріали справи не містять доказів припинення договору після 31.12.2018р., а отже даний договір є чинним.

Звертаючись до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" із позовом про стягнення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 346 520грн.85коп., позивач - Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" посилався на порушення відповідачем строків доставки вантажів згідно із залізничними накладними, що є підставою для стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів відповідно до статті 116 Статуту залізниць.

Задовольняючи позовні вимоги частково, на суму 257 735,53 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив терміни доставки вантажу за накладними №№ 32123929, 32110975, 32177099, 32196214, 32196230, 32209348, 32216285, 32232159, 32232167, 32261885, 32262354, 32262370, 32267064, 32279515, 36905941, 36909349, 36909356, 36918431, 37017530, 37033198, 37033206, 37035854, 37035896, 37035946, 37053618, 37061124, 37046414, 37171717, 37256708, 37256732, 43556208, 43556992, 43706621, 43733906, 43771559, 48145023, 48173645, 48175335, 45413978, 45514890, 45547627, 45514965, 45571767, 45658358, 45658366, 45658374, 45581477, 45734878, 45545977, 45663093 у загальній сумі 190901грн.19коп.

Відмовляючи у стягненні штрафу у сумі 88 785,32 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що для нарахування штрафу за порушення строків доставки вантажу за залізничними накладними №№ 37043403, 43537505, 43577857, 43587302, 43718758, 43732437, 43738533, 43761188, 43771641, 48257661, 45653755, 45545977, 45582012, 45585718, 45789096, 40498503, 40498511, 32010670 позивач безпідставно використав показник загальної суми платежів, зазначений в графі 34 залізничної накладної, з урахуванням, окрім провізної плати, також й інших платежів та додаткових зборів, в той час, як для розрахунку штрафу необхідно враховувати розмір перевізної плати, зазначеній у графі 31 накладних, без врахування договірних плат за використання вагона перевізника і компенсації витрат перевізника за перевезення вагона у порожньому стані.

Щодо неправильності визначення позивачем штрафу за залізничними накладними №№ 40498503, 40498511, 32010670 суд першої інстанції виходив з того, що Акти загальної форми про збільшення термінів доставки вантажу на 2 доби №255 від 21.02.2019р., посилання на який міститься у графі 49 залізничної накладної №37171717 від 11.02.2019р., та №255-дс/од від 23.02.2019р., посилання на який міститься у графі 49 досилочних накладних №№ 40498503, 40498511, у матеріалах справи відсутні. За залізничною накладною №32010670 позивачем не враховано продовження терміну доставки вантажу на 2 доби у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні не з вини залізниці, що виникла внаслідок конвенційних заборон. Зазначений факт підтверджується наявним у матеріалах справи актом загальної форми №255 від 31.01.2019р., складеним у передбаченому законом порядку.

За залізничною накладною №32177669 позивачем також необґрунтовано розрахований штраф у розмірі 30% провізної плати за 4 доби прострочення у доставці вантажу, оскільки вагон № 53186839, що прибув на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за залізничною накладною №32177669, був переданий вантажоодержувачу 20.02.2019р., а тому прострочення в доставці вантажу за залізничною накладною № 32177669 становить не 4 доби, як визначено позивачем, а 3 доби, за що статтею 116 Статуту встановлено штраф у розмірі 20 відсотків провізної плати.

Таким чином, штраф за прострочення доставки вантажу за залізничною накладною № 32177669 складає 2245грн.60коп. (11228грн. (розмір провізної плати, зазначений у графі 31 залізничної накладної) х 20%).

Розрахунок позивача в частині суми штрафу в розмірі 512грн.31коп. за прострочення доставки вагонів №68310283 і №24536146, які слідували за залізничними накладними №45413945 від 25.01.2019р. та №43687839 від 11.02.2019р., також є безпідставним, оскільки за даними графи 20 накладних "Найменування вантажу" вказані вагони є власністю філій "СВРЗ" і "РВК" АТ "Укрзалізниця".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р., Правил обчислення термінів доставки вантажів та Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

Згідно зі статтею 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини другої статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Підпунктом 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут) визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011р.) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011р. за №765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу.

З матеріалів справи вбачається, що у січні-лютому 2019 року на адресу позивача (одержувача) надійшли вантажі (в тому числі порожні вагони, що перевозяться на власних осях) за залізничними накладними №№ 32010670, 32123929, 32110975, 32177099, 32177669, 32196214, 32196230, 32209348, 32216285, 32232159, 32232167, 32261885, 32262354, 32262370, 32267064, 32279515, 36905941, 36909349, 36909356, 36918431, 37017530, 37033198, 37033206, 37035854, 37035896, 37035946, 37053618, 37061124, 37043403, 37046414, 37171717, 40498511, 40498503, 37256708, 37256732, 43537505, 43556208, 43556992, 43577857, 43587302, 43687839, 43706621, 43733906, 43718758, 43732437, 43738533, 43761188, 43771559, 43771641, 48145023, 48173645, 48175335, 48257661, 45413978, 45413945, 45514890, 45547627, 45514965, 45571767, 45658358, 45658366, 45658374, 45653755, 45581477, 45734878, 45545977, 45582012, 45585718, 45663093, 45789096 (далі разом - накладні).

Судом встановлено, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Календарними штемпелями на зазначених вище накладних підтверджується, що вантажі доставлено одержувачу із порушенням встановлених термінів доставки, які визначені в ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

При цьому, позивачем дотримано вимоги статті 136 Статуту залізниць України, якими встановлюється можливість подання позовів до залізниць у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, зокрема, від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу (пункт "д" абзацу 2 статті 134 Статуту залізниць України).

За приписом частини першої статті 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (положення аналогічного змісту закріплене в п. 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу передбачено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням. Відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

За змістом пункту 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, пунктом 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу встановлено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу: на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу; у разі переадресування вантажів.

Згідно з пунктом 2.9 цих Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Відповідно до пункту 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5083, оформлення видачі вантажу, що прибув з електронною накладною (із накладенням електронного цифрового підпису), здійснюється згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 18 червня 2011 року № 138) (далі - Правила оформлення перевізних документів). При цьому в разі потреби накладна видається одержувачу в паперовому вигляді.

Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів визначено порядок оформлення залізничної накладної. Зокрема, графи залізничної накладної повинні містити таку інформацію:

- графа 49 "Відмітки залізниці" - відомості щодо складання актів із зазначенням станції, яка склала акт; причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість затримки (графа заповнюється залізницею);

- графа 51 "Календарний штемпель прибуття вантажу" - календарний штемпель прибуття вантажу на станцію призначення проставляється в паперовій накладній, в електронній накладній зазначається дата прибуття (графа заповнюється залізницею);

- графа 52 "Календарний штемпель видачі вантажу" - Календарний штемпель з датою видачі вантажу на станції призначення проставляється в паперовій накладній, в електронній накладній зазначається дата видачі (графа заповнюється залізницею).

Статтею 130 Статуту залізниць України встановлено, що належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Згідно з нормами статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

При цьому, слід зауважити, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2018р. у справі № 905/64/18.

Приписом статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, лише якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Як встановлено судом першої інстанції, здійснений позивачем та доданий до позовної заяви розрахунок суми штрафу, є обґрунтованим та арифметично правильним у частині нарахування штрафу за прострочення доставки вантажів за залізничними накладними №№ 32123929, 32110975, 32177099, 32196214, 32196230, 32209348, 32216285, 32232159, 32232167, 32261885, 32262354, 32262370, 32267064, 32279515, 36905941, 36909349, 36909356, 36918431, 37017530, 37033198, 37033206, 37035854, 37035896, 37035946, 37053618, 37061124, 37046414, 37171717, 37256708, 37256732, 43556208, 43556992, 43706621, 43733906, 43771559, 48145023, 48173645, 48175335, 45413978, 45514890, 45547627, 45514965, 45571767, 45658358, 45658366, 45658374, 45581477, 45734878, 45545977, 45663093, за якими Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" нараховано штраф у загальній сумі 190 901грн.19коп.

Щодо нарахування штрафних санкцій за рештою залізничних накладних колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, для нарахування штрафу за порушення строків доставки вантажу за залізничними накладними №№ 37043403, 43537505, 43577857, 43587302, 43718758, 43732437, 43738533, 43761188, 43771641, 48257661, 45653755, 45545977, 45582012, 45585718, 45789096, 40498503, 40498511, 32010670 позивач використав показник загальної суми платежів, зазначений в графі 34 залізничної накладної, з урахуванням, окрім провізної плати, також й інших платежів та додаткових зборів з огляду на те, що в розділі 3 договору про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 від 15.02.2018р. сторонами узгоджено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника складається з:

- плати за перевезення навантаженого власного вагона перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагона перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів на тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору;

- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Саме таке нарахування позивач вважає правильним і оскаржує рішення суду в цій частині.

Приписами частини 1 статті 916 ЦК України визначено, що за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Частиною 1 статті 307 ГК України встановлено обов`язок вантажовідправника сплатити перевізнику за перевезення вантажу встановлену плату. Статтею 311 ГК України передбачено, що плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

За змістом пунктів 2, 3 Розділу I Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (далі - Збірник тарифів), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, вбачається, що тарифи, збори та плати, наведені у цьому Збірнику, застосовуються на всіх лініях залізниць широкої, вузької та європейської колій мережі залізниць України загального користування для всіх суб`єктів господарювання, які беруть участь у процесі організації та здійснення перевезень вантажів залізничним транспортом. Державні регульовані тарифи встановлюються, зокрема, на внутрішні вантажні перевезення, що здійснюються на лініях широкої та європейської колій загальної мережі залізниць України, користування вагонами і контейнерами перевізника, роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в розділі III цього Збірника.

Пунктами 6, 11 Розділу I Збірника тарифів визначено, що тарифи застосовуються при визначенні плати за перевезення вантажів вантажною і великою швидкістю та пасажирськими поїздами за відстань залізницями України у внутрішньому сполученні - від станції відправлення до станції призначення, які відкриті від виконання комерційних операцій згідно з Тарифним керівництвом №4 залізниць України; плата за перевезення визначається згідно з Правилами застосування тарифів, наведеними в Розділі II цього Збірника. Для розрахунку плати за перевезення вантажів потрібно визначити належність вагона - перевізника, власний або орендований, у якому пред`являється до перевезення вантаж або перевезення у порожньому стані, і вибрати тарифну схему; при перевезенні вантажів у вагоні перевізника, крім транспортерів, базова ставка плати визначається як сума інфраструктурної для вагонів перевізника та вагонної складових плати (тарифу), що передбачено підпунктом 1.1.5. пункту 1.1. Розділу II Збірника тарифів. Після встановлення номера тарифної схеми, що відповідає даному виду відправки та перевезенню, необхідно звернутись до таблиць Розділу IV цього Збірника, в яких наведені базові ставки плати за перевезення відповідно до відстані перевезення (підпункт 1.1.11. пункту 1.1. Розділу II Збірника тарифів).

Отже, законодавцем передбачено встановлення державних регульованих тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, що зумовлює визначення плати за перевезення вантажу залізницею із застосуванням тарифних схем, що встановлені Розділом IV. Ставки плати за перевезення Збірника тарифів на перевезення вантажів.

Пунктом 1.2. Розділу IV Збірника тарифів передбачено, що плата за тарифними схемами визначається залежно від відстані перевезення, а, відтак, є провізною платою, що справляється перевізником за доставку вантажу залізницею до станції призначення.

Пунктом 6 Статуту залізниць визначено, що тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу є системою цінових ставок та правил їх застосування, за якими провадяться розрахунки за перевезення залізницями, тоді як збори - цінові ставки, за якими провадяться розрахунки за виконання підприємствами залізничного транспорту робіт та послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу.

За змістом пункту 3 Розділу I Збірника тарифів вбачається, що поряд з платою за перевезення (провізною платою) державні регульовані тарифи також встановлюються на користування вагонами перевізника та роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в Розділі III цього Збірника. Плата за користування вагонами та збори нараховуються за ставками, які діяли в ті дні, коли надавалися послуги, а додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені тарифами і викликані причинами, що не залежали від перевізника, нараховуються за ставками, що діють на дату виникнення цих витрат (пункт 9 Розділу I Збірника тарифів.

Отже, Статутом залізниць та Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом визначено різновиди платежів, що сплачуються відправником вантажу на користь залізниці за перевезення вантажу до станції призначення, а саме тариф на перевезення вантажу як "провізна плата" за перевезення вантажу у вагонах перевізника, власному чи орендованих вагонах або перевезення вагонів у порожньому стані, що не включає вартості робіт і послуг залізниці, пов`язаних з перевезенням вантажу (суми зборів), а також "інші платежі", які включають збори за виконання робіт та надання послуг залізницею, пов`язаних з перевезенням вантажів (плата за користування вагонами перевізника, плата за проїзд провідників, плата за охорону та супроводження), та додаткові витрати під час перевезення вантажу, не передбачені тарифами та зумовлені причинами, що не залежать від залізниці як перевізника.

Пунктом 6 Статуту залізниць визначено накладну як основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил оформлення перевізних документів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем; відповідно до пункту 1.2. Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача; накладна є одночасно договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Додатком №1 до Правил оформлення перевізних документів визначено форму накладної як перевізного документа на залізниці із розшифруванням даних, що вносяться до її граф; додатком №2 до цих Правил зазначено форму відомості вагонів. Так, до накладної залізницею-перевізником вносяться відомості щодо провізної плати (графа 31), плати за проїзд провідника (графа 32), плати за охорону вантажу залізницею (графа 33), інших платежів, сплачених на станції відправлення (графи 35, 36, 37), а також усього суми платежів, сплачених відправником (графа 34).

Відтак, у графі 34 залізничної накладної відображається загальна сума платежів, сплачених відправником на користь залізниці та зазначених у графах 31-33, 35-37 такого перевізного документа, в тому числі провізної плати, як плати за перевезення, та зборів за роботи і послуги, надані залізницею під час перевезення вантажу.

Законодавцем розмежовано поняття "провізна плата", яка є регульованим державою тарифом за надання залізницею послуг з перевезення вантажів, та "інші платежі", що справляються за надання (виконання) інших, пов`язаних з перевезенням послуг і робіт.

А тому, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що штраф за несвоєчасну доставку вантажів відповідно до статті 116 Статуту нараховується виключно від розміру провізної плати без врахування договірних плат за використання вагона перевізника і компенсації витрат перевізника за перевезення вагона у порожньому стані.

При цьому, посилання позивача на те, що суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду у справі № 910/9765/18 є безпідставними з огляду на те, що 21.02.2020 року колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/1524/19 вбачала за необхідне відступити від правових позицій Верховного Суду у постановах від 27.02.2019 у справі №910/9765/18, від 09.09.2019 у справі №910/14170/18 та від 12.09.2019 у справі №910/10427/18 щодо обчислення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею, виходячи із загальної суми платежів, сплаченої відправником на користь залізниці та відображеної у графі 34 залізничної накладної, та зауважує на необхідності здійснення розрахунків штрафу в порядку пункту 116 Статуту залізниць України у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничної накладної, залежно від кількості днів прострочення у доставці вантажу.

Щодо доводів апелянта відносно неправильного розрахунку по накладній № 32177669 від 09.02.2019 року Негин-Запоріжжя-Ліве, колегія суддів зазначає, що за даною накладною прибуття на станцію призначення 19.02.2019 року, а фактична видача вантажу відбулась 0 18.50 год. 20 лютого 2019 року, що підтверджується пам`яткою про подавання форми ГУ-45 від 20.02.2019 року № 561. За нормою доставки: 7 діб ( 6 діб на відстань 1043 км) +1 доба ( на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям), фактично : 10 діб, прострочення - 3 доби, тому штраф складає 20% провізної плати: 11228*20%=2245,60 грн., а не 3368,40 грн., як розрахував позивач.

Доводи апелянта про помилковість зменшення розміру штрафу за накладними № 45413945 та 43687839 на загальну суму 512,31 грн. є безпідставними, а висновки суду першої інстанції правильними з огляду на те, що вагони, які слідували за даними накладними є власністю філії «СВРЗ» та філії «РВК» АТ «Укрзалізниця», про що зазначено у графі 20 накладних «Найменування вантажу».

Відповідно до статті 116 Статуту залізниць, встановлена відповідальність за прострочення в доставці порожніх власних і орендованих вагонів, які не належать перевізнику, а належать стороннім організаціям, які не входять до складу АТ « Укрзалізниця», а оскільки в даному випадку дані вагони належать АТ « Укрзалізниці», відсутні підстави для нарахування штрафу за їх несвоєчасну доставку.

При цьому, посилання апелянта на те, що в накладній дані вагони зазначені як власні вагони, не свідчать про те, що вони належать іншій особі, ніж відповідач, оскільки не доведено позивачем.

Щодо зменшення розміру штрафу за накладною № 32010670 до 2584,40 грн., колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, за даною накладною від 25.01.2019 року Ірша-Запоріжжя, прибуття на станцію призначення - 02.02.2019 року.

З накладної вбачається, що на шляху прямування по станції Знам`янка Одеської залізниці вагон затримано на 2 доби у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні не з вини залізниці, про що складено акт загальної форми ГУ-23 від 31.01.2019 року № 255 і зроблена відмітка у графі № 49 накладної щодо продовження терміну доставки на 2 доби.

Таким чином, норма доставки : 8 діб ( 5 діб на відстань 833 км) + 1 доба ( на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) +2 доби ( на збільшення терміну згідно з п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів), а тому термін прострочення складає 3 доби, а штраф- 20% від провізної плати: 12922*20%=2584,40 грн.

При цьому, доводи позивача про те, що відповідачем не надано доказів існування конвенційних заборон, про що вказано в акті, не спростовують правомірність збільшення терміну доставки на 2 доби, оскільки відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно з пунктом 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами. Один примірник акту загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Пунктом 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу передбачено, що про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Як вбачається з графи 49 накладної № 32010670, залізницею зроблена відмітка: Акт від 31.01.2019 № 255 про термін доставки збільшено на 2 доби згідно п.2.9 н.644 від 21.11.2000 в меж. ДН-З, та підписана ЕЦП.

Акт загальної форми ГУ-23 № 255 від 31.01.2019р. містить відомості про причини, що зумовили тимчасову перерву в перевезенні вантажів- конвенційні заборони, тобто, складений у передбаченому законом порядку, а тому суд першої інстанції обґрунтовано зменшив розмір штрафу за цією накладною до 2584,40 грн.

Інші доводи позивача є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"- залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року у справі № 904/3228/19 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, передбаченому ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.03.2020року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя С.Г.Антонік