ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020м. ДніпроСправа № 904/488/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Обласного комунального підприємства "Фармація" (49057, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 171)

до Управління охорони здоров`я Кам`янської міської ради (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Галини Романової, буд. 4)

про стягнення 100 871,61 грн. відшкодування за відпуск препарату інсуліну та 206,70 грн. 3% річних

Представники:

Від позивача: Півкозак О.В., довіреність, юрисконсульт

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Обласне комунальне підприємство "Фармація" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №4/96 від 28.01.2020 про стягнення з Управління охорони здоров`я Кам`янської міської ради заборгованості на загальну суму 101 078,31 грн., з яких:

- 100 871,61 грн. відшкодування за відпуск препарату інсуліну;

- 206,70 грн. 3% річних за період з 04.01.2020 по 28.01.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №08-01/2019 від 28.01.2019 про відшкодування витрат, понесених у зв`язку з відпуском препаратів інсуліну, вартість яких повністю чи частково відшкодовується в частині своєчасної та повної сплати витрат у грудні 2019 року у сумі 100 871,61 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/488/19, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.02.2020 о 11:30 год.

У судовому засіданні 18.02.2020 розгляд справи відкладено до 17.03.2020 о 12:00 год.

До суду 12.03.2020 надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач визнає позовні вимоги та просить суд справу розглядати без участі Управління охорони здоров`я Кам`янської міської ради.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 17.03.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Обласним комунальним підприємством "Фармація" (далі - позивач, сторона 2) та Управлінням охорони здоров`я Кам`янської міської ради (далі - відповідач, сторона 1) 28.01.2019 укладено договір №08-01/2019 про відшкодування витрат, понесених у зв`язку з відпуском препаратів інсуліну, вартість яких повністю чи частково відшкодовується, з урахуванням додаткової угоди, (далі - договір) відповідно до пункту 1.1 якого сторона 1 відшкодовує стороні 2 втрати, понесені останньою у зв`язку з відпуском препаратів інсуліну, вартість яких повністю чи частково відшкодовується згідно постанов Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 №239 "Деякі питання відшкодування вартості препаратів інсуліну" та від 05.03.2014 №73 "Питання реалізації пілотного проекту щодо запровадження державного регулювання цін на препарати інсуліну", наказів Міністерства охорони здоров`я України від 23.12.2015 №890 "Про затвердження Положення про реєстр пацієнтів, що потребують інсулінотерапії" із змінами та №1535 від 21.08.2018 "Про затвердження реєстру референтних цін (цін відшкодування) па препарати інсуліну станом на 01 серпня 2018року".

Відповідно до 1.2 договору відпуск препаратів інсуліну, що підлягають відшкодуванню, буде відбуватися за рецептами лікарів-ендокринологів закладів охорони здоров`я міста Кам`янське, виписаних на рецептурних бланках форми № 1 в аптечних закладах за адресою: Аптека №297 м.Кам`янське, бульвар Будівельників,18, контактна особа завідувач аптеки Кашанська Ніна Степанівна, та Аптека №35 м.Кам`янське, проспект Тараса Шевченка, 31/32,контактна особа завідувач аптеки Вартанова Мілана Григорівна, .

Згідно з п.2.1.1 договору сторона 1 в п`ятнадцятиденний термін після отримання звіту про відпущені препарати інсуліну, вартість яких підлягає повному або частковому відшкодуванню (далі - Звіт) (далі - Порядок відшкодування лікарських засобів), відшкодовує втрати Стороні 2, понесені у зв`язку з відпуском препаратів інсуліну.

Відповідно до розділу 3 договору сторона 1 зобов`язується відшкодувати стороні 2 витрати, понесені останньою в зв`язку з реалізацією лікарських засобів, передбачених в п.1.1. договору відповідно поданих Звітів та рахунків. Відшкодування зазначеної в Звіті та рахунку суми здійснюється стороною 1 протягом 15 днів з дня надання стороною 2 такого Звіту у разі виділення коштів відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 05 березня 2014 року №73 "Питання реалізації пілотного проекту щодо запровадження державного регулювання цін на препарати інсуліну" та від 23 березня 2016 року №239 "Деякі питання відшкодування вартості препаратів інсуліну". У разі затримки фінансування сторона 1 здійснює розрахунки зі стороною 2 протягом п`яти робочих днів з дня надходження коштів на його розрахунковий рахунок.

Згідно з розділом 4 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків, за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Сторона 1 не несе відповідальності за невиконання або неналежне виконання договору у випадку відсутності фінансування на відшкодування стороні 2 витрат, понесених останньою у зв`язку з відпуском препаратів інсуліну, вартість яких повністю чи частково відшкодовується згідно постанов Кабінету Міністрів України від 05 березня 2014 року № 73 "Питання реалізації пілотного проекту щодо запровадження державного регулювання цін на препарати інсуліну" та від 23 березня 2016 року № 239 "Деякі питання відшкодування вартості препаратів інсуліну". Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мали місце під час дії договору, та обов`язку виконання усіх невиконаних зобов`язань за цим договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019 за умови повного розрахунку між сторонами (п.6.1 договору).

Звіт про відпущені позивачем препарати інсуліну в грудні 2019 року на суму 100 871,61 грн., складений і поданий відповідачу 19.12.2019.

Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором в частині відшкодування за відпуск препарату інсуліну на суму 100 871,61 грн.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт відпуск препарату інсуліну, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відшкодування вартості відпущених ліків заявлено позивачем на підставі договору №08-01/2019 від 28.01.2019 про відшкодування витрат, понесених у зв`язку з відпуском препаратів інсуліну, вартість яких повністю чи частково відшкодовується, яким передбачений порядок такого відшкодування.

Враховуючи, що позивачем виконані всі зобов`язання за договором, сформовано та направлено звіт про відпущені позивачем препарати інсуліну, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Доказів відшкодування за відпуск препарату інсуліну у сумі 100 871,61 грн. відповідач не надав.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 206,70 грн. 3% річних за період з 04.01.2020 по 28.01.2020.

Судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем у позовній заяві, та встановлено, що під час його проведення позивачем правильно визначений період нарахування 3% річних. Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних у сумі 206,70 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст.191 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до заяви №01вих-16/297 від 10.03.2020, відповідач визнав наявність боргу в повному обсязі на загальну суму 101 078,31 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подання позову. Аналогічна норма міститься в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір". В даному випадку відповідачем позов визнаний після початку розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства "Фармація" до Управління охорони здоров`я Кам`янської міської ради про стягнення 100 871,61 грн. відшкодування за відпуск препарату інсуліну та 206,70 грн. 3% річних задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Управління охорони здоров`я Кам`янської міської ради (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Галини Романової, буд. 4, ідентифікаційний код 02012740) на користь Обласного комунального підприємства "Фармація" (49057, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 171, ідентифікаційний код 01976358) 100 871,61 грн. відшкодування за відпуск препарату інсуліну, 206,70 грн. 3% річних та 2 102,00 витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 20.03.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв