УХВАЛА

13.03.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/30/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., секретар судового засідання Конашенко О. В.,

розглянувши скаргу ПАТ Аграрний фонд від 06.02.2020 № 02-08/1/259 (вх.№2359/20 від 10.02.2020) на бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог ІФ"

про стягнення заборгованості в розмірі 215 915, 19 грн,

за участю:

представника позивача (стягувача) Гоцко Р. В.,

представники відповідача (боржника) та органу ДВС в судове засідання не з`явилися,

установив таке.

1. Історія справи.

Відповідно до рішення від 20.02.2018 було задоволено позов ПАТ "Аграрний фонд" до ТОВ "Сварог ІФ" про стягнення заборгованості за договором від 30.08.2017 № 1558АБ в розмірі 215 915, 19 грн.

На виконання цього рішення суд видав наказ № 144 від 21.03.2018 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20.04.2018).

Згідно з ухвалою від 21.01.2020 суд залишив без розгляду скаргу ПАТ "Аграрний фонд" від 08.01.2020 № 02-08/1/14 (вх.№ 645/20 від 11.01.2020) на бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області у зведеному виконавчому провадженні № 56557401.

ПАТ Аграрний фонд звернулося зі скаргою від 06.02.2020 № 02-08/1/259 (вх.№2359/20 від 10.02.2020) на бездіяльність державного виконавця. Просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у виконавчому провадженні № 56500081; зобов`язати державного виконавця вжити у виконавчому провадженні усіх передбачених Законом України Про виконавче провадження заходів щодо примусового виконання наказу.

Зазначає, що бездіяльність державного виконавця полягає в наступному:

1) порушення п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме не приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження щодо боржника;

2) не вчинення всіх, передбачених Законом України Про виконавче провадження, дій при примусовому виконанні наказу, а саме:

не проведення перевірки майнового стану боржника у встановлені законодавством строки;

враховуючи ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець не звертався до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням (п. 19. ч. 3 ст. 18 Закону);

не виконання приписів ст. 76 Закону щодо звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження;

не зобов`язував боржника подати баланс, звіт про фінансування;

не зобов`язував боржника надати відомості щодо належного йому майна за даними бухгалтерського обліку;

не встановлював майна боржника, яке знаходиться в інших осіб, а також майна та коштів, що належать боржнику від інших осіб;

не встановлення інформації про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа;

не здійснював реєстрації обтяжень рухомого майна боржника;

не здійснював перевірку майнового стану боржника за його місцезнаходженням;

не викликав фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні;

не вчиняв дій щодо отримання від матеріально відповідальних і посадових осіб боржника пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця.

Суд залишив без розгляду скаргу ПАТ Аграрний фонд від 06.02.2020 № 02-08/1/259 (вх.№2359/20 від 10.02.2020) на бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в частині не приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, щодо бездіяльності державного виконавця в частині нездійснення перевірки для виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника за період з 14.06.2018 по 14.12.2019, щодо виявлення рахунків боржника за період з 14.06.2018 по 23.01.2020, щодо не вчинення дій про зобов`язання боржника подати декларацію про доходи та майно; в іншій частині - скаргу призначив до розгляду.

2. Вирішення процесуальних питань.

Представник відповідача та Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській в судове засідання 21.01.2020 не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

3. Зміст поданої скарги, позиція учасників справи.

3.1 Скарга від 06.02.2020 № 02-08/1/259 (вх.№2359/20 від 10.02.2020).

Скарга мотивована тим, що державний виконавець в порушення вимог ст. 18, 19, 26, 36, 53, 56,76 Закону України Про виконавче провадження не вчиняв належних дій з виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 56500081.

3.2 Відповідач письмових пояснень щодо скарги не надав.

3.3 Державний виконавець письмових пояснень не надав. На вимогу суду направив копію виконавчого провадження № 56500081(клопотання від 10.03.2020 №02-19/В-23-61013 (вх. №3805/20 від 10.03.2020).

4. Обставини виконавчого провадження.

4.1 Старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 30.05.2018 відкрив виконавче провадження № 56500081 з виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2018 № 144. У вказаній постанові зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В межах даного виконавчого провадження державний виконавець 30.05.2018 наклав арешт на все майно, що належить боржнику (постанова від 30.05.2018).

На підставі ч. 4 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець передав виконавчий документ (наказ від 21.02.2018 № 144) Івано-Франківському міському відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (постанова від 21.01.2020), а останній прийняв виконавчий документ (постанова від 21.01.2020).

Державний виконавець виніс постанову від 21.01.2020 про накладення арешту на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ТОВ Сварог ІФ.

Згідно з постановою від 18.02.2020 виконавче провадження № 56500081 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 56557401, яке веде Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Вказані обставини також підтверджуються зведеною інформацією про виконавче провадження від 26.02.2020.

Державний виконавець в межах виконавчого провадження № 56500081 звертався із запитами від 30.05.2018, 14.11.2018 до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями.

Стягувач звертався до державного виконавця із запитами щодо надання інформації по виконавчому провадженню № 56500081 (запит від 05.04.2019 № 02-08/1/758 та фіскальний чек № 089, запит від 07.11.2019 № 02-08/1/2054 та фіскальний чек № 037).

4.2 Частина наданих державним виконавцем документів не стосується виконавчого провадження № 56500081. Зокрема, запит про наявні рахунки від 22.11.2019 стосується виконавчого провадження № 56294007, запит про наявні рахунки від 02.05.2018 стосується виконавчого провадження № 56294007, запит про наявні рахунки від 30.05.2018 стосується виконавчого провадження № 56500055, запит про номери рахунків від 02.05.2018 стосується виконавчого провадження № 56293991, запит про номери рахунків від 03.05.2018 стосується виконавчого провадження № 56293965.

4.3 Також державний виконавець надав зведену інформацію щодо відповідей по запитах про наявні рахунки від 17.12.2019, від 18.02.2020, від 19.02.2020, від 02.03.2020, від 05.03.2020, а також зведену інформацію щодо відповідей по запитах про зареєстровані за боржником транспортні засоби від 19.11.2018, від 22.11.2019, від 16.12.2019, від 18.02.2020, від 22.02.2020, від 02.03.2020, від 05.03.2020. Проте, з цих документів неможливо встановити, яких виконавчих проваджень вони стосуються.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при постановленні ухвали.

5.1 Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (надалі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 18 Закону).

5.2 Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє визначені законом дії.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону). Виконавець не подав доказів здійснення перевірки для виявлення рахунків боржника за двотижневий період з 23.01.2020 по 06.02.2020. А останній період в три місяці для отримання інформації про доходи боржника, який слід обчислювати з 14.12.2019, не закінчився.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п. 1);

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п. 3);

безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх (п. 5);

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п. 6);

здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням (п. 8);

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні (п. 14);

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця (п. 18);

отримувати інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (п. 21).

Строк вчинення вказаних дій Законом не обмежений, а тому виконавець мав можливість використати свої повноваження в будь-який час здійснення виконавчого провадження, в тому числі і в межах строку оскарження.

Виконавець не подав доказів того, що він використував надані йому повноваження для належного здійснення виконавчого провадження. Зокрема, що він зобов`язував боржника подати баланс, звіт про фінансування; відомості щодо належного йому майна за даними бухгалтерського обліку. Виконавець не вчиняв дій по встановленню майна боржника, яке знаходиться в інших осіб, а також майна та коштів, що належать боржнику від інших осіб; не вчиняв дій щодо отримання інформації про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа; не здійснював реєстрацію обтяжень рухомого майна боржника, перевірку майнового стану боржника за його місцезнаходженням; не здійснював виклику фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; не вчиняв дій щодо отримання від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця.

5.3 Щодо інших визначених стягувачем порушень суд зазначає таке.

В п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону визначено право виконавця звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Зі змісту вказаної норм Закону слідує, що вказане обмеження може бути застосовано щодо боржника, в якого є заборгованість про стягнення періодичних платежів, зокрема, аліментів. Водночас, існує спеціальна норма - ст. 337 ГПК України, яка регулює тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України під час виконання судових рішень у господарських справах. Даною нормою передбачено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи - боржника, і не передбачено можливості вчинення таких дій щодо керівника боржника юридичної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Закону за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки суд не встановив, що під час здійснення вказаного виконавчого провадження будь-яка особа умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушувала вимоги закону про виконавче провадження, то підстави для вчинення вказаних дій виконавцем відсутні.

6. Висновки суду.

6.1 Скаргу ПАТ Аграрний фонд від 06.02.2020 № 02-08/1/259 (вх.№2359/20 від 10.02.2020) слід задовольнити частково - визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) при здійсненні виконавчого провадження № 56500081 щодо не здійснення перевірки для виявлення рахунків боржника за двотижневий період з 23.01.2020 по 06.02.2020; не зобов`язання боржника подати баланс, звіт про фінансування; не вчинення дій щодо зобов`язання боржника надати відомості щодо належного йому майна за даними бухгалтерського обліку; не встановлення майна боржника, яке знаходиться в інших осіб, а також майна та коштів, що належать боржнику від інших осіб; не вчинення дій щодо отримання інформації про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа; не здійснення реєстрації обтяжень рухомого майна боржника; не здійснення перевірки майнового стану боржника за його місцезнаходженням; щодо не здійснення виклику фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; щодо не вчинення дій щодо отримання від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця. В задоволенні скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не здійснення перевірки для виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника за період з 14.12.2019, щодо не звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням; щодо не звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження належить відмовити.

6.2 За приписами ч. 1 ст. 345 ГПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст. 3, 4, 232-235, 253-257, 339, 343, п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Частково задовольнити скаргу ПАТ Аграрний фонд від 06.02.2020 № 02-08/1/259 (вх.№2359/20 від 10.02.2020) на бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) при здійсненні виконавчого провадження № 56500081 щодо не здійснення перевірки для виявлення рахунків боржника за двотижневий період з 23.01.2020 по 06.02.2020; не зобов`язання боржника подати баланс, звіт про фінансування; не вчинення дій щодо зобов`язання боржника надати відомості щодо належного йому майна за даними бухгалтерського обліку; не встановлення майна боржника, яке знаходиться в інших осіб, а також майна та коштів, що належать боржнику від інших осіб; не вчинення дій щодо отримання інформації про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа; не здійснення реєстрації обтяжень рухомого майна боржника; не здійснення перевірки майнового стану боржника за його місцезнаходженням; щодо не здійснення виклику фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; щодо не вчинення дій щодо отримання від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця.

Зобов`язати державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) усунути вказані порушення і відповідно до вимог ст. 345 ГПК України про виконання даної ухвали повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

3. Відмовити в задоволенні скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не здійснення перевірки для виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника за період з 14.12.2019, щодо не звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням; щодо не звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 17.03.2020.

Суддя О. В. Малєєва