ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

12 березня 2020 року м. Тернопіль Справа № 921/47/20
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: виконувача обов`язки керівника Чортківської місцевої прокуратури, м.Чортків Тернопільської області, в інтересах держави

до відповідача-1: Фермерського господарства "ВАЛЕННАТ", м.Заліщики Тернопільської області

відповідача-2: Дорогичівської сільської ради, с.Дорогичівка Заліщицького району Тернопільської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: громадянина ОСОБА_1 , с.Шутроминці Заліщицького району Тернопільської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Відділу з питань державної реєстрації Заліщицької районної державної адміністрації, м.Заліщики Тернопільської області

про визнання незаконним та скасування рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду,

за участю представників:

прокуратури: Марцун А.А., посвідчення №044882 від 16.11.2016;

відповідача-1: Біль Р.С., ордер серії ТР №052710 від 18.11.2019;

відповідача-2: не з`явився;

третіх осіб: громадянина ОСОБА_1 - Біль Р.С., ордер серії ТР №052711 від 18.11.2019;

Відділу з питань державної реєстрації Заліщицької РДА - не з`явився.

В порядку ст.ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судових засідань.

Зміст позовних вимог, позиція прокуратури.

У серпні 2019 року виконувач обов`язки керівника Чортківської місцевої прокуратури м.Чортків Тернопільської області звернувся (згідно відтиску календарного штемпеля першого Заліщицького відділення поштового зв`язку на поштовому конверті відправлення №772 від 23.08.2019) до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави до Фермерського господарства "ВАЛЕННАТ", м.Заліщики Тернопільської області та Дорогичівської сільської ради, с.Дорогичівка Заліщицького району Тернопільської області, про:

- визнання незаконним та скасування рішення Шутроминської сільської ради №24 від 10.02.2016 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 в с.Шутроминці для ведення фермерського господарства";

- визнання недійсним та скасування рішення Шутроминської сільської ради №55 від 26.10.2016 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років гр. ОСОБА_1 ";

- визнання недійсним договору оренди землі без номеру від 01.12.2016, укладеного між Шутроминською сільською радою та ОСОБА_1 , зареєстрованого 14.12.2016 Відділом з питань державної реєстрації Заліщицької районної державної адміністрації за №18142803;

- скасування державної реєстрації договору оренди землі від 01.12.2016;

- зобов`язання фермерського господарства "ВАЛЕННАТ" (вул.Польова, 6, м.Заліщики Тернопільської області, ідентифікаційний код 38044070) повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:001:0193, площею 9,8262га, яка знаходиться в межах населеного пункту с.Шутроминці Заліщицького району Тернопільської на території Дорогичівської сільської ради, у володіння та користування територіальної громади в особі Дорогичівської сільської ради (справа №921/553/19).

Необхідність звернення прокуратури з даним позовом в інтересах держави як позивача обґрунтовано суспільною потребою у відновленні законності при вирішенні питання дотримання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, котре здійснено органом місцевого самоврядування з порушенням вимог чинного земельного законодавства, а саме не на конкурентних засадах.

Відповідними діями органу місцевого самоврядування порушено інтереси держави, які полягають у безумовному дотриманні законності у процедурі передачі в користування земельних ділянок усіх категорій та форм власності, адже передача земельної ділянки в оренду без проведення земельних торгів порушує економічний інтерес держави в частині більш раціонального використання земельної ділянки та надходження коштів з орендної плати до місцевого бюджету; передача землі в користування без земельних торгів (аукціонів) позбавляє можливості інших фізичних та юридичних осіб реалізувати свої законні права на отримання земельної ділянки у користування. Таким чином, правовідносини, пов`язані з незаконною передачею земель державної чи комунальної власності становлять «суспільний», «публічний» інтерес.

Вказано, що ФГ «ВАЛЕННАТ» створено у 2012 році ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 ; засновником ФГ з 12.11.2015 є ОСОБА_1 . Сільською радою, при вирішенні питання щодо надання земельної ділянки, не було перевірено чи заявнику ( ОСОБА_1 ) раніше виділялася земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Відповідно, не пересвідчившись в дійсності намірів заявника та наявності в нього наміру створити інше фермерське господарство, сільською радою прийнято спірне рішення №55 від 26.10.2016, яким ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства.

За твердженням прокурора, ОСОБА_1 . в порушення ст.134 ЗК України, ст.7 Закону України "Про фермерське господарство", скористався правом на отримання земельної ділянки у пільговому порядку з метою уникнення участі в земельних торгах, а передача земельної ділянки громадянину в оренду призвела до передачі її у користування фактично Фермерському господарству "ВАЛЕННАТ".

12.02.2020 Чортківською місцевою прокуратурою, з урахуванням ухвали Господарського суду Тернопільської області від 14.01.2020 у справі №921/553/19 про роз`єднання позовних вимог, подано заяву №827ВИХ-20 від 07.02.2020 (вх.№1051) про уточнення позовних вимог, у якій наведено обґрунтування необхідності звернення прокуратурою з позовом, який є предметом розгляду у даній справі, визначено підстави виділених в окреме провадження позовних вимог. Зокрема, зазначено, що рішення Шутроминської сільської ради Заліщицького району №55 від 26.10.2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років громадянину ОСОБА_1 прийнято з порушенням порядку, передбаченого статтею 134 ЗК України та ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), а тому підлягають визнанню незаконними та скасуванню; вказує, що оскаржуваним рішенням затверджено проект землеустрою, який виготовлено на підставі неіснуючого рішення №24 від 10.02.2016, яке не відповідає змісту рішення №24 від 10.03.2016, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Заперечення відповідача.

Фермерське господарство "Валеннат" у поданому 05.02.2020 відзиві на позов без номеру від 04.02.2020 (вх.№882) та його представник у підготовчих засіданнях позовні вимоги заперечив, зазначивши, що Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, терміном на 10 (десять) років ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, був погоджений відповідно до статті 186-1 ЗК, про що свідчить Висновок Відділу Держгеокадастру у Заліщицькому районі Тернопільської області Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №5338 від 29.092016, який є чинним; на стадії затвердження зазначеної землевпорядної документації Шутроминська сільська рада не була наділена повноваженнями встановлювати відповідність положень зазначеної документації із землеустрою вимогам законів та прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, в тому числі і тим вимогам, які зазначаються позивачем у позовній заяві як підстава для скасування рішення Шутроминської сільської ради №55 від 26.10.2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років гр. ОСОБА_1 Зазначив, що земельні ділянки державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства не отримувались ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 , ані ФГ «Валеннат». Додатково проінформував, що 23.05.2012 між ОСОБА_3 як орендодавцем та ОСОБА_2 як орендарем було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,2574га (цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), термін дії якого закінчився 23.05.2013; дана земельна ділянка не вносилася до статутного капіталу ФГ «Валеннат», тобто не була майном Господарства. Тому, для отримання земельної ділянки в користування для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 звернувся до Шутроминської сільської ради як власника земельної ділянки.

18.02.2020 адвокатом ФГ "ВАЛЕННАТ" долучено до матеріалів справи рішення Дорогичівської сільської ради №537 від 04.02.2020, яким внесено зміни до пункту 1 рішення №24 четвертої сесії сьомого скликання Шутроминської сільської ради від 10 березня 2016 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 " щодо цільового призначення земельної ділянки і викладено його в наступній редакції: "Надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років орієнтовною площею 10га для ведення (фермерського господарства за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування (сільськогосподарські землі, пасовище) в селі Шутроминці.".

Щодо даного рішення ради прокурором не надано письмових пояснень чи клопотань.

Пояснення третіх осіб.

Громадянин ОСОБА_1 ч щодо позовних вимог, які є предметом розгляду у справі №921/47/20 пояснень не надав як і будь яких інших клопотань чи заяв.

Відділом з питань державної реєстрації Заліщицької районної державної адміністрації згідно поданої 07.02.2020 заяви №01-14/22 від 04.02.2020 заявлено клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника; при розгляді справи покладається на думку суду.

Процесуальні дії суду у підготовчому провадженні.

Ухвалою суду від 02.09.2019 відкрито провадження у справі №921/553/19 за правилами загального позовного провадження; в порядку ст.50 ГПК України залучено до участі у справі Відділ з питань державної реєстрації Заліщицької районної державної адміністрації в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів та громадянина ОСОБА_1 - в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1; на підставі п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України зупинено провадження у справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №587/430/16-ц питання щодо неоднакового застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Ухвалою суду від 31.10.2019 провадження у справі поновлено з призначенням підготовчого засідання на 26.11.2019, котре відкладалося на 17.12.2019, а згодом - 14.01.2020, враховуючи клопотання прокуратури про витребування у Дорогичівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області письмових доказів, котре судом задоволено (ухвала від 17.12.2019).

Ухвалою суду від 14.01.2020 роз`єднано заявлені позовні вимоги у справі №921/553/19, виділивши їх у два самостійні провадження (справи №921/47/20 та №921/48/20).

В межах господарської справи №921/47/20 згідно ухвали від 14.01.2020 постановлено розглядати спір щодо позовних вимог про: визнання недійсним та скасування рішення Шутроминської сільської ради №55 від 26.10.2016 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років гр. ОСОБА_1 ".

Ухвалою від 17.01.2020 відкрито провадження у справі №921/47/20.

Підготовче засідання призначено на 28.01.2020, котре неодноразово відкладалося на 10.02.2020, 12.03.2020, оголошувалася перерва до 18.02.2020.

Відповідно до ухвал суду від 12.03.2020 відмовлено в задоволенні клопотання прокуратури Тернопільської області від 12.03.2020 №052/2-65вих-20 (вх.№1849) про об`єднання в одне провадження справи №921/47/20 та справи №921/48/20 та про зупинення провадження у справі № 921/47/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №921/553/19 та до закінчення розгляду апеляційної скарги, поданої на ухвалу суду від 14.01.2020 у справі №921/553/19.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення учасників справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства. При цьому, суд виходить з наступного.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Згідно із ч. 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п.1,6 частини 1 ст. 20 ГПК України).

Згідно із частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, розмежування компетенції судів з розгляду земельних спорів здійснено відповідно до їх предмета та суб`єктного складу учасників. Крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких віднесено до компетенції адміністративних судів, земельні спори, сторонами в яких є, насамперед, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Як вбачається з наявних у справі документів та підтверджено учасниками справи, у даному спорі фізична особа ОСОБА_1 звернувся 09.03.2016 до Шутроминської сільської ради із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 9,8262га для ведення фермерського господарства. Рішенням ради №24 від 10.03.2016 громадянину ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою. В подальшому, на підставі рішення ради ОСОБА_1 як замовником було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, терміном на 10років, загальною площею 9,8262га, для ведення фермерського господарства та подано Проект землеустрою на затвердження органу місцевого самоврядування.

26.10.2016 Шутроминською сільською радою прийнято рішення №55 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10років гр. ОСОБА_1 », яким вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 9,8262га в с.Шутроминці Заліщицького району Тернопільської області в оренду терміном на 10років для ведення фермерського господарства громадянину ОСОБА_1 ; надати громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку в с.Шутроминці Заліщицького району Тернопільської області, площею 9,8262га за кадастровим №:02:001:0193, для ведення фермерського господарства; заключити договір оренди.

На виконання даного рішення, 01.12.2016 між громадянином ОСОБА_1 як орендарем та Шутроминською сільською радою як Орендодавцем, укладено договір оренди землі, а 14.12.2016 здійснено державну реєстрацію речового права користування земельною ділянкою, площею 9,8262га за кадастровим №:02:001:0193, що підтверджується, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №160871221 від 25.03.2019.

Також, згідно відомостей, отриманих з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 03.09.2019 слідує, що 15 червня 2012 року державним реєстратором здійснено державну реєстрацію юридичної особи Фермерського господарства "ВАЛЕННАТ", засновником якого з 12.11.2015 є ОСОБА_1 .

Отже, на момент отримання земельної ділянки в користування для ведення фермерського господарства ФГ "ВАЛЕННАТ" було створено та здійснювало господарську діяльність, а його єдиним засновником був ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" (далі - Закон №973-ІV) Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності (ч.3 ст.7 Закону України "Про фермерське господарство").

За статтею 8 Закону України "Про фермерське господарство" після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до вимог статей 89, 91, 92 Цивільного кодексу України та ст.ст.1, 4, 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи.

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладенням договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього. Натомість відсутність такої реєстрації протягом розумного строку є невиконанням умов закону для отримання земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства.

Відповідно до частини першої статті 31 Земельного кодексу України землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Аналогічні норми викладено у статті 12 Закону України "Про фермерське господарство".

За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України "Про фермерське господарство" після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Після державної реєстрації фермерське господарство має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин з метою створення фермерського господарства в порядку, визначеному законом, на конкурентних основах.

Спори фермерських господарств, які є юридичними особами, з іншими юридичними особами, зокрема з органом державної влади, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ФГ "ВАЛЕННАТ" не пов`язане із спірною земельною ділянкою, є самостійною юридичною особою, і створено у 2012 році , тобто до отримання ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки, площею 9,8262га за кадастровим №:02:001:0193.

Із заявою про отримання спірної земельної ділянки ФГ "ВАЛЕННАТ" не зверталось, йому вона не виділялась та в установленому порядку не передавалась; право користування спірною земельною ділянкою ФГ "ВАЛЕННАТ" не набувало.

У даній справі спірна земельна ділянка для ведення фермерського господарства за кадастровим №:02:001:0193 надана в оренду ОСОБА_1 як громадянину, на підставі рішення органу місцевого самоврядування №55від 26.10.2016 та договору оренди землі від 01.12.2016, укладеного між ним та радою.

Із заявою ОСОБА_1 звернувся як фізична особа з метою безкоштовного отримання земельної ділянки, що не є тотожним з фермерським господарством.

Проте після отримання зазначеної земельної ділянки у користування ОСОБА_1 нового фермерського господарства не створив, а передав її в суборенду вже діючому СФГ "ВАЛЕННАТ" (яке зареєстроване ще у 2012 році), що свідчить про недобросовісність дій третьої особи при отриманні ним спірної земельної ділянки.

Таким чином слід зазначити, якщо на момент відкриття провадження у справі щодо спору між органом державної влади чи місцевого самоврядування та, зокрема, фізичною особою, якій із земель державної або комунальної власності надана земельна ділянка для ведення фермерського господарства, фермерське господарство не було зареєстровано, то стороною таких спорів є громадянин, якому надавалася земельна ділянка, а спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №621/2501/18 (провадження №14-109цс19), від 20.03.2019 у справі №619/1680/17-ц (провадження №14-83цс19).

Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін, характер спірних правовідносин у цій справі, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

З огляду на вищенаведені обставини, положення ст.231 ГПК України позов про визнання незаконним та скасування рішення Шутроминської сільської ради №55 від 26.10.2016 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років гр. ОСОБА_1 " підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні 12.03.2020 відповідно до ст.240 ГПК України оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Керуючись статтями 1, 4, 20, 42, 46, 50, 53, п.1 ч.1 ст.231, ст.ст.232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №921/47/20 за позовом виконувача обов`язки керівника Чортківської місцевої прокуратури Чортків Тернопільської області, в інтересах держави до Фермерського господарства "ВАЛЕННАТ", м.Заліщики Тернопільської області та Дорогичівської сільської ради, с.Дорогичівка Заліщицького району Тернопільської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: громадянина ОСОБА_1 , с.Шутроминці Заліщицького району Тернопільської області, Відділу з питань державної реєстрації Заліщицької районної державної адміністрації, м.Заліщики Тернопільської області, про визнання незаконним та скасування рішення Шутроминської сільської ради №55 від 26.10.2016 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років гр. ОСОБА_1 " - закрити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України після її складення та підписання, може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.255-257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 16.03.2020.

Суддя Н.О. Андрусик