Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р. Справа № 906/1346/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

- від позивача : Раєцький А.О. (адвокат, ордер АМ №1001410)

- від відповідача: Сагат Б.Р. (в.о.керівника, наказ від 13.03.20)

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект Менеджмент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіто Україна"

про стягнення 49906,49 злотих

Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтелект Менеджмент" (через директора Чекановського Артура) пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 49906,49 злотих (еквівалент в гривнях 305727,15грн.), з яких: 47081,60 злотих в повернення коштів, сплачених по Контракту №02/10/UA/PL/17 від 02.10.17; 2824,89 злотих 3% річних.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що у передбачений договором строк відповідач товар не поставив, тому позивач просив повернути сплачені кошти, які відповідач листом від 03.10.18 гарантував повернути у строк до 15.10.18 однак не зробив цього.

Ухвалою від 23.12.19 суд відкрив провадження у справі №906/1346/19 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

На запит суду, 08.01.20 , надійшла інформація від АТ"Кредобанк" про зарахування 04.10.17 на рахунок ТОВ "Фіто Україна" коштів в розмірі 47081,60 злотих.

13.01.20 до суду надійшов відзив на позовну заяву ТОВ "Фіто Україна" (а.с.56), в якому відповідач просить розглянути справу за правилами загального позовного провадження та відмовити в задоволенні позову посилаючись на те , що строк поставки товару згідно Додаткової угоди №1 від 04.10.18 до Контракту встановлено до 04.10.21; дана справа має підвищену складність, пов`язана із корпоративними взаємовідносинами, оскільки на момент вчинення правочину, посадова особа позивача (директор) був учасником відповідача; наданий позивачем додаток №1.1 до контракту не стосується Контракту №02/10/UA/PL/17 від 02.10.17.

10.02.20 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.61), в якому позивач просить відхилити заперечення відповідача, які викладені у відзиві, з тих підстав, що Додаткова угода №1 не укладалася, печатка на вказаному документі не відповідає оригіналу фірмової печатки товариства "Фіто Україна"; неправдиві відомості та повідомлення, вчинення процесуальних маніпуляцій здійснюються відповідачем з метою неповернення коштів.

Ухвалою від 18.02.20 суд задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіто Україна" та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеллект Менеджмент» (позивач/покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фіто Україна» (відповідач/продавець) укладено Контракт № 02/10/UA/PL/17, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує наступну сировину : трави, плоди ягід, ягоди сушені, фруктові суміші, чай фруктовий (а.с.10).

Згідно п.4.1 контракту, ціну за товар, що постачається, визначають щоразу перед відправленням відповідно до додатків до контракту, в польських злотих.

За п.5.1 контракту, платежі за товари, поставлені у рахунок цього Контракту, мають бути здійсненні Покупцем у Польських злотих.

Згідно п. 5.2 контракту, оплата Товару здійснюється на умовах передоплати в розмірі 100% за партію товару.

На виконання умов Контракту, позивач 03.10.2017р. перерахував на банківський рахунок відповідача в рахунок передоплати за партію товару 47081,60 злотих, що підтверджується платіжним дорученням №3 від 03.10.2017, банківською випискою та довідкою АТ"Кредобанк" №52-24бт/20 від 02.01.2020, згідно якої 04.10.17 на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ТОВ"Фіто Україна", надійшли кошти в розмірі 47081,60 злотих (а.с.16).

Згідно пункту 3.5 Контракту, термін поставки, транспортування Товару від моменту отримання передоплати Продавцем і до моменту поставки Товару Покупцеві складає 30 робочих днів.

Відповідач не поставив товар, у зв`язку з чим 17.09.18 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути кошти в розмірі 47081,60 злотих (а.с.20).

У відповіді на претензію №52/2 від 03.10.18 відповідач борг визнав, підписав Акт звірки на суму 47081,60 злотих та гарантував повернути кошти у строк до 15.10.18 (а.с.21,22).

Відповідач кошти не повернув, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що за п.3.5, 5.6 Додаткової угоди №1 від 04.10.18, продавець зобов`язався відвантажити товар до 04.10.2021року, а тому строк поставки наразі не настав.

Позивач заперечив укладення Додаткової угоди №1 від 04.10.18, зазначив, що Додаткова угода №1 не укладалася, печатка на вказаному документі не відповідає оригіналу фірмової печатки товариства "Фіто Україна".

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України, ст. 174 ГК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, яка кореспондуються із ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Контракт за своєю правовою природою є договором поставки.

Статтею 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зі змісту ч. 2 ст. 693 ЦК України вбачається, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.

Судом встановлено, що на виконання умов Контракту, 04.10.17 відповідач отримав від позивача кошти в розмірі 47081,60 злотих, що підтверджується банківською випискою, довідкою банку та відсутністю заперечень відповідача .

За п.3.5,5.6 Контракту, термін поставки складає 30 робочих днів після отримання передоплати.

Таким чином, відповідач мав поставити товар у строк до 16.11.2017.

У передбачені умовами договору строки після отримання попередньої оплати від позивача відповідачем не було виконано обов`язку з поставки товару, тому позивач надіслав вимогу про повернення йому коштів, які відповідач листом від 03.10.18 гарантував повернути до 15.10.18 (а.с.21).

Відповідач надав до суду Додаткову угоду №1 від 04.10.18 до Контракту №02/10/UA/PL/17 від 02.10.17, в якому зазначено про те, що поставка товару по всіх замовленнях може відбуватися у строк до 04.10.21 після отримання передоплати (а.с.59).

Позивач зазначаючи про фальсифікацію Додаткової угоди №1 вказав, що печатка ТОВ"Фіто Україна" не відповідає дійсності, однак не висловив зауважень щодо печатки та підпису представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект Менеджмент" на вказаній Додатковій угоді, тобто не заперечив підписання (укладення) угоди покупцем (позивачем).

Враховуючи те, що Контракт №02/10/UA/PL/17 від 02.10.17 дійсний; згідно Додаткової угоди №1 до Контракту, яка підписана уповноваженими представниками сторін, товар може поставлятися до 04.10.21, строк для пред`явлення вимог щодо передання оплаченого товару а отже і щодо повернення суми попередньої оплати не настав.

Таким чином, вимога про повернення сплачених в рахунок передоплати коштів заявлена передчасно, тобто є безпідставною, тому не підлягає задоволенню.

Вимога про стягнення 3% річних не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від основної вимоги про стягнення передоплати.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.03.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-ТОВ «Інтеллект Менеджмент» (10029, м. Житомир, вул. Домбровського, буд. 59, кв. 84)(рек. з повідом.)

3- ТОВ «Фіто Україна» (33024,місто Рівне, вул.Млинівська, 25)(рек. з повідом.)