СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" березня 2020 р. Справа № 913/293/18

Суддя-доповідач Барбашова С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Горвуглепром», м. Слов`янськ Донецької області (вх. № 863 Л/3) на ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.02.2020 по справі № 913/293/18 (суддя Корнієнко В.В.; повний текст ухвали складено 24.02.2020), постановлену за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Горвуглепром» про заміну сторони її правонаступником

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Ясинуватський машинобудівний завод», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 10120309,11 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

28 січня 2020 року до Господарського суду Луганської області надійшла заява ТОВ «Горвуглепром» (далі - заявник) від 28.01.2020 № 07-01/2020 про заміну стягувача (позивача) у справі № 913/293/18 ТОВ «Торгово-промислова компанія «Ясинуватський машинобудівний завод» (ід. код 39564741) його правонаступником ТОВ «Горвуглепром» (ід. код 41438305).

В обґрунтування своїх вимог заявник вказав наступне:

-рішенням господарського суду Луганської області від 05.09.2018 у справі № 913/293/18, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2019, позов задоволено повністю, з відповідача (ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит») на користь позивача (ТОВ «ТПК «Ясинуватський машинобудівний завод») стягнуто грошові кошти в сумі 10.272.113,75 грн з яких: борг в сумі 8.600.000 грн, три проценти річних в сумі 305.358,90 грн, втрати від інфляції в сумі 1.214.950,21 грн, а також витрати на судовий збір в сумі 151.804,64 грн;

-на виконання рішення суду позивачеві 03.10.2018 було видано відповідний наказ від 02.10.2018;

-до теперішнього часу вказане рішення суду не виконане, виконавче провадження не відкрито;

-ухвалою господарського суду Луганської області від 07.02.2019 у справі № 913/619/18 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит»;

-ухвалою господарського суду Луганської області від 19.03.2019 у справі № 913/619/18 заяву ТОВ «ТПК «Ясинуватський машинобудівний завод» про визнання грошових вимог прийнято до провадження;

-20.01.2020 на підставі ст. 512 ЦК України між позивачем Первісним кредитором (ТОВ «ТПК «Ясинуватський машинобудівний завод») та ТОВ «Горвуглепром» Новим кредитором був укладений договір відступлення права вимоги, згідно якому, позивач передав ТОВ «Горвуглепром» право грошової вимоги про стягнення з ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» заборгованості в розмірі 10.272.113,75 грн, що виникла на підставі рішення господарського суду Луганської області від 05.09.2018 у справі № 913/293/18;

-право грошової вимоги, що виникла на підставі вказаного рішення суду, від Первісного кредитора до Нового кредитора перейшло в момент підписання договору відступлення.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.02.2020 по справі № 913/293/18 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Горвуглепром» від 28.01.2020 № 07-01/2020 про заміну сторони у справі № 913/293/18 її правонаступником - відмовлено.

Дане судове рішення обґрунтовано тим, що:

-за змістом договору відступлення права вимоги від 20.01.2020 його предметом є уступка права вимоги, що виникла на підставі рішення господарського суду Луганської області від 05.09.2018 у справі № 913/293/18, стосовно стягнення з відповідача грошових коштів, за яким з відповідача стягнута не лише сума заборгованості, а також судові витрати;

-позивач та ТОВ «Горвуглепром» при укладенні договору уступки права вимоги, не замінюючи кредитора у зобов`язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили учасника справи (позивача, стягувача), незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

При розгляді заяви суд першої інстанції із посиланням на ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України застосував правові позиції Верховного Суду, що викладені в постановах від 19.08.2014 у справі № 3-56гс14, від 10.07.2018 № 922/3535/15.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Горвуглепром» із даною ухвалою суду першої інстанції не погодилося, вважає висновок суду щодо неможливості здійснення заміни сторони її правонаступником у зв`язку з укладенням договору відступлення права вимоги, що виникло на підставі рішення суду без заміни сторони у зобов`язанні, - необґрунтованим, оскільки цей висновок не заснований на встановленні обставин укладення договору відступлення саме щодо відступлення прав стягувача за рішенням суду, а не прав кредитора у відповідному матеріальному правовідношенні. Посилаючись на наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження у зв`язку із заміною на підставі договору кредитора у зобов`язанні, щодо примусового виконання обов`язків у якому прийнято судове рішення по справі, просить ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.02.2020 по справі № 913/293/18 скасувати та замінити стягувача у справі № 913/293/18 ТОВ «Торгово-промислова компанія «Ясинуватський машинобудівний завод» його правонаступником ТОВ «Горвуглепром».

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Горвуглепром» не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції 19.02.2020. Повний текст ухвали складено судом 24.02.2020. Отже законодавчо визначений строк на оскарження даної ухвали суду та подання апеляційної скарги сплив 05.03.2020.

Натомість, апеляційна скарга була подана ТОВ «Горвуглепром» 06.03.2020, що підтверджується штампом на поштовому конверті.

Таким чином, апеляційна скарга на ухвалу подана скаржником з пропуском встановленого частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження ухвали місцевого господарського суду на 1 день.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, частинами другою та третьою статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Горвуглепром» отримало оскаржувану ухвалу суду 28.02.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 461 (том 2 аркуш справи 59).

Натомість, в апеляційній скарзі скаржником не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження ухвали Господарського суду Луганської області від 19.02.2020 по справі № 913/293/18. В матеріалах апеляційної скарги також відсутнє письмове клопотання про поновлення такого строку.

Законодавець не передбачає обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за відсутності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Згідно з частиною третьою статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення встановлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Згідно частини шостої статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує суддя-доповідач.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 256, 258, ч.ч. 3, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Горвуглепром», м. Слов`янськ Донецької області (вх. № 863 Л/3) на ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.02.2020 по справі № 913/293/18 залишити без руху.

2.Скаржнику у 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали надати Східному апеляційному господарському суду заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.

3.Роз`яснити скаржнику, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач С.В. Барбашова