ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
20 лютого 2020 року Справа №921/125/20
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Шумський І.П.,
про видачу судового наказу
Заяву обґрунтовано неналежним виконанням з боку боржника (ФОП Бовтун І.В.) умов договору №РЕ/ТН/93/18 від 25.05.2018 в частині оплати за отриманий товар, у відповідності до умов вказаного договору.
Відповідно до п 1.1, п 1.2 договору №РЕ/ТН/93/18 від 25.05.2018 постачальник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферозіт") зобов`язався поставити і передати у власність покупця (Фізичної особи підприємця Бовтун Ігоря Володимировича) будівельні матеріали (товар), для використання у господарській діяльності, а покупець зобов`язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору. Асортимент товару, його кількість, дата поставки і ціна визначаються згідно видаткових накладних (накладних). Ціни на кожну наступну поставку встановлюються в накладних.
Накладні мають силу протоколу узгодження ціни і є підставою для приведення розрахунків між сторонами, вони мають також силу додатків до даного договору і є його невід`ємною частиною (п 1.3 правочину).
Відповідно до п 2.5 договору перехід права власності на поставлену партію товару відбувається в момент підписання накладної.
Згідно п 4.1, п 4.2 правочину форма оплати: протягом 30 календарних днів від дати отримання товару уповноваженою особою покупця. Розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування суми вартості товару у безготівковому порядку в гривнях на поточний банківський рахунок постачальника. Загальна сума договору складає суму всіх накладних, на підставі яких здійснюється постачання продукції у відповідності із цим договором.
У випадку порушення строків передбачених даним договором, винна сторона сплачує іншій пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки (п 5.2 договору).
Відповідно до п 5.3 правочину у випадку прострочення оплати поставленого товару більше ніж на 30 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 % від вартості неоплаченого товару.
За прострочення оплати покупець сплачує постачальнику 28% річних від простроченої суми (п 5.5 договору).
У п 5.6 правочину сторонами обумовлено, що спеціальна позовна давність щодо стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів річних, втрат від інфляції) встановлюється в три роки.
Договір вступає в дію з дати його підписання і діє до 31 грудня 2018 pоку, а в частині розрахунків, нарахування пені, штрафу, процентів річних, інфляційних втрат - до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п 7.1 договору).
Відповідно до ч 2 ст 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не перевищує 210200 грн) (ч 1 ст 148 ГПК України).
Відповідно до ст ст 11, 14, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 628, 629 ЦК України, ст ст 173, 174, 175, 193, 202 ГК України заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Отже, боржник (як сторона договору) є таким, що обізнаний про існування наявного боргу, усвідомлює про можливість застосування до нього таких нарахувань як інфляційні втрати, 3% річних, штрафу та пені.
У поданій заяві про видачу судового наказу заявником також заявлено до стягнення 4000,04 грн штрафу (в розмірі 20 % від суми боргу), 3052,12 грн пені (за період 12.08.2019 по 11.02.2020), 3174,16 грн 28% річних (за період 20.07.2019 по 11.02.2020), 199,88 грн інфляційних втрат (попри зазначення у заяві періоду з 20.07.2019 по 11.02.2020, згідно окремого та доданого до заяви розрахунку інфляційні втрати нараховано за період серпень 2019 року - грудень 2019 року).
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 20.02.2020 відмовлено у видачі судового наказу в частині стягнення з боржника 3052,12 грн пені, на підставі ч 6 ст 232 ГК України та п 8 ч 1 ст 152 ГПК України.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч 1 ст 612 ЦК України).
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч 1 ст 549). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч 2 ст 549).
З огляду на наявність у боржника простроченого грошового зобов`язання з оплати вартості отриманого товару також підлягають задоволенню вимоги про видачу судового наказу про стягнення з боржника 4000,04 грн штрафу (обрахованих в розмірі 20% від суми боргу), 3174,16 грн 28% річних (за період 20.07.2019 11.02.2020) та 199,88 грн інфляційних нарахувань (за період серпень 2019 року грудень 2019 року).
Разом з цим, боржник повинен сплатити стягувачу 210,20 грн судових витрат (суму судового збору за видачу судового наказу).
Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви (ст 149 ГПК України).
Відповідно до ч 1 ст 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Згідно з п 7 ч 1 ст 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Керуючись ст ст 12, 147-149, 154-156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
3. Копію (текст) судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
4. Згідно із ч 1 ст 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати письмову заяву про його скасування до суду, який його видав. Зміст заяви повинен відповідати вимогам ч 3 ст 157 ГПК України.
Відповідно до ч 1 ст 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
5. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя І.П. Шумський
Дата набрання судовим наказом законної сили 13.03.2020.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання 14.03.2023 включно.
Дата видачі судового наказу стягувачу 13.03.2020.
Веб-адреса судового наказу у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http: //www. reyestr. court. gov. ua.
Суддя І.П. Шумський