ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2020 р.Справа № 922/3724/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, б. 101, корпус В-2, кімната 8; )
до Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, б. 7, )
про стягнення безпідставно збережених коштів
за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Харківської області розглянуто справу № 922/3724/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" до Харківської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.02.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" задоволено частково. Стягнуто з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" кошти у розмірі 716 633,00 грн., 3% річних у розмірі 7 951,50 грн. та судовий збір у розмірі 10 868,77 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 14.02.2020 задоволено заяву (вх.№3213 від 07.02.2020) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 36 229, 22 грн.

05.03.2020 на виконання рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2020 видано та направлено відповідний наказ.

06.03.2020 на виконання додаткового рішення господарського суду Харківської області від 14.02.2020 видано та направлено відповідний наказ.

Разом з тим, у зв`язку з не ухваленням рішення у справі в частині нарахування інфляційних витрат, вимога про стягнення яких містилася у позовній заяві та з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення у справі №922/3724/19, ухвалою господарського суду Харківської області від 11.03.2020 призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення на 18.03.2020 о 12:30 год., про що повідомлено учасників справи.

Представник позивача в судове засідання 18.03.2020 не з`явився, через канцелярію господарського суду Харківської області надав додаткові пояснення (вх.№6854 від 17.03.2020), в яких підтримує заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та річних, як не увійшли до частини позовних вимог, а також просив розглядати справу без його участі у зв`язку із складною санітарно-епідеміологічною ситуацією в Україні. Суд прийняв до розгляду надані додаткові пояснення та долучив їх до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 18.03.2020 не з`явився, через канцелярію господарського суду Харківської області надав пояснення (вх.№6918 від 17.03.2020), в яких просить відмовити у задоволенні позову в частині нарахування інфляційних витрат. Суд прийняв до розгляду надані пояснення та долучив їх до матеріалів справи.

Водночас, відповідно до ст.244 ГПК України встановлено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, на підставі чого суд вважає за можливе розглянути матеріали справи для ухвалення додаткового рішення без учасників справи.

Розглянувши матеріали справи №922/3724/19, судом встановлено необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Під час ухвалення рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2020 судом не вирішено вимогу щодо стягнення з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" інфляційних у розмірі 259 313,95 грн.

Так, відповідно до ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Разом з тим, відповідно до висновків Верховного Суду, зокрема при розгляді справи №910/4471/19, №720/1817/16-ц встановлено, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України.

Приймаючи до уваги наведене, оскільки договір купівліпродажу земельної ділянки по вул. Великій Панасівський, 95 у м. Харкові було визнано укладеним лише з моменту набрання законної сили рішенням господарського суду Харківської області від 20.03.2019 у справі №922/4192/16, то до 02.07.2019 між позивачем та відповідачем не виникало жодних зобов`язань, зокрема і щодо сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортуна" вартості земельної ділянки.

Кошти, які перераховані позивачем згідно платіжного доручення №155 від 22.09.2017 є такими, що сплачені добровільно, не на підставі правочину.

Таким чином, нарахування інфляційних втрат повинно бути з моменту набрання законної сили рішенням господарського суду Харківської області від 20.03.2019 у справі №922/4192/16, а саме: з 02.07.2019 та закінчуватись датою звернення позивача до суду, а саме: по 13.11.2019.

Водночас, з наданих позивачем розрахунків вбачається, що останній нараховує інфляційні за період з 02.06.2017 по 02.07.2019 у розмірі 38 889,37 грн. та за період з 22.09.2017 по 02.07.2019 у розмірі 220 424,58 грн., тобто за період, коли між сторонами не існувало договірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позивачем здійснено розрахунок інфляційних втрат за період, коли між сторонами не існувало договірних правовідносин, а саме: з 02.06.2017 по 02.07.2019 у розмірі 38 889,37 грн. та за період з 22.09.2017 по 02.07.2019 у розмірі 220 424,58 грн., суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" інфляційних у розмірі 259 313,95 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що рішенням господарського суду Харківської області від 05.02.2020 по справі №922/3724/19 не було вирішено питання в частині нарахування інфляційних витрат, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення.

З огляду на викладене, керуючись ст.237,238,244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" інфляційних у розмірі 259 313,95 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повний текст рішення складено 18 березня 2020 року.

Суддя Т.О. Пономаренко