ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.03.2020 Справа № 905/1965/19 (905/37/20)

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., при секретарі судового засідання Новікової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Гната Юри" до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення 106 489 грн 30 коп,-

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Гната Юри" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення 106 489 грн 30 коп.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справа №905/37/20 передана до провадження судді Зекунова Е.В. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з перебуванням у провадженні судді Зекунова Е.В. справи №905/1965/19 про банкрутство Акціонерного товариства "К.Енерго" ().

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі 905/1965/19 (905/37/20) за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 12.02.2020 року.

03.02.2020 до господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній позовні вимоги визнає частково, а саме у розмірі 49 118,99 грн.

18.02.2020 до господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

24.02.2020 до господарського суду Донецької області від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.02.2020 відкладено розгляд справи на 10.03.2020 року. 10.03.2020 представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

17.05.2004 року між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (станом на момент подання цієї позовної заяви, відповідно до запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, назва Відповідача - Акціонерне товариство «К.Енерго») (далі - Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квадрат-Гната Юри» (далі - Позивач) укладено Договір № 810601 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі- Договір).

Пунктом 2 Додатку № 4 до Договору («Порядок розрахунків за теплову енергію») встановлено, що: ««Абонент» до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує «Енергопостачальній організації» вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює договір про заставу майна, згідно Закону України «Про заставу», як засіб гарантії оплати спожитої теплової енергії».

Відповідно до пунктів 2.2.1. та 2.2.3. договору відповідач зобов`язувався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону, гарячого водопостачання - протягом року, в кількості та обсягах згідно з додатком № 1 до договору та у п`ятиденний термін з моменту отримання розпорядження держадміністрації м. Києва повідомлювати про зміну тарифів.

Позивач, відповідно до пункту 2.3.1. договору зобов`язувався дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Додатком № 1 до Договору Сторони погодили обсяги постачання теплової енергії Абоненту.

Згідно п. 8.1 договору сторонами визначено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2004 року.

Договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; взаємної згоди Сторін про його припинення; прийняття рішення Арбітражним судом; передбачених п.6.4.1 Договору; ліквідації Сторін (п. 8.2 Договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.8.4 Договору).

Порядок розрахунків сторони погодили додатком № 4 до договору, яким передбачено, що «Абонент» до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує «Енергопостачальній організації» вартість, заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює Договір про заставу майна, згідно Закону України «Про заставу», як засіб гарантії сплати споживаємої теплової енергії.

Позивач згідно Договору сплатив у березні 2018 року Відповідачеві суму коштів, відповідно до заявленої у Договорі кількості теплової енергії на наступний розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, що підтверджується платіжним дорученням № 166 від 30.03.2018 року на суму 240 000,00 (двісті сорок тисяч) грн.

Відповідно до акту звіряння взаєморозрахунків за теплову енергію від 31.03.2018 за договором № 810601 від 17.05.2004 між ТОВ «Квадрат-Гната Юри» та АТ «К.Енерго», було встановлено, що Позивачем було переплачено коштів, за послуги надання теплової енергії, на суму 106489,30 грн.

20.06.2019, з метою досудового врегулювання спору, на адресу Відповідача була надіслана Вимога про повернення грошових коштів № 20/1, яка була отримана Відповідачем 24.06.2019, про що свідчить підпис представника Відповідача на зворотному боці рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, відповідач вказані лист залишив без відповіді та задоволення.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариство «К.Енерго» надмірно сплачених коштів у розмірі 106 489,30 грн.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою договірні відносини, що склалися між сторонами у даній справі, мають ознаки договору поставки, на які поширюються приписи ст. 712 ЦК України, згідно з якою продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статей 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Отже, укладення АТ «Київенерго» та ТОВ «Квадрат-Гната Юри» вищевказаного договору було спрямоване на отримання останнім теплової енергії та одночасного обов`язку по здійсненню її оплати.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору Позивач перераховував Постачальнику суму коштів, відповідно до заявленої у Договорі кількості теплової енергії на наступний розрахунковий період.

Відповідно до акту звіряння взаєморозрахунків за теплову енергію від 31.03.2018 за договором № 810601 від 17.05.2004 між ТОВ «Квадрат-Гната Юри» та АТ «К.Енерго», було встановлено, що Позивачем було переплачено коштів, за послуги надання теплової енергії, на суму 106489,30 грн.

Акт звіряння взаєморозрахунків за теплову енергію станом на 31.03.2018 підтверджують наявність заборгованості суб`єкта господарювання, її розмір та визнання боржником такої заборгованості.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємства та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг, оскільки не є первинним бухгалтерським документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2019. у справі №910/1389/18.

Оскільки акт звіряння розрахунків за теплову енергію підписаний та скріплений печатками сторін, вказане свідчить про визнання відповідачем суми переплати в розмірі 106489,30 гривень.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1693 від 27.12.2017 комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким буде закріплено н праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що буде повернуте з володіння та користування публічного акціонерного товариства «Київенерго» після припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»: комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зобов`язано забезпечити здійснення усіх необхідних заходів, пов`язаних з прийманням-передачею майна.

Рішенням Київської міської ради від 24.04.2018 №517/4581 для забезпечення неперервності технологічного процесу виробництва, транспортування та постачання теплової енергії споживачам міста Києва та недопущення виникнення позаштатних ситуацій під час опалювального сезон) 2018/2019 років вирішено продовжити дію Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» на підставі рішень Київської міської ради від 21.12.2000 № 128/1105. від 21.12.2000 № 129/1106, від 21.12.2000 №131/1108 (далі - Угода), щодо:

- користування майном ТЕЦ №5 та ТЕЦ №6, електроенергетичним майном, необхідним для передачі та постачання електричної енергії, майном сміттєспалювального заводу, розташованого на вул. Колекторній. 44 у Дарницькому районі м. Києва (завод Енергія), що є комунальною власністю територіальної громади міста Києва та відповідно до Угоди перебуває у володінні та користуванні ПАТ Київенерго, до 31 липня 2018 року включно;

- користування іншим майном комунальної власності територіальної громади міста Києва, що відповідно до Угоди перебуває у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго», крім майна, зазначеного у підпункті 1.1 пункту 1 цього рішення, до 30 квітня 2018 року включно.

На підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради № 591 від 10.04.2018, ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, отримало КП «Київтеплоенерго».

У зв`язку з наведеним з 01.05.2018 акціонерне товариство «К.Енерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання для юридичних та побутових клієнтів м. Києва, тим самим припинило дію пропозиції (оферти) із надання послуг у сфері теплопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі па підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.202 Господарського кодекс) України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільною кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Відповідач був обізнаний з рішеннями Київської міської ради про строк дії Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 до 26.04.2018, її припинення з 27.04.2018, наявності права користування іншим майном комунальної власності територіальної громади міста Києва, що відповідно до Угоди перебуває у володінні та користуванні АТ «К.Енерго», до 30 квітня 2018 року включно та неможливість виконання своїх обов`язків перед позивачем з цього строку, а тому, діючи добросовісно, повинен був повідомити позивача про неможливість виконання свого зобов`язання за договором та повернути зайво отримані від позивача кошти в сумі 118 556,81 гривень.

Вказане свідчить про винну неможливість виконання відповідачем свого зобов`язання за укладеним договором, що має наслідком трансформацію зобов`язання відповідача за вказаним договором, а саме припинення зобов`язання з поставки теплової енергії та виникнення зобов`язання з повернення виконаного позивачем зобов`язанням зі сплати коштів в сумі 106489,30 гривень.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За приписами частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу. покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Оскільки з 30.04.2018. АТ «К.Енерго» позбавлено права на провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам і у останнього відсутня можливість в подальшому надавати зазначені послуги, то фактично, починаючи з 01.05.2018 теплова енергія позивачу відповідачем не поставлялась.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння: повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування їй коди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до змісту ст. 1212 Цивільного кодексу України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

ТОВ «Квадрат-Гната Юри» були сплачені кошти в сумі 106489,30 гривень на підставі договорів, однак зобов`язання за цим договором припинилось у зв`язку з неможливістю виконання зобов`язань відповідачем щодо надання послуг з постачання теплової енергії.

Відтак, з огляду на припинення зобов`язань за таким договором, правова підстава набуття відповідачем коштів від позивача відпала, а отже майно (грошові кошти) - є таким, що збережене відповідачем без достатньої правової підстави.

З огляду на наведене, за відсутності спеціальних норм, які регулюють порядок повернення грошових коштів за договором про надання послуг, правова підстава набуття яких відпала, позивач вправі вимагати повернення йому безпідставно збережених відповідачем грошових коштів за ст.1212 Цивільного кодексу України, зокрема, у заявленій ним сумі 106489,30 гривень.

Судом встановлено, що претензія позивача від 20.06.2019 з вимогою щодо повернення коштів за договорами на постачання теплової енергії №810601 від 17.05.2004 року на загальну суму 106489,30 гривень була отримана відповідачем 24.06.2019.

Доказів повернення відповідачем вказаних грошових коштів позивачу матеріали справи не містять.

Суд не приймає доводи відповідача, щодо визнання суми боргу у меншому обсязі, оскільки АТ «К.Енерго» не надав належних, допустимих та достовірних доказів, які свідчать про постачання споживачу теплової енергії в обсягах більших, ніж то зазначено в актах звіряння розрахунків по спірним договорам.

Оборотно - сальдової відомості за договором на постачання теплової енергії надана АТ «К.Енерго» в обґрунтування своїх заперечень, не може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності або відсутності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, оскільки підписана лише представником відповідача та не підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

Таким чином, оскільки АТ «К.Енерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання для юридичних та побутових клієнтів м. Києва, тим самим припинило дію пропозиції (оферти) із надання послуг у сфері теплопостачання, та відповідно позбавлено права на провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам м. Києва та можливості в подальшому виконувати покладені на нього обов`язки згідно договорів на постачання теплової енергії № 330092 та № 1110115-02, враховуючи, приписи ст.1212 Цивільного кодексу України, позовні вимоги в частині стягнення 106489,30 гривень підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО»

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Гната Юри" до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення 106 489 грн 30 коп - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "К.Енерго" (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, вул.Енергетиків, буд.34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Гната Юри" (03146, м.Київ, ВУЛ. Гната Юри, будинок 20, ) кошти у розмірі 106 489 грн 30 коп та судовий збір в сумі 1921, 00 грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 10 березня 2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 16.03.2020 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов