УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

16.03.2020Справа № 910/3042/20

За позовом Акціонерне товариство «Українська залізниця» (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680; ) в особі: регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012; )

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Віадук Комплекс» вул. Стельмаха, 10А, м. Київ, 03040, )

Про стягнення 120 839,03 грн.

Суддя Бондаренко Г.П.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» » (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віадук Комплекс» (далі-відповідач) про стягнення 120 839,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № ОД/НХ-19-944НЮ від 17.12.2019, а саме несвоєчасна поставка частини товару.

У зв`язку з чим позивач просить стягнути з позивача 120 839,03 грн, з яких 116 540, 41 грн штрафу та 4 298, 62 грн пені, судові витрати покласти на відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Пунктом 2 часини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду, що обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті листа Державної судової адміністрації України від 14.09.2018 вих. № 6-17517/18 "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору", суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти, чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, враховуючи положення статті 2 Закону України "Про судовий збір", надане до суду платіжне доручення № 2506255 від 28.01.2020 на суму 2 102, 00 грн, платником за яким є регіональна філія «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Господарського суду міста Києва, оскільки філія не є юридичною особою і не здійснює господарську діяльність від свого імені, а тому не є особою, яка звертається до суду з даним позовом (позивачем). Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 910/23408/17, від 17.01.2019 у справі № 922/4734/16.

Згідно з частиною 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Пунктом 3 частини 3 вказаної статті визначено, що позовна заява має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд зазначає, що у наданому розрахунку позивач вказує період нарахування пені, а саме з 22.01.2020 по 31.01.2020, проте в позовній заяві не зазначено саме коли відбулась остаточна поставка товару, а також не додано документів, які це підтверджують.

Суд виходить з того, що відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правовий аналіз статей 252-255 Цивільного кодексу України свідчать про те, що пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання, а день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені (Аналогічна правова позиція викладено в Постанові ВСУ в складі колегії КГС від 08.05.2019 у справі № 910/9078/18).

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч вказаним вимог позивач не зазначив, у кого знаходяться оригінали доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Згідно з частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» без руху.

2. Встановити позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- надання доказів сплати Акціонерним товариством «Українська залізниця» судового збору в сумі 2 102, 00 грн із зазначенням в призначенні платежу відомостей про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором або надати докази щодо наявності у регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» відповідних повноважень;

- надати обґрунтований розрахунок суми позовних вимог із зазначенням станом на яку дату подається розрахунок, дати початку та закінчення розрахунку, періоду нарахування та розміру пені із врахуванням статей 252-255, 549 Цивільного кодексу України;

- зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 16.03.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко