ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" березня 2020 р. Справа № 873/18/20

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Демидова А.М.

за участю секретаря судового засідання Брунько А.І.

за участю представників:

від позивача (заявника): Руденко В.М.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС Україна"

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020

у третейській справі № СЗ-02-02/2019 (третейський суддя Пампуха Г.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Водостічні системи"

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у сумі 8 819 083,23 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕТС Україна" (далі - ТОВ "ЕТС Україна") звернулось до Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Водостічні системи" (далі - ТОВ "Водостічні системи") про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у сумі 8 819 083,23 грн.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019 позов ТОВ "ЕТС Україна" до ТОВ "Водостічні системи" задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором купівлі-продажу № 204 від 23.01.2015 у загальній сумі 8 819 083,23 грн., з яких: основний борг - 8 000 000,00 грн., сума інфляційного збільшення суми основного боргу - 84 807,03 грн., пеня - 671 408,43 грн., 3% річних - 62 867,77 грн., реєстраційний збір - 500 грн. та третейський збір у сумі - 88 190,83 грн.

ТОВ "ЕТС Україна" 21.02.2020 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2020 заяві ТОВ "ЕТС Україна" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019 присвоєно № 873/18/20 та передано її на розгляд головуючому судді (судді-доповідачу) Демидовій А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020 (суддя Демидова А.М.) вищезазначену заяву ТОВ "ЕТС Україна" прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 17.03.2020 о 09:50 год. Витребувано у Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип": оригінали матеріалів справи № СЗ-02-02/2019 для огляду; засвідчену копію сформованих матеріалів справи № СЗ-02-02/2019 (для долучення). Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду належні та допустимі докази про наступне: чи визнавалась третейська угода у даній справі недійсною; чи не скасоване рішення третейського суду у справі № СЗ-02-02/2019 компетентним судом; чи є в провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення третейського суду; чи відповідав склад третейського суду, яким прийнято рішення, вимогам закону.

16.03.2020 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "ЕТС Україна" на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020 надійшла письмова інформація, де позивач (заявник) повідомив, що третейське застереження недійсним не визнано і не визнавалось; рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019 компетентним судом не скасовано; в провадженні інших судів відсутні заяви про скасування зазначеного рішення третейського суду; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону.

У свою чергу, від відповідача не надходило відповідних доказів на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020.

16.03.2020 на виконання вимог Північного апеляційного господарського суду від Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" надійшли матеріали третейської справи № СЗ-02-02/2019 за позовом ТОВ "ЕТС Україна" до ТОВ "Водостічні системи" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у сумі 8 819 083,23 грн. та засвідчена копія сформованих матеріалів третейської справи № СЗ-02-02/2019 (для долучення).

У судове засідання, призначене на 17.03.2020, з`явився представник позивача (заявника).

Представник відповідача у судове засідання 17.03.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду заяви відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції до ухвали від 05.03.2020 у справі № 873/18/20 та витягом із сайту Укрпошти (трекінгом) за ідентифікатором 000.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГПК України ("Порядок розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду") неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви ТОВ "ЕТС Україна" про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду за відсутності представника відповідача.

Представник позивача (заявника) у судовому засіданні 17.03.2020 підтримав заяву ТОВ "ЕТС Україна" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019 та просив суд її задовольнити.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 352 ГПК України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу про видачу наказу або про відмову у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Північний апеляційний господарський суд, розглянувши заяву ТОВ "ЕТС Україна" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019, дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

У рішенні Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019 не встановлено строк його виконання, отже, воно підлягає негайному виконанню.

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким, у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 ГПК України та п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", є наказ.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення містяться також в ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов`язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів третейської справи № СЗ-02-02/2019 та зі змісту рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у зазначеній третейській справі, яке прийнято суддею Пампухою Г.Г. , предметом розгляду в цій справі були вимоги про стягнення з ТОВ "Водостічні системи" на користь ТОВ "ЕТС Україна" заборгованості та штрафних санкцій за договором № 204 купівлі-продажу від 23.01.2015 у загальній сумі 8 819 083,23 грн., з яких: основний борг - 8 000 000,00 грн.; сума інфляційного збільшення суми основного боргу - 84 807,03 грн., пеня - 671 408,43 грн., 3% річних - 62 867,77 грн.

Представник відповідача ( Зуєва Я.А. ) брав участь у розгляді зазначеної третейської справи Постійно діючим третейським судом при Юридичній корпорації "Принцип".

У відзиві на позовну заяву, який міститься в матеріалах третейської справи, відповідач повністю визнав позов ТОВ "ЕТС Україна".

У п. 11.7 договору № 204 купівлі-продажу від 23.01.2015, укладеного між позивачем та відповідачем (копія якого долучена до матеріалів третейської справи та до заяви ТОВ "ЕТС Україна" про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду) міститься третейське застереження, відповідно до якого усі спори, які виникають при укладенні, зміні, розірванні, виконанні даного договору і розбіжності, сторони мають намір вирішувати шляхом переговорів, або за відсутності згоди, неврегульовані спірні питання передаються на розгляд та остаточне рішення до Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" в складі одного судді, призначеного головою цього суду, відповідно до регламенту цього суду.

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019 не скасовано компетентним судом; дана справа підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді, матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019 вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором купівлі-продажу № 204 від 23.01.2015 у загальній сумі 8 819 083,23 грн., з яких: основний борг - 8 000 000,00 грн., сума інфляційного збільшення суми основного боргу - 84 807,03 грн., пеня - 671 408,43 грн., 3% річних - 62 867,77 грн., реєстраційний збір - 500 грн. та третейський збір у сумі - 88 190,83 грн.

Вказане рішення підписано третейським суддею Пампухою Г.Г., а також скріплено печаткою Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип".

У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019 станом на момент звернення ТОВ "ЕТС Україна" із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду (21.02.2020) та на момент розгляду цієї заяви господарським судом (17.03.2020).

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ "ЕТС Україна" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Сплачена заявником сума судового збору за подачу заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 352-356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС Україна" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019 задовольнити.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип" від 16.01.2020 у третейській справі № СЗ-02-02/2019 видати накази такого змісту:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Водостічні системи" (, ІПН 42, місцезнаходження: 08154, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Соборності, 36) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС Україна" (, ІПН 61, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. В. Сосюри, 68) заборгованість за договором купівлі-продажу № 204 від 23 січня 2015 року у загальній сумі - 8 819 083 (вісім мільйонів вісімсот дев`ятнадцять тисяч вісімдесят три) гривні 23 копійки, з яких: основний борг - 8 000 000 (вісім мільйонів) гривень 00 копійок; сума інфляційного збільшення суми основного боргу - 84 807 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот сім) гривень 03 копійки; пеня - 671 408 (шістсот сімдесят одна тисяча чотириста вісім) гривень 43 копійки; 3% річних - 62 867 (шістдесят дві тисячі вісімсот шістдесят сім) гривень 77 копійок.";

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Водостічні системи" (, ІПН 42, місцезнаходження: 08154, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Соборності, 36) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС Україна" (, ІПН 61, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. В. Сосюри, 68) реєстраційний збір - 500 (п`ятсот) гривень та третейський збір в сумі - 88 190 (вісімдесят вісім тисяч сто дев`яносто) гривень 83 копійки.".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Водостічні системи" (, ІПН 42, місцезнаходження: 08154, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Соборності, 36) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС Україна" (, ІПН 61, місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. В. Сосюри, 68) витрати зі сплати судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) гривня.

4. Матеріали третейської справи № СЗ-02-02/2019 повернути до Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації "Принцип".

5. Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 23.03.2020.

Суддя А.М. Демидова