РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2020Справа № 910/893/20
Господарський суд міста Києва у складі:

судді: за участю секретаря: Данилової М.В. Бордунової К.Е.
розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення грошових коштів

за участю представників сторін: від позивача - не з`явився; від відповідача - Прохоров Ю.Г., адвокат; ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
23 січня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (позивач) надійшла позовна заява № 24 від 20.01.2020 року до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (відповідач) про стягнення штрафу на суму в розмірі 65 335, 54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань, зокрема, відповідачем було допущено прострочення термінів доставки порожніх приватних власних вагонів позивача, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 року прийнято справу №910/893/20 до свого провадження; розгляд справи № 910/893/20 ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 19.02.2020 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.01.2020 року представнику позивача було відмовлено в проведенні судового засідання в режимі відео конференції.

17.02.2020 року позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.02.2020 року представнику позивача було відмовлено в проведенні судового засідання в режимі відео конференції.

18.02.2020 року від представника відповідача надійшла заява про зменшення штрафних санкцій, яка була приєднана судом до матеріалів справи.

19.02.2020 року представник відповідача надав відзив на позов, який суд приєднав матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.02.2020 року було оголошено перерву до 12.03.2020 року з метою повного з`ясування обставин справи та для надання часу представникам сторін подати усі наявні пояснення та заперечення по справі.

В судове засідання 12.03.2020 року з`явився представник відповідача, який проти позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі за текстом - Відповідач або Перевізник) у травні-червні 2019 року до станції призначенню Грекувата регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця) здійснено перевезення порожніх власних вагонів, одержувачем яких було ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" за залізничними накладними.

№ п/пДата накладноїНомер накладноїТарифна відстань для розрахунку неустойки,Фактична дата прибуття вантажу (вагона)Нормативна дата прибуття вантажуФактичний термін доставки, дібКількість діб сверхнормативної доставки вантажу
129.04.31129.05.201907.05.7.05.31129.05.201925.05.2019124
317.05.31129.05.201925.05.2019124
417.05.31129.05.201925.05.2019124
517.05.31129.05.201925.05.2019124
617.05.31102.06.201925.05.2019168
721.05.31103.06.201929.05.2019135
821.05.31103.06.201929.05.2019135
922.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31107.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31107.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2019124
22 22.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31103.06.201930.05.2.05.31119.06.201908.06.31.05.31119.06.201908.06.01.06.31119.06.201909.06.03.06.31119.06.201911.06.2.06.31119.06.201911.06.2.06.31119.06.201911.06.2.06.07326.06.201914.06.01.06.31124.06.201909.06.01.06.31124.06.201909.06.01.06.31124.06.201909.06.01.06.31124.06.201909.06.04.06.31130.06.201912.06.04.06.31130.06.201912.06.19.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2019113

5019.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2.06.31130.06.201927.06.2019113

Позивач стверджує, що відповідачем не належно виконано його зобов`язання, зокрема, було допущено прострочення термінів доставки порожніх приватних власних вагонів позивача, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Відповідач у своєму відзиві наполягає на застосуванні норм § 4 ст. 24 УМВС, де зазначено, що термін доставки збільшується на 1 добу на операції, які пов`язані з відправленням вантажу.

Зважаючи на приписи §4 ст. 24 УМВС строк доставки продовжується на час затримки на шлях у прямування по причинам, які не залежать від перевізника, тобто у такому випадку перевізник не несе відповідальності за час такої затримки.

Згідно ст.45 УМВС розмір неустойки за перевищення строку доставки вантажу визначається виходячи з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення строку доставки, та величини (тривалості) перевищення строку доставки (доба) до загального строку доставки, а саме: 6 % провізної плати при перевищенні строку доставки не більше однієї десятої загального строку доставки; 18% провізної плати при перевищенні строку доставки більше однієї десятої, але не більше трьох десятих загального строку доставки; 30% провізної плати при перевищенні строку доставки більше трьох десятих загального строку доставки.

Відповідач вказує, що відповідно до концепції Державної цільової програми реформування залізничного транспорту на 2010-2019 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів Україні від 16.12.2009 № 1390 залізничний транспорт є однією з базових галузей економіки Стабільне та ефективне функціонування залізничного транспорту є необхідною умовою для забезпечення обороноздатності, національної безпеки і цілісності держави підвищення рівня життя населення. Виконання обов`язків з перевезенні вантажів є ускладненим.

Пунктом 6 статті 315 Господарського кодексу України передбачено, що у спорах, пов`язаних з міжнародними перевезеннями вантажів, порядок пред`явлення позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Пунктом 4 Статуту залізниць України також встановлено, що перевезенні залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародне сполучення, зокрема, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне.

У відповідності до § 1 статті 3 розділу І Загальні положення СМГС, ця Угод, встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні і в прямому міжнародному залізнично - поромному сполученні.

Відповідно до §1 статті 14 СМГС, у відповідності з договором перевезенні перевізник зобов`язується за плату перевезти доручений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, погодженим відправником договірним перевізником, і видати його одержувачу §3 статті 14 СМГС передбачено підтвердження укладення договору перевезення накладною.

Відповідно, вищевказані накладні є підтвердженням укладення угод перевезення.

Відповідно до § 1 ст. 24 СМГС, термін доставки визначається на весь шлю проходження вантажу та не повинен перевищувати терміну, обчисленого виходячи з норм, встановлених у даній статті. Термін доставки вантажу визначається, виходячи з наступних норм (§ 2 ст. 24 СМГС): для контейнерів - 1 доба на кожні розпочаті 150 км; для інших відправлень - 1 доба на кожні розпочаті 200 км.

Параграф 3 цієї ж статті визначає, що строк доставки вантажу збільшується на одну добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу.

Відповідно до § 3 ст. 37 СМГС, перевізник несе відповідальність за прострочення терміну доставки вантажу.

Стаття 45 СМГС визначає, що розмір неустойки за прострочення терміну доставки вантажу визначається, виходячи з провізної плати того перевізника який допустив прострочення терміну доставки, і величини (тривалості прострочення терміну доставки, яка розраховується як співвідношенні прострочення терміну доставки (в добах) до загального терміну доставки, а саме 6% провізної плати при простроченні не вище однієї десятої загальної терміну доставки; 18% провізної плати при простроченні терміну доставки більше одні десятої, але не більше трьох десятих загального терміну доставки; 30% провізної плати при простроченні терміну доставки більше трьох десятих загального терміну доставки.

Як підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних у травні 2019 порожні приватні власні вагони доставлено відповідачем з порушенням встановленого терміну доставки.

Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) і Конвенція про міжнародні залізничні перевезення (КОТІФ) передбачають обов`язковий досудовий претензійний порядок врегулювання спору. У зв`язку цим, та у відповідності до вимог § 3 ст. 46 СМГС на адресу відповідача були направлені претензії окремо по кожній залізничній накладній.

AT «Укрзалізниця», в порушення вимог §§7, 8 статті 46 СМГС п закінченні 180-ти денного терміну з дня отримання претензії не надало відповідь претендателю (ПРАТ «ЦГЗК») про повне або часткове визнання претензії, а також не повернуло документ прикладені до претензії (§8 статті 46 СМГС).

Відповідно до § 3 ст. 46 СМГС, пред`явлення претензії, оформлені відповідно до статті 46 «Претензії» цієї Угоди, зупиняє перебіг строків давності передбачених у § 1 цієї статті.

Перебіг терміну давності продовжується з того дня, коли перевізні повідомив претендателю про повне або часткове відхилення його претензії або моменту закінчення терміну, встановленого в § 7 статті 46 «Претензії» цієї Угоді якщо претензія залишена перевізником без відповіді.

Зважаючи на вказані приписи § 3 ст. 46 СМГС, перебіг строків давності дії пред`явлення даного позову, зупинено з моменту пред`явлення претензій, враховуючи, що претензії не було відхилено і не було фактично повернуто без розгляду, строк на їх розгляд ще не закінчився, перебіг строку давності продовжено.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкті господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язана - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконана господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Як зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконанні господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайне ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стосовно витрат на правову допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;

За змістом статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача; розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з Постановою ВС від 10.12.2019 року по справі №902/844/18 аналіз норм статті 126, а також статті 129 ГПК України дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Крім зазначеного у статті 126 ГПК України принципу змагальності сторін, іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність.

Склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив, що позивачем не надано Актів надання послуг (п.5.3 Договору), доказів оплати послуг адвоката на підтвердження факту надання правової допомоги, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги не надання відповідачем доказів на спростування обставин доведених позивачем, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення штрафу на суму 65335, 54 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що правомірно заявлені, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2102, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216. 218 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 46, 129, 162, ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України та ст.ст. 41, 116, 133 Статуту залізниць України, ст. 46 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, п.п. 40.2.3 п. 40.2 Правил перевезення вантажів (додаток 1 до СМГС), суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (,03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5, ) на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО - ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) 65 335,54 грн. штрафу, 2102,00 грн. - судового збору.

3. В задоволенні вимог про витрати на правничу допомогу у розмірі 4913,00 грн. - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.03.2020р.

Суддя М.В. Данилова