ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

16 березня 2020 року Справа № 926/111/20

За позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк"

до Фізичної особи-підприємця Яцько Тетяни Олександрівни

Яцько Василя Леонтійовича

про стягнення заборгованості за кредитним договором №110 від 27.03.2019 року у сумі 21417,18 грн

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Марущак Л.В.

Представники:

від позивача - Петрович Ю.Ф.

від відповідачів - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Яцько Тетяни Олександрівни (відповідач 1) та ОСОБА_1 (відповідач 2) про солідарне стягнення 18601,69 грн заборгованості за простроченим кредитом, 1529,00 грн прострочених відсотків за кредитом, 1131,26 грн пені, 35,87 грн інфляційних втрат, 119,36 грн три проценти річних.

В обґрунтування позовної заяви Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" посилається на неналежне виконання Фізичною особою-підприємцем Яцько Тетяною Олександрівною зобов`язань за кредитним договором №110 від 27.03.2019 року та неналежне виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором поруки №173 від 27.03.2019 року.

Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду Чернівецької області від 16 січня 2020 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, яке призначив на 12 лютого 2020 року.

Ухвалою суду від 12 лютого 2020 року відкладено розгляд справи по суті на 26 лютого 2020 року. Також даною ухвалою запропоновано позивачу надати належні докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі та належні докази місцезнаходження та місця проживання чи перебування відповідачів.

12 лютого 2020 року, до початку судового засідання, позивачем подано до суду документи, а саме: квитанцію про сплату судового збору, довідку про зарахування судового збору до державного бюджету, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно з даними якого місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 ; місцем проживання Фізичної особи-підприємця Яцько Тетяни Олександрівни є АДРЕСА_2 та відповідно до запису АДРЕСА_3 .

Ухвалою від 26 лютого 2020 року суд відклав розгляд справи по суті на 16 березня 2020 року.

Також означеною ухвалою суд постановив надіслати копію ухвали на адреси відповідачів, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також повідомити відповідачів у справі про дату, час і місце розгляду справи, розмістивши оголошення про виклик до суду на веб-порталі судової влади України на офіційному веб-сайті Господарського суду Чернівецької області.

Представник позивача в судовому засіданні 16 березня 2020 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання 16 березня 2020 року не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили, причини неявки не повідомили.

Відповідно до частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами пункту 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 року №270, поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставці до дому (п. 92. правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення закінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам правил, та фактично відповідає причині повернення у зв`язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судових рішень із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на подання зокрема відзиву на позов, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2018 року у справі № 916/3188/16.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 ; місцем проживання Фізичної особи-підприємця Яцько Тетяни Олександрівни є АДРЕСА_2 та відповідно до запису АДРЕСА_3 .

Вся судова кореспонденція по даній справі, яка надсилалась відповідачам, була надіслана за вищезазначеними адресами, а також на інші адреси, відомі суду.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, ухвали суду вважаються врученими учасникам справи, а останні належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи.

Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті в судовому засіданні 16 березня 2020 року без участі представників відповідачів та за наявними в справі матеріалами відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

Між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір №110 від 27.03.2019 року (договір 1).

Під кредитом, в договорі 1 розуміються грошові кошти банку, що підлягають видачі позичальнику та поверненню в порядку та на умовах, визначених договором 1.

Розділом 2 договору 1 визначено предмет договору.

Банк зобов`язується надати на умовах цього договору 1, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору 1 та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором 1.

Згідно умов розділу 3 договору 1 кредит надається одноразово в сумі 50000,00 грн на поповнення обігових коштів з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 25 березня 2020 року. При цьому відповідно до п. 3.1 2. та п. 3.1 2.1 договору 1 банк має право відкликати кредит або вимагати дострокового повернення суми кредиту та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у тому числі, але не виключно, якщо: позичальник вчасно не здійснив погашення основної суми боргу або її частини, або не сплатив проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором та/або за будь-яким іншим договором, який укладений позичальником з банком з метою здійснення будь-якої кредитної операції.

У відповідності до п. 3.8. договору 1 кредит надається в порядку та на умовах, передбачених цим договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника, а саме - НОМЕР_1 .

Згідно п. 3.9. договору 1 надання кредиту на умовах цього договору здійснюється банком протягом 5 банківських днів після виконання позичальником усіх та кожної з умов надання цього договору, в т.ч. при відсутності підстав для призупинення або відмови у наданні кредиту, передбачених п. 3.1 2. цього договору, а також надання заяви на отримання кредиту позичальника (за формою, наведеною в додатку 1 до цього договору), засвідченої підписом позичальника та відбитком печатки позичальника (за бажанням).

У відповідності до п. 3.1 1 договору 1 сторони погоджуються з тим, що зобов`язання банку надати кредит, а зобов`язання позичальника одержати кредит виникає з моменту виконання всіх та кожної з наведених у договорі умов (далі - умови надання), у тому числі - при сплаті позичальником комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 1,0 (одна ціла нуль десятих) відсотків від суми кредиту в день укладення договору 1.

Згідно п. 3.10. договору 1 позичальник здійснює повернення кредиту та проводить сплату процентів за користування ним відповідно до графіку платежів, який є додатком до цього договору, та у випадках, визначених договором, підлягає корегуванню банком. А саме, графіком платежів встановлена щомісячна сплата частини основної суми кредиту в розмірі 4167,00 грн, а також відсотки нараховані на основну суму боргу.

Крім того, п. 3.4 договору 1 визначено, що процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірі 30,00 (тридцять цілих нуль десятих) процентів річних. Проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на основну суму боргу та за строк фактичного користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно, та до повного погашення основної суми боргу за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається. Нараховані за період з дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення позичальником кредиту (або його частини) проценти сплачуються позичальником не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, а разі розірвання цього договору або настання остаточного терміну повернення кредиту - одночасно з погашенням всієї основної суми боргу. Також пунктом 3.4 договору 1 передбачено підстави та умови зміни процентної ставки протягом строку дії договору.

У відповідності до п. 3.15 договору 1 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором.

Також згідно п. 3.1 6 договору 1, 3 метою виконання зобов`язання позичальник, шляхом надання банку розрахункового документу, направляє кошти на погашення заборгованості за цим договором (крім випадку, коли погашення заборгованості здійснюється шляхом договірного списання банком коштів з рахунку(ів) позичальника). Таке погашення проводиться з використанням рахунку НОМЕР_2 (код банку 356334) у валюті, що передбачена умовами цього договору для кожного виду платежу та банк зараховує зазначені кошти з вказаного рахунку на рахунок для обліку заборгованості позичальника за відповідним зобов`язанням. Підписанням цього Договору Позичальник доручає банку здійснити зарахування коштів в погашення заборгованості позичальника за відповідним зобов`язанням в порядку (в черговості), визначеному п. 3.17. цього договору.

Також, у відповідності до п.п. 3.19 та 3.20, з метою забезпечення здійснення позичальником платежів, належних до сплати за цим договором, що входять до складу зобов`язання, сторони домовились, що цим пунктом договору позичальник доручає банку, а банк набуває право (але не зобов`язаний) здійснювати договірне списання коштів позичальника з поточного(-их) рахунку(-ів) позичальника (у національній та/або іноземних валютах), як відкритого(-их) на дату укладання цього договору, так і того(тих), що буде(-уть) відкриті протягом строку дії цього договору, у розмірі сум платежів, що підлягають сплаті (компенсації/відшкодуванню) позичальником на користь банку за цим договором при настанні строку виконання зобов`язання (його частини). При цьому таке договірне списання коштів може здійснюватися банком будь-яку кількість разів, починаючи з першого дня виникнення зобов`язання за цим договором, до повного виконання зобов`язання.

У відповідності до п. 4.2.1 договору 1 банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Також п. 4.3. договору 1 передбачено, що позичальник зобов`язаний, зокрема, належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з банком; у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в цьому договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

Зокрема, п. 6.1 та п. 6.2 передбачена відповідальність сторін за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань. Так, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, передбачених цим договором, банк має право застосувати до позичальника штрафні санкції за порушення позичальником строків виконання зобов`язання щодо погашення основної суми боргу та/або сплати комісійних винагород та/або процентів за користування кредитом - пеню на користь банку, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочен платежу, за кожен день прострочення. Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених цим договором, здійснюється до повного виконання відповідного зобов`язання, встановленого цим договором та не припиняється через шість місяців від дня, коли таке зобов`язання мало бути ним виконано.

Одночасно, в забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору, між позивачем, відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено договір поруки №173 від 27.03.2019 року (договір поруки).

Пункт 2.1 договору поруки встановлює, що поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором утому числі, але не виключно у разі: 1) повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором; 2) не відшкодування завданих кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов кредитного договору.

При цьому, під «зобов`язанням» в договорі поруки розуміється зобов`язання боржника (відповідача 1) (в повному обсязі або окремій його частині), що випливають з кредитного договору (кредитного договору №110 від 27.03.2019 року), (п. 2. та п. 6 п.п. 1.1 розділу 1 договору поруки). А саме, але не виключно: 1 . повернути кредитору кредит, отриманий за кредитним договором у розмірі 50000,00 грн із остаточним терміном повернення не пізніше « 25» березня 2020 року, на умовах, зазначених у кредитному договорі; 2. сплатити кредитору проценти за користування кредитними коштами в розмірі, що визначений на основі процентної ставки 30,0% (тридцять цілих нуль десятих) річних у гривнях на умовах, зазначених у кредитному договорі; 3. сплатити кредитору комісійну винагороду у строки та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 4. сплатити на користь кредитора штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, а також інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов кредитного договору; 5. відшкодування кредитору витрати та збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата ним грошових коштів, у тому числі витрати та збитки, пов`язані з несвоєчасним відшкодуванням сум, сплачених кредитором за кредитним договором, а також неодержані ним доходи та інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов кредитного договору.

Пунктом 2.4 договору поруки визначено, що обсяг зобов`язань поручителя за цим договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання боржником та/або поручителем (на умовах, визначених цим договором) зобов`язання за кредитним договором, а також черговості направлення кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобов`язання.

Також, поручитель відповідає перед кредитором за повернення боржником грошових коштів (включаючи комісійні винагороди та проценти, нараховані на суму грошових коштів в порядку, визначеному Кредитним договором та Законодавством за користування чужими грошовими коштами), отриманих за кредитним договором, у разі визнання кредитного договору відповідно до законодавства недійсним(и) повністю або частково недійсним(и) із застосуванням наслідків двосторонньої реституції (повернення всього отриманого за кредитним договором), (п. 2.5 договору поруки).

При цьому, у відповідності до 2.6 договору поруки, поручитель погоджується та зобов`язується солідарно відповідати за виконання зобов`язання правонаступниками (спадкоємцями) боржника чи будь-якою іншою особою, на яку буде переведено борг за кредитним договором та/або яка буде визначена боржником за зобов`язанням відповідно до законодавства.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково, (пп. 3.2.2, 3.2.3 договору поруки).

Отже, за кредитним договором та договором поруки виникли зобов`язання, а саме: у позивача - надати відповідачу 1 кредитні кошти в сумі 50000,00 грн; у відповідача 1 - повернути отримані ним кредитні кошти в встановлений строк, погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки, комісії та сплатити пеню (у разі наявності), надавати до банку відповідні документи та повернути одержані кошти в строк, встановлений договором; відповідача 2 - нести солідарну відповідальність у разі невиконання відповідачем 1 умов кредитного договору.

Так, позивач виконав вищезазначені вимоги кредитного договору та надав відповідачу 1 кредит шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника зазначений в п. 3.6 кредитного договору.

Факт надання кредиту та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника підтверджується випискою по рахунку позичальника та меморіальним ордером від 28.03.2019 року.

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу 1 кошти в розмірі, визначеному кредитним договором №110 від 27.03.2019 року.

При цьому, відповідачем 1 порушуються зобов`язання, встановлені договором 1 та не сплачуються кредит та відсотки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року №2121-111 зі змінами та доповненнями, банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайне ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання крім передбачених законом випадків.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідачем 1 систематично порушувались умови договору 1. Несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом) протягом строку дії договору 1 призвело до виникнення простроченої заборгованості по основній сумі кредиту, відсоткам та пені.

Пунктом 3.12 договору 1 передбачена можливість відкликання кредиту, вимоги дострокового повернення суми кредиту та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами, що підлягають сплаті за цим Договором), у тому числі, але не виключно, якщо позичальник вчасно не здійснив погашення основної суми боргу або її частини, або не сплатив проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором та/або за будь-яким іншим договором, який укладений позичальником з банком з метою здійснення будь-якої кредитної операції.

Відкликання банком кредиту з підстав, визначених п. 3.12 цього договору здійснюється шляхом направлення позичальнику в порядку, визначеному п. 8.4. цього договору, вимоги про відкликання кредиту (п. 3.13).

У відповідності до п. 3.14 договору 1, після отримання від банку зазначеної вище вимоги про відкликання кредиту, позичальник зобов`язаний не пізніше 25 (двадцяти п`яти) банківських днів з дати направлення банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим договором (в тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього договору).

Також відповідно до умов п. 3.2.7 договору поруки, у випадку направлення кредитором поручителю вимоги, поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається кредитору відділенням зв`язку при відправленні кредитором поручителю зазначеного вище письмового повідомлення листом з повідомленням про вручення.

В свою чергу, пунктом 8.4 договору 1 передбачено, що сторони за взаємною згодою встановили, що будь-які повідомлення, вимоги, згоди та інший обмін інформацією, що направляються сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату кур`єром або відправлені цінним листом (із описом вкладення)/рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у статті 9 цього договору (якщо інша адреса не повідомлена однією стороною іншій стороні відповідно до умов цього договору), або отримані однією стороною від іншої сторони особисто під розпис, крім випадків, коли інший спосіб відправлення повідомлень прямо передбачений умовами цього договору. Датою направлення таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника.

У зв`язку із несплатою позичальником чергового платежу, що припадав на 27.08.2019 року, станом на 28.08.2019 року виникла прострочена заборгованість відповідача 1. Наступні платежі, що припадали на 25.09.2019 року, 25.10.2019 року, 25.11.2019 року також погашені не були.

Враховуючи факт регулярного невиконання позичальником зобов`язань по погашенню заборгованості, позивачем було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту від 04.12.2019 року відповідачу 1 та відповідачу 2. Факт направлення листів підтверджується копіями поштових квитанцій відділення зв`язку.

Також в даному листі, позивач повідомляв відповідачів про розмір простроченої заборгованості та встановлював строк для погашення заборгованості.

Проте, протягом встановленого строку вищевказаний лист позивача залишився без виконання, порушення умов кредитного договору відповідачами усунуті не були.

Так, у зв`язку з невиконанням відповідачем 1 та відповідачем 2 своїх договірних зобов`язань, заборгованість за кредитним договором №110 від 27.03.2019 року, станом на 09.01.2020 року становить18601,69 грн заборгованості за простроченим кредитом, 1529,00 грн прострочених відсотків за кредитом, 1131,26 грн пені.

Крім того, відповідно до ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаних, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, станом на 09.01.2020 року відповідачам нараховано 35,87 грн інфляційних втрат та 119,36 грн три проценти річних.

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором №110 від 27.03.2019 року станом на 09.01.2020 року становить 21417,18 грн, а саме: 18601,69 грн заборгованості за простроченим кредитом, 1529,00 грн прострочених відсотків за кредитом, 1131,26 грн пені, 35,87 грн інфляційних втрат, 119,36 грн три проценти річних.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Пунктами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини та з огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до Фізичної особи-підприємця Яцько Тетяни Олександрівни та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 18601,69 грн заборгованості за простроченим кредитом, 1529,00 грн прострочених відсотків за кредитом, 1131,26 грн пені, 35,87 грн інфляційних втрат, 119,36 грн три проценти річних.

При цьому суд зазначає, що найменування Банку було змінено з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», що підтверджується витягом з ЄДРЮО та витягом з Статуту, а тому заборгованість в відповідачів стягується на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк".

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн. покладаються на відповідачів відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 130, 220, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до Фізичної особи-підприємця Яцько Тетяни Олександрівни та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №110 від 27.03.2019 року у сумі 21417,18 грн задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Яцько Тетяни Олександрівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_8 виданий 1-м відділом ЧМВ УМВС України в Чернівецькій області 21.11.2002 року, АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області 22.11.1996 року, 58000, м АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 244, код 09356307) на рахунок НОМЕР_6 у філії - Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанку», МФО 356334, код 09356307 - 18601,69 грн заборгованості за простроченим кредитом, 1529,00 грн прострочених відсотків за кредитом, 1131,26 грн пені, 35,87 грн інфляційних втрат, 119,36 грн три проценти річних.

3. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Яцько Тетяни Олександрівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_8 виданий 1-м відділом ЧМВ УМВС України в Чернівецькій області 21.11.2002 року, АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області 22.11.1996 року, 58000, м АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 244, код 09356307) на рахунок НОМЕР_7 у філії - Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанку», МФО 356334, код 09356307 - 2102,00 грн судового збору.

У судовому засіданні 16 березня 2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 233 ГПК України, повне рішення складено та підписано 20 березня 2020 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя О.С. Тинок