ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2020 р. Справа№ 910/14159/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Андрієнка В.В.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Яценко С.А.

відповідача-1 - Тарасенков В.В.

відповідача-2 - не з`явилися

відповідача-3 - не з`явилися

третьої особи-1 - не з`явилися

третьої особи-2 - не з`явилися

третьої особи-3 - не з`явилися

третьої особи на стороні позивача - Свідло Є.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на рішення Господарського суду м. Києва від 15.08.2019 р. (повне рішення складено 12.09.2019 р.)

у справі № 910/14159/17 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

до 1. Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

2. Міністерства юстиції України

3. Державного підприємства "Сетам"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

1. Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвої Ірини Анатоліївни

2. Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

3. Дочірнього підприємства "БЦТ"

та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Tactical Business LLP

про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним акту та скасування записів

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Міністерства юстиції України про:

- визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а, земельної ділянки площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0001, що розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада, та земельної ділянки площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0002, що розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада, оформлених протоколом проведення електронних торгів від 22.05.2017 р. та актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 53999200/24 від 23.05.2017 р;

- зобов`язання Міністерства юстиції України скасувати внесені 24.05.2017 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності Акціонерного товариства "Ощадбанк" на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а, земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0001, що розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада, та земельну ділянки площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0002, що розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що процедура підготовки та проведення електронних торгів з реалізації належного ТОВ "ТЛК "Арктика" нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а, була здійснення з порушенням норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність правових підстав для визнання їх недійсними та зобов`язання відповідача-2 скасувати внесені 24.05.2017 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності АТ "Ощадбанк" на вказане майно, що були внесені за наслідками проведення оскаржуваних торгів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.08.2017 р. було залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєву Ірину Анатоліївну та Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Також, ухвалами Господарського суду м. Києва від 30.08.2017 р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача компанію Tactical Business LLP та зупинено провадження у справі № 910/14159/17 до вирішення Господарським судом м. Києва справи № 910/10059/17 за позовом Tactical Business LLP до Акціонерного товариства "Ощадбанк" про стягнення коштів.

До суду першої інстанції 18.04.2019 р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, залучення співвідповідача та третьої особи, що за своїм змістом є заявою про зміну предмету позову, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" просило суд:

- визнати недійсними торги, оформлені протоколом проведення електронних торгів від 22.05.2017 р., складеним Державним підприємством "Сетам";

- визнати недійсними акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 53999200/24 від 23.05.2017 р. та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 24.05.2017 р., видане приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А. за реєстровим номером № 2172;

- скасувати внесені 24.05.2017 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи № 20577387 та № 21657705 про право власності Акціонерного товариства "Ощадбанк" на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а, земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0001, що розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада, та земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0002, що розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада.

Також позивач просив залучити до участі у справі у якості співвідповідача Державне підприємство "Сетам" та залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Дочірнє підприємство "БЦТ".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.04.2019 р. прийнято заяву позивача про уточнення позовних вимог, залучено до участі у розгляді справи Державне підприємство "Сетам" у якості відповідача-3 та залучено до участі у справі Дочірнє підприємство "БЦТ" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.08.2019 р. у справі № 910/14159/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" задоволено частково, а саме:

- визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 53999200/24 від 23.05.2017 р., затверджений заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевською І.І;

- визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 24.05.2017 р., видане приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А. за реєстровим номером № 2172;

- скасовано внесені 24.05.2017 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи № 20577387 та № 21657705 про право власності Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а, земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0001, що розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада, та земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0002, що розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада;

- в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи, які мають значення для справи, та порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач-1 посилається на те, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Також скаржник вказує, що чинне законодавство України не містить жодних обмежень для примусової реалізації майна в ході виконавчого провадження за наявності обтяжень даного майна боржника, натомість, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, прямо передбачено, що після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах або після його передачі стягувачу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2019 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" у справі № 910/14159/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Сітайло Л.Г., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/14159/17 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

До суду 07.10.2019 р. від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4110/19 від 15.10.2019 р. у зв`язку з перебуванням суддів Калатай Н.Ф. та Сітайло Л.Г. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/14159/17.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/14159/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/14159/17 та призначено її до розгляду на 14.11.2019 р.

У засіданні суду 14.11.2019 р. оголошено перерву до 28.11.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4749/19 від 27.11.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці з 28.11.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/14159/17.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/14159/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019 р. справу № 910/14159/17 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У призначеному засіданні суду 28.11.2019 р. судом оголошено перерву до 12.12.2019 р.

У призначеному засіданні суду 12.12.2019 р. оголошено перерву до 19.12.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 р. було відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про закриття провадження у справі, відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про долучення до матеріалів справи доказів, а саме фотокопій матеріалів кримінального провадження, задоволено клопотання Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про долучення до матеріалів справи наукового висновку та оголошено перерву у судовому засіданні у справі № 910/14159/17 до 23.01.2020 р.

До суду 23.01.2020 р. представником Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" подано заяву про відвід суддів Буравльова С.І., Пашкіної С.А. та Майданевича А.Г. у справі № 910/14159/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 р. заявлений відвід визнано необгрунтованим, зупинено провадження у справі № 910/14159/17 та передано матеріали справи для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України з метою розгляду відводу колегії суддів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2020 р. заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про відвід суддів Буравльова С.І., Пашкіної С.А. та Майданевича А.Г. у справі № 910/14159/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Попікова О.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 р. у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про відвід суддів Буравльова С.І., Пашкіної С.А. та Майданевича А.Г. у справі № 910/14159/17 відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 р. було поновлено провадження у справі № 910/14159/17 та призначено її до розгляду на 25.02.2020 р.

До суду 20.02.2020 р. представником Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" подано заяву про відвід суддів Буравльова С.І., Майданевича А.Г. та Пашкіної С.А. у справі № 910/14159/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 р. заявлений відвід визнано необгрунтованим та передано матеріали справи для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України з метою розгляду відводу колегії суддів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2020 р. заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про відвід суддів Буравльова С.І., Пашкіної С.А. та Майданевича А.Г. у справі № 910/14159/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Агрикова О.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Мальченко А.О., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2020 р. у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про відвід суддів Буравльова С.І., Пашкіної С.А. та Майданевича А.Г. у справі № 910/14159/17 відмовлено.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/769/20 від 25.02.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/14159/17.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 910/14159/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 р. справу № 910/14159/17 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 р. було оголошено перерву до 12.03.2020 р.

У засідання суду, призначене на 12.03.2020 р., представники відповідача-2, відповідача-3 та третіх осіб на стороні відповідачів не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності відсутності зазначених представників суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до затягування розумного строку розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1 та третьої особи на стороні позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

27.03.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровими № 704, № 705 було вчинено виконавчі написи на копії іпотечного договору № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р., укладеного між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика", у відповідності до яких з метою часткового погашення простроченої заборгованості ТОВ "ТЛК "Арктика" перед АТ "Ощадбанк" за кредитним договором № 876/31/1 від 04.11.2014 р. за основною сумою боргу за період з 15.03.2016 р. по 15.03.2017 р. в сумі 93333333,34 грн та за процентами та штрафними санкціями за період з 15.03.2016 р. по 15.03.2017 р. в сумі 60779032,54 грн запропоновано звернути стягнення на: рибний ярмарок та комплекс по зберіганню, виробництву продуктів харчування для ТОВ "Логістик центр "Скандинавія", який розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46а; земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0001, яка розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада; земельну ділянку площею 2,500 га, кадастровий номер :04:001:0002, яка розташована за адресою: Софіївсько-Борщагівська сільська рада.

05.04.2017 р. АТ "Ощадбанк" звернулося до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою № 55/2-09/516/7002/2017-00/Вих про відкриття виконавчого провадження, в якій просило прийняти до примусового виконання виконавчий напис за реєстровим № 705 від 27.03.2017 р., на підставі чого 07.04.2017 р. було відкрито виконавче провадження № 53731207 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису № 705.

За наслідками проведення в межах такого виконавчого провадження на підставі постанови державного виконавця від 13.04.2017 р. оцінки спірного майна 18.04.2017 р. суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством "Консалтингова група "Арго-Експерт" було складено висновок про вартість майна, а 21.04.2017 р. державним виконавцем було подано заявку до ДП "Сетам" на реалізацію арештованого майна ВП № 53731207.

Державним підприємством "Сетам" було виставлено на продаж спірне майно у складі лоту № 212585 із призначеною датою проведенням електронних торгів - 22.05.2017 р. о 09:00 год.

22.05.2017 р. згідно з протоколом № 257665 проведення електронних торгів (сформовано 22.05.2017 р. о 11:00:33) (далі - протокол) відповідні торги визнано такими, що не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників.

23.05.2017 р. АТ "Ощадабанк" звернулося до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою № 55/2-09/812/10559/2017-00/вих. про придбання нереалізованого предмету іпотеки в порядку ст. 49 Закону України "Про іпотеку" шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, у відповідності до якої визначаючи станом на 23.05.2017 р. розмір вимог АТ "Ощадбанк" до ТОВ "ТЛК "Арктика" за кредитним договором № 876/31/1 від 04.11.2014 р. в сумі 198583782,56 грн складався з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 97500 000,00 грн; заборгованості за процентами у розмірі 40532876,70 грн; пені у розмірі 22365254,91 грн; 3% річних у розмірі 4260135,00 грн; інфляційних втрат в розмірі 22728278,35 грн; штрафу за порушення умов п. 8.2.1 іпотечного договору у розмірі 899754,00 грн; штрафу за порушення умов п. 7.2.6 кредитного договору у розмірі 487500,00 грн; штрафу за порушення умов п. 8.2.3 іпотечного договору у розмірі 59983,60 грн; штрафу за порушення умов п. 7.2.5 кредитного договору у розмірі 9750000,00 грн.

23.05.2017 р. державним виконавцем було видано акт № 53999200/24 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, який був затверджений 23.05.2017 р. заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевською І.І. (далі - акт), у відповідності до якого зазначено, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження АСВП № 53999200, до складу якого входить:

- виконавче провадження АСВП № 53731207 з виконання виконавчого напису № 705, вчиненого 27.03.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р. з метою часткового погашення простроченої заборгованості ТОВ "ТЛК "Арктика" перед АТ "Ощадбанк" за кредитним договором № 876/31/1 від 04.11.2014 р. за процентами та штрафними санкціями за період з 15.03.2016 р. по 15.03.2017 р. в сумі 60779032,54 грн.

- виконавче провадження АСВП № 53995297 з виконання виконавчого напису № 704, вчиненого 27.03.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р. з метою часткового погашення заборгованості ТОВ "ТЛК "Арктика" перед АТ "Ощадбанк" за кредитним договором № 876/31/1 від 04.11.2014 р. за основною сумою боргу за період з 15.03.2016 р. по 15.03.2017 р. в сумі 93333333,34 грн;

- виконавче провадження АСВП № 54007317 з виконання виконавчого напису № 780, вчиненого 22.05.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком О.В., про стягнення з ТОВ "ТЛК "Арктика" на користь АТ "Ощадбанк" заборгованості за кредитним договором № 876/31/1 від 04.11.2014 р. за процентами за період з 22.05.2016 р. по 22.05.2017 р. в сумі 22313873,24 грн;

- виконавче провадження АСВП № 54007213 з виконання виконавчого напису № 779, вчиненого 22.05.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком О.В., про стягнення з ТОВ "ТЛК "Арктика" на користь АТ "Ощадбанк" заборгованості за кредитним договором № 876/31/1 від 04.11.2014 р. за основною сумою боргу (тіло кредиту) за період з 22.05.2016 р. по 22.05.2017 р. в сумі 97500000,00 грн.

Предмет іпотеки за іпотечним договором № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р. не був реалізований у зв`язку з тим, що торги визнано такими, що не відбулися, а АТ "Ощадбанк" заявлено про намір набути спірне майно шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна (172653000,00 грн - стартова ціна лоту № 212585), тому грошові кошти стягувачем перерахуванню не підлягають, а даний акт є підставою для подальшого оформлення АТ "Ощадбанк" права власності на спірне майно.

24.05.2017 р. за реєстровим № 2178 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А. видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів про реалізацію предмета іпотеки (далі - свідоцтво), на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на спірне майна за АТ "Ощадбанк" (номери записів: № 20577387, № 21657705).

Спір у справі стосується законності процедури реалізації (переходу права власності) належного ТОВ "ТЛК "Арктика" спірного нерухомого майна до АТ "Ощадбанк" в процедурі примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на таке майно шляхом проведення прилюдних торгів.

Позивачем зазначено, що процедура реалізації - переходу права власності на спірне майно від ТОВ "ТЛК "Арктика" до АТ "Ощадбанк" відбулася за наявності накладених судовими рішеннями арештів на таке майно з метою попередження можливого порушення прав відмінних від АТ "Ощадбанк" осіб, а саме: накладеного на таке майно арешту згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2017 р. у кримінальній справі № 757/24071/17-к за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України (з метою забезпечення речових доказів в кримінальному провадженні № 0000248 від 26.04.2017 р. на спірне майно накладено арешт шляхом заборони користування та відчуження), та ухвали Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 р. у справі № 910/17819/16 з метою забезпечення позову ТОВ "Інвестиційна компанія "Актив Фінанс Захід" до Tactical Business LLP, ТОВ "Інвестиційна компанія "Актив Фінанс" та ТОВ "ТЛК "Арктика" про стягнення 150000,00 грн вартості частки в статутному капіталі товариства.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції посилався на ст. 129-1 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 11, 203, 215 ЦК України, ст. ст. 37, 47, 49 Закону України "Про іпотеку", ст. ст. 45, 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, діючій на момент проведення спірних торгів), ч. 2 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, місцевий господарський суд виходив з того, що здійснення державним виконавцем передачі спірного майна стягувачу за наявності обтяжень його арештом в інтересах інших осіб та для забезпечення можливості досудового розслідування кримінального провадження, тобто, з порушенням встановленої судовим рішенням заборони, свідчить про необґрунтоване втручання державного органу в право власності ТОВ "ТЛК "Арктика" на таке майно, яке зумовило його фактичне припинення, адже незалежно від наявності інтересу стягувача - АТ "Ощадбанк", останнє не може бути визнано законним, а тому свідчить про порушення гарантованих ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ТОВ "ТЛК "Арктика", як власнику такого майна, прав. З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до висновку, що за наслідками проведення 22.05.2017 р. електронних торгів з продажу майна ТОВ "ТЛК "Арктика" останнє було набуто АТ "Ощадбанк" за наявності встановлених судами обтяжень спірного майна шляхом їх арешту з метою попередження можливих порушень майнових прав особи, відмінної від стягувача, та забезпечення досудового розслідування в межах кримінального провадження, що є порушенням приписів ст. ст. 19, 129-1 Конституції України, та свідчить про наявність правових підстав для визнання недійсними акту і свідоцтва як юридичних фактів, що породжуються виникнення у АТ "Ощадбанк" прав щодо спірного майна.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, враховуючи наступне.

Вбачається, що за зверненням АТ "Державний ощадний банк України" приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровими № 704, № 705 було вчинено виконавчі написи на копії іпотечного договору № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р., укладеного між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "ТЛК "Арктика", у відповідності до яких з метою часткового погашення простроченої заборгованості ТОВ "ТЛК "Арктика" перед АТ "Ощадбанк" за кредитним договором № 876/31/1 від 04.11.2014 р. за основною заборгованістю за період з 15.03.2016 р. по 15.03.2017 р. в сумі 93333333,34 грн та за процентами та штрафними санкціями за період з 15.03.2016 р. по 15.03.2017 р. в сумі 60779032,54 грн запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки.

В матеріалах справи відсутні належні докази про те, що вказані виконавчі написи нотаріуса визнано такими, що не підлягають виконанню чи будь-які інші докази того, що виконання за вказаними написами не повинно було здійснюватися із будь-яких інших передбачених законом підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Матеріалами справи підтверджується законність дій державного виконавця, якими було правомірно відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначених виконавчих написів нотаріуса.

Відповідно до постанови Касаційного господарського суду у справі № 910/10059/17 від 06.03.2019 р. за позовом Tactical Business LLP до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", в якій досліджувались правовідносини сторін щодо спірного предмету іпотеки та розрахунків за нього, у випадку реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за виконавчим написом нотаріуса, яка проводиться у межах процедури виконавчого провадження і має примусовий характер в силу норм Закону, повноваження з реалізації (відчуження) предмета іпотеки здійснює виконавець, а питання визначення ціни та здійснення оплати за реалізований предмет іпотеки врегульовано Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, статтею 61 цього Закону. Норми статті 37 Закону України "Про іпотеку" не поширюються на правовідносини, врегульовані статтею 49 цього Закону. Порядок набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі правочину сторін договору іпотеки та реалізація предмета іпотеки на прилюдних торгах на підставі виконавчого напису нотаріуса мають різне нормативне регулювання і здійснюються за різною процедурою. Відтак, щодо спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статей 41, 49 Закону України «Про іпотеку» і не підлягає застосуванню ст. 37 вказаного Закону. Таким чином, місцевий господарський суд допустив неправильне застосування норм матеріального закону, застосувавши до спірних правовідносин норму ст. 37 Закону України «Про іпотеку», яка застосуванню не підлягала.

Матеріалами справи підтверджується, що 22.05.2017 р. згідно з протоколом № 257665 проведення електронних торгів (сформованого 22.05.2017 р. о 11:00:33) відповідні торги визнано такими, що не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів того, що у відповідному виконавчому проваджені існували законні підстави для відкладення проведення виконавчих дій, які передбачені ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», відстрочки або розстрочки виконання, які передбачені ст. 33 вказаного Закону, чи для зупинення вчинення виконавчих дій, передбачених ст. 34 наведеного Закону.

Крім того, в частині відповідних дій (бездіяльності) державного виконавця, встановлено окремий спосіб і порядок оскарження, і при цьому в матеріалах справи відсутні докази як здійснення такого оскарження, так і докази визнання незаконними чи протиправними відповідних дій (бездіяльності) державного виконавця.

Згідно із п. 29 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах або після його передачі стягувачу.

Відповідно до п. 2 розділу ХІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 р., підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України "Про виконавче провадження"; відкладення проведення виконавчих дій; наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу системи, виключно на період відновлення її працездатності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 24 вказаного Закону відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у вказаному пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Іпотекодавець зобов`язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. У разі порушення цього обов`язку іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання та відшкодування іпотекодавцем завданих збитків (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про іпотеку»).

За ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про іпотеку" протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Встановлено, що як державний виконавець, так і організатор спірних торгів не мали жодних правових підстав для не проведення таких торгів, а також для не вчинення заходів, які закон прямо пов`язує із визнанням відповідних торгів такими, що не відбулись.

Крім цього, доказами доведено, що АТ "Державний ощадний банк України", як іпотекодержатель спірного майна, мав правомірне очікування стосовно звернення стягнення у передбаченому законом порядку переданого йому у іпотеку майна у зв`язку із невиконанням боржником основного зобов`язання. Таким чином, посилання місцевого господарського суду на порушення ст. 19 Конституції України не знаходять свого підтвердження.

Із наведеного вбачається відсутність порушень вимог закону з боку відповідачів щодо організації спірних торгів та подальшого набуття спірного майна у власність АТ "Державний ощадний банк України".

Отже, посилання місцевого господарського суду на ст. 215 ЦК України, як на підставу визнання недійсними акта № 53999200/24 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 23.05.2017 р. та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 24.05.2017 р. суперечать дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейським судом з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: 1) чи є втручання законним; 2) чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; 3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При цьому, відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як передбачено ч. 1 ст. 217 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 219 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як було вказано вище, положення ст. ст. 41, 49 Закону України "Про іпотеку" регламентують порядок звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення боржником основного зобов`язання.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду про порушення внаслідок переходу права власності на спірне майно до АТ "Державний ощадний банк України" гарантованих ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ТОВ "ТЛК "Арктика", як власника такого майна, прав, суперечить змісту вказаного положення Конвенції та обставинам справи.

Так, матеріалами справи не підтверджується порушення вимог закону при організації спірних торгів та при подальшій передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателю (стягувачу) у зв`язку із тим, що спірні торги визнані такими, що не відбулись. За встановлених судом обставин, у відповідачів були відсутні законні підстави діяти у інший спосіб, оскільки це призвело б до порушення конституційних засад діяльності органів державної влади, встановлених у ч. 2 ст. 19 Конституції України та до порушення загальних засад цивільного законодавства.

Крім цього, укладаючи договір іпотеки та передаючи майно у іпотеку з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, іпотекодавець добровільно визначив юридичну долю власного майна та погодився на передбачені законом наслідки невиконання основного зобов`язання у вигляді звернення стягнення на предмет іпотеки.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази визнання договору іпотеки недійсним чи докази того, що на момент проведення спірних торгів такий договір не діяв. Тому, оскільки верховенство права і свобода особи у розпорядженні власним майном визначені як конституційні засади існування держави, то суспільний інтерес полягає у забезпеченні такого правового порядку, коли б договори виконувались належним чином, а воля особи щодо розпорядження власним майном та щодо його набуття із передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку реалізовувалась відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів.

При цьому, з огляду на добровільну передачу майна позивачем в іпотеку, не порушується і принцип пропорційності вжитих заходів цілям виконавчого провадження та дійсним відносинам сторін, зокрема, з огляду на те, що право мирного володіння власним майном належить не лише позивачеві, а й іпотекодержателю, у якого наявні законні очікування на повернення кредитних коштів чи на їх компенсацію за рахунок іпотечного майна, у тому числі, і у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Одночасно, судом першої інстанції визнані встановленими обставини, докази наявності яких відсутні в матеріалах справи.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що здійснення державним виконавцем передачі спірного майна стягувачу за наявності обтяжень його арештом в інтересах інших осіб та для забезпечення можливості досудового розслідування кримінального провадження, свідчить про необґрунтоване втручання державного органу в право власності ТОВ "ТЛК "Арктика" на таке майно, яке зумовило його фактичне припинення, оскільки незалежно від наявності інтересу стягувача - АТ "Ощадбанк", останнє не може бути визнано законним, а тому свідчить про порушення гарантованих ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ТОВ "ТЛК "Арктика", як власника такого майна, прав.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що оспорюваними діями були порушені права саме позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, наведені обтяження іпотечного майна були вжиті не з метою захисту прав та охоронюваних інтересів позивача, а в інтересах іншої особи - ТОВ «Інвестиційна компанія «Актив Фінанс Захід» з метою забезпечення позову останньої в господарській справі № 910/17819/16, а також з метою забезпечення речових доказів в кримінальному провадженні № 0000248.

Відповідно до правових висновків, викладених Верховним Судом України у постановах від 22.02.2017 р. у справі № 6-2677цс17, від 12.10.2016 р. у справі № 6-1981цс16 від 06.04.2016 р. у справі № 910/23970/15 та Верховним Судом у постанові від 05.09.2018 р. у справі № 330/874/15-ц головною умовою, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів підлягає встановленню наявність порушення прав і законних інтересів самої особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Як зазначає Верховний Суд у постанові № 925/1303/16 від 13.06.2018 р., посилання скаржника на ухвали, якими накладено на вищенаведене майно арешти, є безпідставним, оскільки не свідчить про порушення прав позивача та не тягне для нього жодних негативних наслідків. Дії (бездіяльність) державного виконавця при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження'', до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. При цьому, як вбачається зі змісту вказаної постанови Верховного Суду у справі № 925/1303/16, позивач просив визнати недійсними електронні торги з реалізації предмета іпотеки, в тому числі і з тої підстави, що на момент проведення електронних торгів на нерухоме майно було накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2016 р. Позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено, яким чином реалізацією майна з арештом, накладеним у кримінальному провадженні, та арештом, накладеним на іпотечне майно як забезпечення позову іншої особи в іншій господарській справі, порушено права позивача, а також не обґрунтовано яким чином наявність таких арештів впливає на можливість задоволення вимог АТ «Ощадбанк» за рахунок заставного майна з огляду на пріоритет іпотеки банку над такими обтяженнями.

Також позивачем було обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права в частині визнання недійсним акта № 53999200/24 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 23.05.2017 р.

Так, передбачена ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» процедура передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, які можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обов`язків (п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Однак за своєю правовою природою таку процедуру разом з відповідними постановою та актом державного виконавця не можуть бути ототожнені з процедурою відчуження майна з прилюдних торгів тільки тому, що за результатами проведення прилюдних торгів державний виконавець також складає акт. У відповідності до п. 8 Інструкції з примусового виконання рішень актом є документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Таким чином, передача державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна в рахунок погашення боргу, постанова, прийнята державним виконавцем у результаті цієї процедури, та складений державним виконавцем акт про передачу майна стягувачу не можуть визнаватися недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-1655цс16 від 16.11.2016 р.

Крім цього, станом на час розгляду даної справи ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію» було доповнено пунктом 7, у відповідності до якого, наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Тобто, законодавець вкотре підтвердив та встановив чіткий пріоритет позиції іпотекодержателя по відношенню до інших осіб.

Також, згідно з останньою правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/3537/17 від 23.10.2019 р., заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах виконавчого провадження, мають ту ж саму мету. Тому іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають вищий пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. У цьому разі заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна, а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень. Якщо ж майно не буде реалізоване, а іпотека буде припинена або буде знятий арешт, накладений виконавцем (зокрема, у випадку повного виконання боржником свого обов`язку), то заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, і надалі виконуватимуть функцію забезпечення позову.

При цьому, той факт, що у справі, що розглядається, торги не відбулися, а придбання предмету іпотеки відбулось на підставі ст. 49 Закону України «Про іпотеку» жодним чином не свідчить, що правовідносини не є подібними, адже у обох випадках правовідносини стосуються примусової реалізації предмету іпотеки та переходом права власності внаслідок його придбання.

Придбання іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в порядку ст. 49 Закону України «Про іпотеку» також є угодою купівлі-продажу нерухомого майна, та за своєю правовою природою прирівнюється до придбання майна з прилюдних торгів. Вказане вбачається із самого формулювання статті 49 Закону «Про іпотеку». Так, відповідно до ч. 1 вказаної статті придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/10947/17 від 30.01.2019 р. незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню позицію Великої Палати Верховного Суду.

Оскільки наявність вказаних вище арештів, накладених судом в тому числі в порядку, передбаченому КПК України, не впливає на можливість реалізації предмета іпотеки у виконавчому провадженні з метою задоволення пріоритетних вимог іпотекодержателя, вимоги позивача про визнання недійсними акта № 53999200/24 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 23.05.2017 р. та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 24.05.2017 р. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Наступна вимога позивача про скасування внесених 24.05.2017 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів № 20577387, № 21657705 про право власності Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на спірне нерухоме майно, також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про визнання недійсними акта № 53999200/24 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 23.05.2017 р. та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 24.05.2017 р.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, судом першої інстанції при прийнятті рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з`ясовані обставини справи, а тому рішення суду першої інстанції у цій справі підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з прийняттям нового рішення про повну відмову в позові з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до ст. 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 15.08.2019 р. у справі № 910/14159/17 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення.

3. В задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (04086, м. Київ, вул. Олени Теліги, 41, ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г; ідентифікаційний ) 8644 (вісім тисяч шістсот сорок чотири),50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 17.03.2020 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

В.В. Андрієнко