ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

25.02.2020 м. Ужгород Справа № 907/694/18

За позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ

з участю у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Закарпатгаз, яке в подальшому перейменоване в Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород

про стягнення 31 808 грн. 52 коп., в тому числі 21 999 грн. 60 коп. основного боргу, 7 881 грн. 39 коп. інфляційних нарахувань та 1 927 грн. 53 коп. трьох процентів річних,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Тягнибок К.О.

представники:

Позивача в режимі відеоконференції Гасай М.Б., адвокат,

довіреність № 1-861 від 29.05.2019 року

Відповідача Горбатова А.А., адвокат,

довіреність № 007Др-105-0819 від 20.08.2019 року

Третьої особи не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Акціонерним товариством Укртрансгаз, м. Київ завлено позов до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Закарпатгаз, яке в подальшому перейменоване в Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород про стягнення 31 808 грн. 52 коп., в тому числі 21 999 грн. 60 коп. основного боргу, 7 881 грн. 39 коп. інфляційних нарахувань та 1 927 грн. 53 коп. трьох процентів річних. Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 25.02.2019 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ.

Представник позивача просить суд задоволити позов в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання щодо оплати вартості наданих у жовтні 2015 року послуг з транспортування природного газу згідно Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 2/П14 від 28.09.2011 року. Зазначає про те, що позивачем на виконання умов договору відповідачу надано послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами природного газу у жовтні 2015 року в обсязі 4 073,999 тис.м.куб, на загальну суму 21 999 грн. 60 коп. відповідно до коригуючого акту наданих послуг № 10-15-2/П14/ВТВ/КОР. Наголошує на тому, що обсяг протранспортованого позивачем природного газу підтверджується Інформацією про використання природного газу ПАТ Закарпатгаз за жовтень 2015 року, який підписаний відповідачем, та згідно якого відповідач отримав природний газ на виробничо-технічні витрати та нормовані втрати в об`ємі 4073,999 тис.куб.метрів. Зазначає, що згідно п.п. 5, 6 Інформації про використання природного газу, обсяг виробничо-технологічних витрат відповідача склав обсяг природного газу в розмірі 0,538 тис.куб.м., а обсяг нормативних втрат 4073,461 тис.куб.м. та разом такі втрати складають 4 073,999 тис.куб.м.

На думку позивача, викладене підтверджує, що позивач надав саме відповідачу у жовтні 2015 року послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу в обсязі 4 073,999 тис.куб.м. від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій (ГРС), як це передбачено п. 1.1 Договору, у зв`язку з чим у відповідача виникло зустрічне зобов`язання з внесення плати за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірі, строки та порядку, передбаченими умовами Договору.

Проте, як наголошує позивач, відповідач зобов`язань з оплати наданих послуг позивачем не виконав, відмовившись від підписання акту та скріплення його печаткою, про що повідомив позивача листом від 11.07.2016 року. Позивач вважає, що така відмова від підписання акту не призводить до звільнення відповідача від обов`язку з оплати наданих послуг з огляду на умови Договору, положення чинного законодавства та судову практику.

У зв`язку з простроченням оплати, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати.

Відповідач відзивом на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначає, що ним підписано та оплачено акт наданих послуг № 10-15-2/П14 від 31.10.2015 року за договором № 2/П14, який повністю включає обсяг природного газу, що був фактично протранспортований для потреб промислових споживачів відповідача у жовтні 2015 року. Крім того, відповідач стверджує, що об`єми протранспортованого природного газу в жовтні 2015 року за Договором від 28.09.2011 року були оформлені (підписані та скріплені печатками сторін) згідно з акту від 31.10.2015 року наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, за даними якого позивачем на користь відповідача було протранспортовано 14,069 тис.м.куб. природного газу. Відповідач наголошує також на тому, що між сторонами вже було попередньо оформлено надання послуг у жовтні 2015 року за даними позивача за спірним Договором від 28.09.2011 року; інших послуг з транспортування природного газу, окрім, як в двосторонньо підписаному, скріпленому печатками організацій акті № 10-15-2/П14 від 31.10.2015 року позивач не надавав.

Відповідач також вказує на відсутність первинних документів, які б підтверджували здійснення господарської операції заявленої позивачем з транспортування позивачем природного газу в жовтні 2015 року в об`ємі 4 073,999 тис.куб.м. магістральними трубопроводами, що свідчить про відсутність господарської операції, зокрема в даному контексті, про відсутність факту транспортування позивачем природного газу в жовтні 2015 року в об`ємі 4 073,999 тис.куб.м. магістральними трубопроводами.

Відповідач покликається на те, що направляючи коригуючий акт 23.06.2016 року листом № 9132/12, позивачем не враховано, що обсяги протранспортованого газу за жовтень 2015 року вже були оформлені попередньо між Сторонами, та ні Договором, ні жодним нормативно-правовим актом не визначено права позивача здійснювати коригування обсягів протранспортованого природного газу.

Посилається на акт звірки заборгованості станом на 31.10.2015 року, в якому відображена сума заборгованості по акту наданих послуг від 31.10.2015 року по Договору № /П14 від 28.09.2011 року в розмірі 554 грн. 52 коп.

Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, письмовими поясненнями по суті спору просить позов задоволити. Вказує на те, що у зв`язку з набранням чинності Закону України від 09.04.2015 року "Про ринок природного газу", рішенням правління Компанії від 04.11.2015 року № 303 передбачено зміни до порядку реалізації природного газу з ресурсів Компанії. 3 1 жовтня 2015 року передбачається що реалізація природного газу підприємствам, які провадять діяльність з розподілу природного газу газорозподільними мережами, для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат, а також власник потреб, виключно в межах проведеної ними оплати необхідних обсягів природного газу протягом місяця передачі газу. В умовах функціонування нової моделі ринку природного газу взаємовідносини із зазначеними вище контрагентами повинні базуватись виключно на договірних засадах на економічному підході. Природний газ не повинен реалізуватися споживачам, які порушують умови договорів в частині оплати, якщо тільки Компанія не зобов`язана відповідно до тих чи інших нормативних документів реалізовувати їм газ.

Вказує на те, що будь-яка послуга, в тому числі і послуга транспортування, може бути надана лише за завданням Замовника. Чинне законодавство не передбачає примусового надання послуг - без відповідного волевиявлення Замовника послуги. НАК "Нафтогаз України" не замовляла згідно з щомісячними плановими (розрахунковими) балансами надходження та розподілу газу послугу транспортування газу в обсягах, зазначених у не підписаному акті. Обсяги газу, наведені у непідписаному акті, не надходили до магістральних газопроводів газотранспортного підприємства з ресурсів Компанії.

Наголошує на тому, що у Компанії немає достовірних відомостей стосовно транспортування позивачем обсягів газу, наведених у непідписаному Компанією акті. Якщо ж Позивач транспортував вказані обсяги газу, то робив це без дотримання вимог пунктів 2.1 та 2.7 Договору, не за завданням Замовника, а на власний розсуд, тобто за відсутності підстав для такого транспортування, в такому разі таке транспортування здійснювалось за межами Договору і не може вважатись послугою, наданою Компанії.

Третя особа зазначає також, що всі обсяги протранспортованого природного газу, зазначені в непідписаному акті, документально не підтверджені Реєстрами реалізації природного газу з ресурсів Компанії. У жовтні 2015 року Компанія не підписала (не оформила) обсяги природного газу із своїх ресурсів для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат для газорозподільних підприємств, у тому числі для ПАТ "Закарпатгаз", які зазначено в акті від 16.01.2017 року № 10-15--ПР/КОР/ВТВ7.

Вказує на те, що відповідно до пункту 3.3. Договору від 31.12.2013 року № -ПР Компанія повернула з мотивованою відмовою не підписані оригінали актів наданих послуг з транспортування природного газу на адресу АТ "Укртрансгаз" листом від 23.01.2017 року № 6-438/1.2-17. Обсяги природного газу зазначені в акті від 16.01.2017 року № 10-15--ПР/КОР/ВТВ7 наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами також оскаржувались у справі № 910/3487/17.

Рішеннями судових інстанцій у зазначеній справі у задоволенні позову АТ "Укртрансгаз" відмовлено повністю. При цьому, відповідно до даних бухгалтерського обліку станом на 31.12.2018 року у Компанії відсутня заборгованість перед АТ "Укртрансгаз" за Договором від 31.12.2013 року № -ПР.

На думку третьої особи, відповідачем не заперечується того факту, що ПАТ "Закарпатгаз" було отримано спірні обсяги природного газу, який був спожитий відповідачем для покриття власних виробничо-технологічних витрат, у зв`язку з чим відповідач зобов`язання за договором не виконав належним чином.

Окремо просить звернути увагу на те, що обставина ненадання ПАТ "Укртрансгаз" Публічному акціонерному товариству "НАК "Нафтогаз України" в спірний період послуги з транспортування вказаних обсягів природного газу встановлена рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 року у справі № 910/3487/17, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 року та постановою Верховного Суду від 17.04.2018 року.

Згідно даного рішення встановлено факт того, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не надавало ПАТ "Укртрансгаз" планового розподілу обсягів постачання природного газу та не замовляло послугу транспортування газу в обсягах, зазначених у непідписаних актах на загальну суму 45 367 786 грн. 59 коп., в тому числі газ вартість послуги по транспортуванню якого є предметом стягнення у даній справі. Також, згідно даного рішення, ПАТ "Укртрансгаз" не підтвердило відповідно до щомісячних планових (розрахункових) балансів надходження та розподілу газу наявності у замовника обсягів газу, наведених у актах, які ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відмовилось підписувати.

Третя особа вважає, що відповідачем не доведено факту того, що саме ПАТ "НАК "Нафтогаз України", було замовником послуги транспортування газу магістральними газопроводами в спірний період та за яке дане товариство повинно здійснити розрахунки з ПАТ "Укртрансгаз". При цьому, за твердження третьої особи, Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації 3акарпатгаз не надано жодних належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів в підтвердження існування між відповідачем та третьою особою договірних відносин щодо поставки даного газу, як і не доведено можливість поставки вказаного газу іншим постачальником, який і повинен проводити розрахунки по його транспортуванню.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

заслухавши пояснення представника позивача та відповідача,

суд Встановив:

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Між сторонами спору 28.09.2011 року укладено договір № 2/П14 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого визначено зобов`язання позивача Газотранспортного підприємства надати відповідачу - Замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника (відповідача) від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій, (надалі ГРС), а Замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та у порядку, передбаченими умовами договору.

Згідно п.10.1. договору передбачено, що Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, як виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31.12.2012 року, а в частині проведення розрахунків за надані Газотранспортним підприємством послуги до повного виконання Замовником своїх зобов`язань за цим договором.

Додатковою угодою № 3 від 17.01.2013 року до Договору № 2/П14 від 28.09.2011 року, окремі розділи Договору викладені в новій редакції.

Так, пунктом 2.1. вказаного Договору передбачено, що підставою для транспортування природного газу магістральними трубопроводами є підтвердження в установленому порядку Оператором Єдиної газотранспортної системи України (далі-Оператор), відповідно до щомісячного планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу природного газу, наявності в Замовника місячного обсягу газу, виділеного для забезпечення його споживачів або на власні потреби (далі - підтверджені обсяги).

Згідно п. 2.2. Договору Замовник передає Газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи Газотранспортного підприємства.

Відповідно до п. 2.4. Газотранспортне підприємство приймає газ від Замовника на пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ замовнику загальному потоці в газорозподільні мережі.

Положеннями п. 2.5. Договору визначено, що приймання-передача газу в пунктах приймання-передачі та на ГРС здійснюється Сторонами у відповідності до Порядку доступу до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого Національною комісією регулювання електроенергетики України.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що послуги в межах даного договору оформляються актами наданих послуг.

На підставі п. 3.2. Договору Газотранспортне підприємство до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірника акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газотранспортного підприємства.

Поряд з цим, п. 3.3 Договору передбачено, що Замовник протягом 2 днів з моменту одержання акту наданих послуг зобов`язується повернути Газотранспортному підприємству один примірник оригінала акту наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг. У випадку відмови від підписання акту наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню у відповідності з умовами Договору або у судовому порядку. До прийняття рішення судом обсяг газу та вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами встановлюється у відповідності до даних Газотранспортного підприємства.

Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника з Газотранспортним підприємством (п. 3.4. Договору).

Пунктом 4.2. передбачено, що кількість протранспортованого газу Газотранспортним підприємством, у тому числі газу Замовника, до мережі газорозподільного підприємства визначається приладами обліку, які встановлені на ГРС.

Порядок оплати наданих послуг врегульований розділом 5 Договору, де п .5.4. передбачає, що вартість фактично наданих Газотранспортним підприємством Замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акту наданих послуг.

Відповідно до п. 5.5. Договору оплата послуг за транспортування природного газу здійснюється Замовником (крім Гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Поряд з цим, відповідно до п. 5.8. Договору, сторони зобов`язуються щоквартально до двадцять п`ятого числа першого місяця, наступного за кварталом, на підставі відомостей про фактичну оплату послуг по транспортуванню газу та актів наданих послуг здійснювати звірку розрахунків. Звірка розрахунків оформляється сторонами актом звірки.

Згідно п. 11.1. Договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами, умови Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за надані Газотранспортним підприємством послуги до повного виконання Замовником своїх зобов`язань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

31.10.2015 року між сторонами спору складено та підписано акт № 10-15-2/П14, яким визначено надання позивачем відповідачу послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами в обсязі 14,069 тис.куб.м. у жовтні 2015 року на суму 75 грн. 97 коп. з ПДВ.

Листом від 23.06.2016 року за № 9132/12 позивач скерував відповідачу коригуючий акт наданих послуг № 10-15-2/П14/ВТВ/КОР по транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами у жовтні 2015 року в обсязі 4 073,999 тис.куб.м. на суму 21 999 грн. 60 коп.

11.07.2016 року листом за № 6 відповідач надав відповідь позивачу вказавши, що підписаний у жовтні 2015 року акт наданих послуг повністю включає обсяги природного газу, які були фактично протранспортовані для потреб промислових споживачів ПАТ Закарпатгаз; зазначені в коригуючому акті обсяги протранспортованого природного газу магістральними газопроводами є обсягами газу закупленими для потреб ВТВ на підставі договору купівлі-продажу між ПАТ НАК Нафтогаз України та ПАТ Закарпатгаз від 04.01.2013 року № 13-235-ВТВ., який виконувався в жовтні.

Також зазначено, що у жовтні 2015 року ПАТ Закарпатгаз було фактично отримано на ГРС ПАТ Укртрансгаз природний газ в обсязі 101179,978 тис.м.куб., в т.ч. для потреб ВТВ у обсязі 4075,538 тис.м.куб. Відтак, в момент переміщення газу через газорозподільні станції ПАТ Укртрансгаз від НАК Нафтогаз України до ПАТ Закарпатгаз перейшло право власності на вказані обсяги газу. Остаточні розрахунки за отриманий природний газ, включаючи послуги по його транспортуванню, ПАТ Закарпатгаз повинно провести з ПАТ НАК Нафтогаз України. В свою чергу, ПАТ НАК Нафтогаз України, яке було замовником послуг транспортування газу магістральними газопроводами, повинно здійснити розрахунки за ПАТ Укртрансгаз.

Відповідно до акту звірки розрахунків на 31.10.2015 року, за Договором № 2/П14 у позивача є дебіторська заборгованість щодо відповідача на суму 75 грн. 97 коп., а у відповідача - кредиторська заборгованість на суму 75 грн. 97 коп. перед позивачем.

Як вбачається із акту звірки розрахунків на 31.12.2015 року, за Договором № 2/П14 у позивача є дебіторська заборгованість, щодо відповідача на суму 554 грн. 52 коп., а у відповідача - кредиторська заборгованість на суму 554 грн. 52 коп. перед позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами спору виникли цивільно-правові відносини на підставі Договору, за змістом якого позивач взяв на себе зобов`язання надати послуги з транспортування природного газу, а відповідач взяв на себе обов`язок сплатити за надані послуги з транспортування природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Позивач стверджує, що ним, на виконання умов договору надано відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу у жовтні 2015 року в обсязі 4 073,999 тис.куб.м. на суму 21 999 грн. 60 коп., на підтвердження чого надає коригуючий акт наданих послуг № 10-15-2/П14/ВТВ/КОР, який був направлений відповідачу згідно листа № 9132/12 від 23.06.2016 року.

При цьому, згідно п. 3.2. Договору (з врахуванням змін відповідно до укладених додаткових угод) Газотранспортне підприємство до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірника акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газотранспортного підприємства.

Позивач скерував два примірника коригуючого акта наданих послуг № 10-15-2/П14/ВТВ/КОР за звітний місяць, а саме, жовтень 2015 року, замість 15.11.2015 року лише 23.06.2016 року.

Факт проведення позивачем господарських операцій з надання комплексу послуг, що стосується виконання ним зобов`язань за вказаним договором, повинен підтверджуватись первинними бухгалтерськими документами.

У відповідності до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва документу (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наведеним спростовуються твердження позивача про те, що обсяг протранспортованого Позивачем природного газу підтверджується Інформацією про використання природного газу ПАТ Закарпатгаз за жовтень 2015, оскільки вказаний реєстр не є належним чином оформленим первинним бухгалтерським документом.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2015 року між сторонами спору складено та підписано акт № 10-15-2/П14, яким визначено надання позивачем відповідачу послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами в обсязі 14,069 тис.куб.м. у жовтні 2015 року на суму 75 грн. 97 коп. з ПДВ.

Водночас, умовами розділу 3 Договору № 2/П14 від 28.09.2011 року не передбачено складання позивачем в односторонньому порядку коригуючих актів послуг транспортування для промислових споживачів щодо обсягів газу для виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат відповідача. Окрім того, позивачем не надано обґрунтувань з приводу того, який саме акт наданих послуг підлягає коригуванню згідно з актом № 10-15-2/П14/ВТВ/КОР.

Відповідно до акту звірки розрахунків на 31.10.2015 року за Договором № 2/П14 у позивача є дебіторська заборгованість щодо відповідача на суму 75 грн. 97 коп., а у відповідача - кредиторська заборгованість на суму 75 грн. 97 коп. перед позивачем.

Відповідно до акту звірки розрахунків на 31.12.2015 року за Договором № 2/П14 у позивача є дебіторська заборгованість, щодо відповідача на суму 554 грн. 52 коп., а у відповідача кредиторська заборгованість на суму 554 грн. 52 коп. перед позивачем. Наявність, дійсність даних актів звірки та їх підписання на момент складення з боку АТ Укртрансгаз позивачем не заперечується.

При цьому суд враховує, що до аналогічних висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 26.09.2019 року у справі № 902/747/18, у постанові від 13.09.2019 року у справі № 924/1064/18, у постанові від 23.10.2019 року у справі № 906/1043/18.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач доказів на підтвердження викладених ним у позові обставин суду не надав.

З врахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 16.03.2020 року.

Суддя Пригара Л.І.