РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2020Справа № 910/8073/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор"

до 1) Акціонерне товариство "Інг Банк Україна"

2) ІНГ Банк Н.В. (ING Bank N.V.)

про внесення змін до договорів та визнання відсутнім права

Представники сторін:

від позивача: Діденко С.М.

від відповідача 1: Бойко Г.О.

від відповідача 2: Бойко Г.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжтрасформатор" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна", ІНГ Банк Н.В. (ING Bank N.V.) про внесення змін до договорів: про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008 (у новій редакції від 11.11.2010); застави майнових прав № 08/037/Р/1 від 24.09.2008, та визнання відсутнім права, у якій просить суд:

1) внести зміни до Договору про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008 (у новій редакції від 11.11.2010), зі змінами та доповненнями, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», шляхом:

- викладення терміну «Дата Повернення Кредиту», що міститься у п. 1.1. Статті 1. «Визначення» Договору, в наступній редакції: «Дата Повернення Кредиту» означає дату, на яку Кредит має бути погашений, і співпадає з Датою Закінчення Дії Лінії;»

- викладення пункту 4.1. статті 4. Договору в наступній редакції: «Умови надання Лінії визначаються згідно наступного: (і) Лінія дозволена до отримання починаючи з дати виконання попередніх умов, викладених у Статті 18 цього Договору, та до останнього дня періоду часу, який складає 119 місяців з дати набрання законної сили останнім рішенням суду, яким вносяться зміни до підпункту (і) пункту 4.1. статті 4. Договору; (іі) Лінія діє до останнього дня періоду часу, що складає 120 місяців з дати набрання законної сили останнім рішенням суду, яким вносяться зміни до підпункту (іі) пункту 4.1. статті 4. Договору, та який є Датою Закінчення Дії Лінії;»;

- викладення пункту 5.2 статті 5 Договору в наступній редакції: «Строк кредиту не може закінчуватися після Дати Закінчення Дії Лінії;»;

- викладення підпункту (xxvi) пункту 14.1. статті 14. Договору у наступній редакції: «Для забезпечення виплати нарахованих відсотків, Сторони домовились встановити наступний графік виплат:

- з дати набрання законної сили останнім рішенням суду, яким вносяться зміни до підпункту (іі) пункту 4.1. статті 14. Договору, до Дати Закінчення Дії Лінії- щоквартальна сплата 25% від загальної суми нарахованих відсотків за поточний квартал не пізніше останнього календарного дня відповідного кварталу;

- до Дати Закінчення Дії Лінії- сплата повної суми залишку нарахованих та несплачених відсотків. Сторони домовились, що за несвоєчасну сплату Клієнтом суми Кредиту та відсотків за Договором та інші Випадки Невиконання, що мали місце до дати набрання законної сили останнім рішенням суду, яким вносяться зміни до підпункту (іі) пункту 4.1. статті 14. Договору, Банк утримується від реалізації права вимагати від Клієнта негайного погашення всіх та будь-яких Несплачених Сум, права реалізувати будь-яке Забезпечення та права стягувати з Клієнта, а Клієнт не зобов`язаний сплачувати неустойку, зазначену в пункті 16.1. Статті 16 цього Договору;»;

2) вважати Договір про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008р. (у новій редакції від 11.11.2010р.), зі змінами та доповненнями, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», зміненим з дати набрання законної сили даним рішенням суду;

3) визнати право Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» на користування Наданими Сумами на умовах Договору про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008р. (у новій редакції від 11.11.2010р.), зі змінами та доповненнями, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», до Дати Закінчення Дії Лінії.

4) внести зміни до Договору Застави Майнових прав № 08/037/Р/1 від 24.09.2008р., зі змінами та доповненнями, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», шляхом:

- викладення пункту 1.1. статті 1. Договору в наступній редакції: «Заставодавець та Банк уклали Договір про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008р. (зі змінами, які можуть вноситись до нього, і разом з усіма додатками до нього надалі - «Кредитний Договір»), у відповідності з яким Банк надає Заставодавцю у кредит грошові кошти, в забезпечення сплати та виконання Забезпеченого Зобов`язання (як цей термін визначений нижче), за яким Заставодавець повинен надати у першочергову заставу з вищим пріоритетом обтяження свої майнові права відповідно до умов цього Договору Застави (надалі - «Застава»),

У відповідності з умовами Кредитного Договору Банк погодився відкрити кредитну лінію Заставодавцю в сумі 29 900 000,00 (двадцять дев`ять мільйонів дев`ятсот тисяч доларів США) Доларів США, з останнім строком виконання, яким є Дата Закінчення Дії Лінії (як цей термін визначений у Кредитному Договорі).»;

- викладення пункту 1.9. статті 1. Договору в наступній редакції: «Договір діє доДати Закінчення Дії Лінії (як цей термін визначений у Кредитному Договорі) включно з урахуванням положень пункту 7.8 цього Договору застави. ».

5) Визнати відсутнім в ING BANK N.V. (ІНГ Банк Н.В., юридична особа, створена та існуюча за законодавством Королівства Нідерландів, ідентифікаційний код відсутній, Bijlmerplein 888, 1102 MG, Amsterdam, the Nethterlands, Белмерплейн 888, 1102 MG, Амстердам, Нідерланди) права на зворотну вимогу до Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» про стягнення в порядку регресу суми, що сплачена за Гарантією ING Bank N.V. № 2016/25/01 від 30.01.2017р. Публічному акціонерному товариству «Інг Банк України».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8073/17, розгляд справи призначено на 08.06.2017.

08.06.2017 від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

08.06.2017 від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що у позивача відсутнє право звернення до суду та вибрано невірний спосіб захисту порушеного права в частині вимог, що стосуються відповідача-2.

08.06.2017 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав: відсутній винятковий випадок у правовідносинах між позивачем та відповідачем-1 для внесення змін в договір; позивач не довів: що в момент укладення кредитного договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; що зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності; що із суті договору або звичаїв ділового обороту випливає, що ризик зміни обставин несе відповідач-2.

Також 08.06.2017 через відділ діловодства суду від відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна" надійшли: заява про відвід судді Турчин С.О., заява про виконання вимог ухвали; клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу; клопотання про закритий розгляд справи; клопотання про колегіальний розгляд справи.

08.06.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли: клопотання про призначення судової економічної експертизи; документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Турчин С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 розгляд справи відкладено на 22.06.2017.

15.06.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові пояснення та документи по справі.

16.06.2017 від відповідача 1 надійшло клопотання про припинення провадження у справі в частині вимог про відстрочення дати повернення кредиту та клопотання про відмову в частині позовних вимог про внесення змін до договору застави.

21.06.2017 від відповідача 1 надійшли додаткові пояснення щодо дійсності гарантії.

21.06.2017 від відповідача 1 надійшли заперечення на проведення експертизи у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 розгляд справи №910/8073/17 вирішено здійснювати у закритому судовому засіданні, відмовлено у задоволенні клопотання про припинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 призначено у справі №910/8073/17 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 припинено апеляційне провадження в частині оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі № 910/8073/17 про призначення експертизи, ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі № 910/8073/17 в частині зупинення провадження у справі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26.04.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі № 910/8073/17 залишено без змін.

Супровідним листом від 22.05.2018 матеріали справи направленні до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення судової експертизи.

20.06.2018 через канцелярію суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист вих. №10568/18-72 від 14.06.2018 з клопотанням судового експерта про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 поновлено провадження у справі №910/8073/17, задоволено клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Буднік М.М. про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи, зобов`язано позивача - ПАТ Публічне акціонерне товариство "Запоріжтрасформатор" провести оплату витрат на проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 провадження у справі №910/8073/17 зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

27.12.2019 через канцелярію суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 поновлено провадження у справі №910/8073/17, постановлено розгляд справи №910/910/8073/17 здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі № 910/8073/17, призначено підготовче засідання на 04.02.2020.

30.01.2020 від позивача надійшла заява про передачу матеріалів справи до Господарського суду Запорізької області для подальшого розгляду в межах справи № 908/2828/19 про банкрутство.

04.02.2020 суд постановив протокольну ухвалу про зміну найменування позивача на Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор" та відповідача 1 на Акціонерне товариство "Інг Банк Україна" та про відкладення підготовчого судового засідання 18.02.2020.

17.02.2020 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

17.02.2020 від відповідача 1 надійшли заперечення щодо висновку економічної експертизи та заперечення щодо передачі матеріалів справи до Господарського суду Запорізької області.

У підготовчому засіданні 18.02.2020 суд постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотань про колегіальний розгляд справи та передачу справи до Господарського суду Запорізької області.

Також суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.03.2020.

Судом у судовому засіданні 03.03.2020 постановлено ухвалу про закриття провадження у справі № 910/8073/17 в частині вимог до відповідача 2 - ІНГ Банк Н.В. (ING Bank N.V.) та проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.09.2008 між Акціонерним банком "Інг Банк Україна" (назву якого змінено на Акціонерне товариство "Інг Банк Україна") (далі - банк) та Відкритим акціонерним товариством "Запоріжтрансформатор" (назву якого змінено на Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор" (далі - клієнт) укладено договір про надання фінансових послуг № 08/037, який в подальшому було викладено в новій редакції від 11 листопада 2010 року (далі - договір).

В подальшому до договору про надання фінансових послуг № 08/037 неодноразово вносилися зміни.

Відповідно до п. 2.1 договору (в редакції змін та доповнень № 17), лінія відкривається в сумі 29 900 000,00 дол. США.

Згідно з п. 4.1 договору (в редакції змін та доповнень № 19), умови надання лінії визначаються згідно наступного:

(і) Лінія дозволена до отримання починаючи з дати виконання попередніх умов, викладених у статті 18 цього договору, та до 28.04.2016 року включно, що є періодом дозволеного отримання;

(іі) Лінія діє до 29.04.2016 року включно, що є Датою Закінчення Дії Лінії .

Відповідно до змін та доповнень № 3, «Дата Закінчення Дії Лінії» означає день, у який лінія закінчує діяти відповідно до статті 4 цього договору, та в який, якщо інше не встановлено договором, Несплачена сума має бути повністю сплачена клієнтом; «Дата повернення кредиту» означає дату, на яку кредит має бути погашений. Дата повернення кредиту вказується у відповідній Заявці на надання кредиту, якщо інше не передбачено умовами цього договору.

Положеннями п. 5.2 договору (в редакції змін та доповнень № 19), строк кредиту не може перевищувати 1 (один)місяць та не може закінчуватись після Дати Закінчення Дії Лінії.

Згідно з підпунктом (xxvi) пункту 14.1. статті 14. договору (в редакції змін та доповнень № 20), для забезпечення виплати нарахованих відсотків, сторони домовились встановити наступний графік виплат: 30.09.2015 - 15% від загальної суми нарахованих відсотків за період з 10.04.2015 по 29.06.2015 включно та 30% від загальної суми нарахованих відсотків за період з 30.06.2015 по 30.09.2015.

Починаючи з 30.10.2015, після підписання відповідної додаткової угоди до цього договору з новим графіком погашення відсотків згідно п.п. (xxviіі), клієнт сплачує щомісячно рівними частинами до Дати Закінчення Дії Лінії включно, нараховані відсотки в наступному порядку: 85% від загальної суми нарахованих відсотків за період з 10.04.2015 по 29.06.2015 включно; та 70% від загальної суми нарахованих відсотків за період з 30.06.2015 по 30.09.2015; та нараховані поточні відсотки; та всі нараховані і несплачені відсотки за період, починаючи з 01.12.2014.

Дата першої сплати відсотків згідно цього графіка 30.10.2015.

Клієнт має право виплачувати нараховані відсотки у сумах, що перевищують вищевказані, виконуючи зобов`язання достроково, але у будь-якому випадку не порушуючи вищезазначеного порядку.

Сторони домовились, що за несплату клієнтом суми кредиту за цим договором, що мала місце починаючи з 02.06.2015 до дати підписання Змін та Доповнень № 20, банк не має права стягувати з клієнта, а клієнт не зобов`язаний сплачувати неустойку, зазначену в п. 16.1 статті 16 цього договору, яка безпосередньо була нарахована банком щодо такої несплати у проміжок часу, зазначений вище.

В забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання фінансових послуг № 08/037, 24.09.2008 між Акціонерним банком "Інг Банк Україна" (назву якого змінено на Акціонерне товариство "Інг Банк Україна") (далі - банк) та Відкритим акціонерним товариством "Запоріжтрансформатор" (назву якого змінено на Приватне акціонерне товариство "Запоріжтрансформатор" (далі - заставодавець) укладено договір застави майнових прав № 08/037/Р/1 (далі - договір застави).

В подальшому до договору застави майнових прав № 08/037/Р/1 неодноразово вносилися зміни.

Згідно з п. 1.1 договору застави (в редакції змін та доповнень № 56) заставодавець та банк уклали договір про надання фінансових послуг, у відповідності з яким банк надає заставодавцю у кредит грошові кошти, в забезпечення сплати та виконання забезпеченого зобов`язання, за яким заставодавець повинен надати у першочергову заставу з вищим пріоритетом обтяження свої майнові права відповідно до умов цього договору застави. У відповідності з умовами кредитного договору банк погодився відкрити кредитну лінію заставодавцю в сумі 29 900 000,00 дол. США з останнім строком виконання 29.04.2016.

Відповідно до п. 1.9 договору застави, договір діє до 29.04.2017 включно, з урахуванням положень пункту 7.8 цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи 06.03.2017 позивач звернувся до відповідача-1 з листом вих. № 1/05-р-401 з пропозицією внести зміни до договору про надання фінансових послуг, у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні договору.

Однак, за твердженням позивача, вказані пропозиції залишені відповідачем-1 без відповіді та задоволення.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом зазначає, що договір про надання фінансових послуг був укладений в обставинах стабільної економіки та грошово-фінансової системи, при укладенні договору сторони виходили з обставин платоспроможності позивача, при укладенні договору сторони визначили існуючі комерційні зв`язки позивача з покупцями його продукції як істоту обставину, якою сторони керувалися при укладенні договору, однак починаючи з 2014 року, експорт продукції позивача, головним імпортером якого була Російська Федерація, різко скоротився, що призвело до загального падіння обсягу виробництва та, відповідно, зменшення розміру прибутку позивача. Як на причину, що обумовила істотну зміну обставин позивач посилається на рішення Європейського Союзу від 29.07.2014, яким схвалені санкції щодо Російської Федерації. В момент укладення договору позивач та відповідач-1 не передбачали таких обставин, що унеможливлюють раніше встановлені договірні відносини позивача з контрагентами, та не виходили з того, що така зміна обставин настане.

Крім того, позивач зазначає, що умовами кредитного договору встановлено, що оплату позивач вносить в доларах США, однак, позивач зазначає, що отримана сума кредиту для позивача є значною та позивач не може на даний час, в обсягах та на умовах, визначених банком, в умовах фінансової кризи, сплатити вказану суму.

Позивач стверджує, що виконання договору на існуючих умовах щодо терміну повернення кредиту, порушить співвідношення майнових інтересів сторін та позбавить позивача, як заінтересовану особу, того, на що він розраховував при укладенні договору, оскільки негайне повернення кредиту на умовах падіння рівня виробництва у зв`язку із істотно зниженим попитом на продукцію позивача, призведе до банкрутства позивача.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. 651, 652 ЦК України, ст. 188 ГК України, позивач просить суд:

1) внести зміни до Договору про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008 (у новій редакції від 11.11.2010), зі змінами та доповненнями, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», шляхом:

- викладення терміну «Дата Повернення Кредиту», що міститься у п. 1.1. Статті 1. «Визначення» Договору, в наступній редакції: «Дата Повернення Кредиту» означає дату, на яку Кредит має бути погашений, і співпадає з Датою Закінчення Дії Лінії;»

- викладення пункту 4.1. статті 4. Договору в наступній редакції: «Умови надання Лінії визначаються згідно наступного: (і) Лінія дозволена до отримання починаючи з дати виконання попередніх умов, викладених у Статті 18 цього Договору, та до останнього дня періоду часу, який складає 119 місяців з дати набрання законної сили останнім рішенням суду, яким вносяться зміни до підпункту (і) пункту 4.1. статті 4. Договору; (іі) Лінія діє до останнього дня періоду часу, що складає 120 місяців з дати набрання законної сили останнім рішенням суду, яким вносяться зміни до підпункту (іі) пункту 4.1. статті 4. Договору, та який є Датою Закінчення Дії Лінії;»;

- викладення пункту 5.2 статті 5 Договору в наступній редакції: «Строк кредиту не може закінчуватися після Дати Закінчення Дії Лінії;»;

- викладення підпункту (xxvi) пункту 14.1. статті 14. Договору у наступній редакції: «Для забезпечення виплати нарахованих відсотків, Сторони домовились встановити наступний графік виплат:

- з дати набрання законної сили останнім рішенням суду, яким вносяться зміни до підпункту (іі) пункту 4.1. статті 14. Договору, до Дати Закінчення Дії Лінії- щоквартальна сплата 25% від загальної суми нарахованих відсотків за поточний квартал не пізніше останнього календарного дня відповідного кварталу;

- до Дати Закінчення Дії Лінії - сплата повної суми залишку нарахованих та несплачених відсотків. Сторони домовились, що за несвоєчасну сплату Клієнтом суми Кредиту та відсотків за Договором та інші Випадки Невиконання, що мали місце до дати набрання законної сили останнім рішенням суду, яким вносяться зміни до підпункту (іі) пункту 4.1. статті 14. Договору, Банк утримується від реалізації права вимагати від Клієнта негайного погашення всіх та будь-яких Несплачених Сум, права реалізувати будь-яке Забезпечення та права стягувати з Клієнта, а Клієнт не зобов`язаний сплачувати неустойку, зазначену в пункті 16.1. Статті 16 цього Договору;»;

2) вважати Договір про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008р. (у новій редакції від 11.11.2010р.), зі змінами та доповненнями, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», зміненим з дати набрання законної сили даним рішенням суду;

3) визнати право Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» на користування Наданими Сумами на умовах Договору про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008р. (у новій редакції від 11.11.2010р.), зі змінами та доповненнями, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», до Дати Закінчення Дії Лінії.

4) внести зміни до Договору Застави Майнових прав № 08/037/Р/1 від 24.09.2008р., зі змінами та доповненнями, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», шляхом:

- викладення пункту 1.1. статті 1. Договору в наступній редакції: «Заставодавець та Банк уклали Договір про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008р. (зі змінами, які можуть вноситись до нього, і разом з усіма додатками до нього надалі - «Кредитний Договір»), у відповідності з яким Банк надає Заставодавцю у кредит грошові кошти, в забезпечення сплати та виконання Забезпеченого Зобов`язання (як цей термін визначений нижче), за яким Заставодавець повинен надати у першочергову заставу з вищим пріоритетом обтяження свої майнові права відповідно до умов цього Договору Застави (надалі - «Застава»),

У відповідності з умовами Кредитного Договору Банк погодився відкрити кредитну лінію Заставодавцю в сумі 29 900 000,00 (двадцять дев`ять мільйонів дев`ятсот тисяч доларів США) Доларів США, з останнім строком виконання, яким є Дата Закінчення Дії Лінії (як цей термін визначений у Кредитному Договорі).»;

- викладення пункту 1.9. статті 1. Договору в наступній редакції: «Договір діє до Дати Закінчення Дії Лінії (як цей термін визначений у Кредитному Договорі) включно з урахуванням положень пункту 7.8 цього Договору застави. ».

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільний кодекс України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно приписів частини 1 статті 652 ЦК у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При цьому частиною 2 статті 652 ЦК передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно з частиною 4 статті 652 ЦК зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, можливість зміни договору пов`язана безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин, а саме:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. У відповідності до даної умови, події, що викликали ускладнення у виконанні договору, і які можна назвати "істотною зміною обставин" повинні мати місце або стати відомими сторонам (заінтересованій стороні) після укладення договору;

2) зміна обставин, яка зумовлена причинами, що заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагаються, тобто події, які викликають ускладнення, не могли стороною бути розумно прийняті до уваги;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала б при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Виходячи із змісту названої умови, випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. При цьому, прийняття на себе ризику зміни обставин не обов`язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може слідувати із самого характеру та змісту зобов`язання.

З огляду на положення даної норми можливість внесення змін до договору пов`язується не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 цієї статті при істотній зміні обставин.

Наведене узгоджується із правовою позицією наведеною у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 по справі №916/545/17.

Оцінка зміни обставин як істотних повинна здійснюватись судом відповідно до критерію, що встановлений ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України, а саме зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Разом з тим, при зверненні з вимогами про зміну договору, на підставі ст. 652 Цивільного кодексу України, на позивача у відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається.

Так, в обґрунтування істотної зміни обставин позивач посилається на те, що з починаючи з 2014 року, експорт продукції позивача різко скоротився, що призвело до загального падіння обсягу виробництва та, відповідно, зменшення розміру прибутку позивача.

В той же час, суд зазначає, що і після 2014 року, коли позивач вже був обізнаний про події 2014 та їх вплив на підприємницьку діяльність позивача, про скорочення експорту продукції, про падіння виробництва, з якими позивач власне і пов`язує настання істотної зміни обставин, позивачем було укладено з банком договори про внесення змін та доповнень до договору про надання фінансових послуг, якими вносились зміни в Дату Закінчення Дії Лінії , в строк кредиту, в порядок нарахування та сплати відсотків, тобто в ті пункти договору, в якій позивач просить внести зміни в судовому порядку.

Вказане свідчить, що після настання зміни обставин сторони вносили змін в договір, тобто, вже були обізнані про зміну обставин та вчиняли відповідні дії, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача про те, що сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане.

Що стосується другої необхідної умови для зміни договору (зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися), то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, за змістом вказаної норми ризики ведення підприємницької діяльності, зокрема, ненадходження коштів від такої діяльності або надходження у розмірі меншому, ніж розраховувалось, покладаються виключно на суб`єкта такої діяльності.

Щодо посилання позивача на те, що виконання договору на існуючи умовах порушить співвідношення майнових інтересів сторін та позбавить позивача, як заінтересовану особу, того, на що він розраховував при укладенні договору, оскільки негайне повернення кредиту на умовах падіння рівня виробництва у зв`язку із істотно зниженим попитом на продукцію позивача, призведе до банкрутства позивача, то суд зазначає, що позичальник, отримавши кошти від банку та використавши їх відповідно до умов договору про надання фінансових послуг № 08/037, несвоєчасним поверненням кредиту та процентів за його користування позбавляє іншу сторону (банк) того, на що останній розраховував при укладенні кредитного договору, тобто, у даному випадку, на переконання суду, не існує порушення співвідношення майнових інтересів сторін кредитного договору.

Як встановлено судом, доводи позивача зводяться до обставин відсутності у нього грошових коштів через зміну економічної ситуації, в тому числі, через зміну кон`юнктури ринку, які викликані бойовими діями на Сході країни.

В той же час, зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційними ризиками сторін договору та не можуть бути підставами для зміни чи розірвання кредитного договору, оскільки це не є істотною зміною обставин у розумінні статті 652 ЦК України.

Обставини, на які посилається позивач, мають загальний характер, є комерційними ризиками обох сторін та у повній мірі стосуються обох сторін договору, а тому не можуть бути віднесені до обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору і виходили, що вони не настануть, у зв`язку з якими виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Щодо посилань позивача на те, що умовами кредитного договору встановлено, що оплату позивач вносить в доларах США, то суд зазначає, що укладаючи спірний договір про надання кредитної лінії в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем усіх передбачених частинами 2 і 4 статті 652 ЦК України передумов в їх сукупності для внесення змін до Договору про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008.

Щодо висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 22.06.2017, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з приписами ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, на вирішення експертизи були поставлені наступні питання: визначити основні економічні показники (ліквідності, платоспроможності та прибутковості) господарсько-фінансової діяльності Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрасформатор" на дату укладення договору про надання фінансових послуг № 08/037 - 24.09.2008, на дату викладення його в новій редакції - 11.11.2010 та на дату закінчення дії лінії - 29.04.2016. Як вказані показники характеризують господарсько-фінансову діяльність Публічного акціонерного товариства "Запоріжтрасформатор"?

Згідно з Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 10568/18-71 від 29.11.2019, фінансово-господарська діяльність ПАТ «Запоріжтрансформатор» станом на 30.06.2016 характеризується наступним чином:

- за показниками фінансової стійкості в цілому фінансовий стан товариства оцінюється як такий, що свідчить про перевищення зобов`язань над активами боржника, а розмір чистих активів має від`ємне значення та тенденцію до зниження, у зв`язку з чим вбачається, що товариство не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі і є неплатоспроможним (таблиця 1 дослідження);

- за показниками ліквідності вбачається що товариство є залежним від зовнішніх джерел фінансування та не в змозі швидко розрахуватись за своїми зобов`язаннями. Розрахований показник поточної ліквідності свідчить про перевищення оборотних активів над короткостроковими зобов`язаннями, тобто вбачається нераціональне вкладення і неефективне використання коштів товариством (таблиця № 2 дослідження);

- за показниками рентабельності вбачається неефективність господарської діяльності товариства (таблиця № 3 дослідження).

У перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з`ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства при проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи.

Однак, з наданих дослідження вбачається, що експертом не надано даних та висновків на дати, які визначав суд, а саме на дату укладення договору про надання фінансових послуг № 08/037 - 24.09.2008, на дату викладення його в новій редакції - 11.11.2010 та на дату закінчення дії лінії - 29.04.2016.

Крім того, суд оцінює Висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 10568/18-71 від 29.11.2019 разом з іншими обставинами та доказами, та зазначає, що вказаний висновок не спростовує встановлених вище обставин щодо відсутності передбачених частинами 2 і 4 статті 652 ЦК України передумов в їх сукупності для внесення змін в договір про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008.

З урахування встановлених обставин, суд відмовляє у задоволенні вимог про внесення зміни до Договору про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008 (у новій редакції від 11.11.2010).

Щодо інших заявлених вимог позивача, а саме: вважати Договір про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008р. (у новій редакції від 11.11.2010р.), зі змінами та доповненнями, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», зміненим з дати набрання законної сили даним рішенням суду; визнати право Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» на користування Наданими Сумами на умовах Договору про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008р. (у новій редакції від 11.11.2010р.), зі змінами та доповненнями, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», до Дати Закінчення Дії Лінії; внести зміни до Договору Застави Майнових прав № 08/037/Р/1 від 24.09.2008р., зі змінами та доповненнями, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» та Публічним акціонерним товариством «Інг Банк України», то суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від вимоги про внесення зміни до Договору про надання фінансових послуг № 08/037 від 24.09.2008 (у новій редакції від 11.11.2010), у задоволенні якої судом відмовлено, а тому вказані вимоги також задоволенню не підлягають.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор".

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.03.2020.

Суддя С.О. Турчин