ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2020 р. Справа№ 910/11596/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Браславець Ю.Ю.

За участю представників учасників процесу:

від позивача: адвокат Онуфрієнко М.В. - за ордером серія ТП № 106824 від 20.01.2020;

від відповідача: адвокат Кравцов А.А. - за ордером серія АА № 102678 від 26.12.2019.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" на рішення Господарського суду міста Києва 21.11.2019 у справі № 910/11596/19 (суддя Курдельчук І.Д., м. Київ, повний текст рішення складено 29.11.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ", с. Кам`яна Яруга, Чугуївський р-н, Харківська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна", м. Київ

про стягнення 353 248,06 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

27.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" (надалі - відповідач/скаржник) про стягнення заборгованості в розмірі 1 010 000,00 грн заборгованості за контрактною угодою ССУ01/05 від 28.05.2018 (надалі - Угода), а також комісії за прострочку оплати в розмірі 308 124,84 грн, 3% річних у розмірі 4 939,51 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 010,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням відповідачем умов Контрактної угоди в частині оплати вартості виконаних позивачем робіт.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва 21.11.2019 у справі № 910/11596/19 (суддя Курдельчук І.Д., м. Київ, повний текст рішення складено 29.11.2019) позов задоволено повністю.

Судове рішення прийнято з посиланням на ст.ст. 525-526, 610, 625, 629, 837, 854 Цивільного кодексу України та мотивоване тим, що обґрунтованість позовних вимог підтверджується матеріалами справи, в той час як, твердження відповідача про те, що строк оплати не настав, а позивачем порушено строки виконання робіт, спростовано документами, які подані відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржник зазначає, зокрема, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в п. 9.1 Угоди йдеться про неустойку, а не про комісію за прострочку оплати. Крім того, угодою не визначено з якого моменту чи з настанням якої події нараховується комісія за прострочку оплати. Також, місцевим господарським судом не враховано, що розмір комісії за прострочку оплати значно вищий ніж максимальний розмір нарахування пені передбачений Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

03.01.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва 21.11.2019 у справі № 910/11596/19 - без змін та зазначає, що відповідач свої зобов`язання в частині оплати виконаних робіт та поставленого устаткування не виконав у встановлений Угодою строк, то відповідно останній вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, яке тягне за собою відповідні правові наслідки.

03.02.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" надійшли додаткові пояснення у справі.

16.03.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" надійшли додаткові пояснення по справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Разіної Т.І., суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 у справі № 910/11596/19 відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" на рішення Господарського суду міста Києва 21.11.2019 у справі № 910/11596/19 призначено на 21.01.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі № 910/11596/19 оголошено перерву у даній справі до 11.02.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у справі № 910/11596/19 оголошено перерву у даній справі до 17.03.2020.

Явка представників сторін

У судове засідання, призначене на 17.03.2020 з`явилися представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" (позивача) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" (відповідача/скаржника).

В судовому засіданні 17.03.2020 представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва 21.11.2019 у справі № 910/11596/19 - скасувати.

17.03.2020 в судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва 21.11.2019 у справі № 910/11596/19 - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" (підрядник) укладено Контрактну Угоду № ССУ-01/05 (а.с.18-32, т. 1).

У відповідності до преамбули Угоди підрядник зобов`язується виконати постачання зазначених устаткування і супутніх робіт в межах контактної угоди BTS-1 від 11.04.2018 між ТОВ "Союз-Світло Україна" та Департаментом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, предметом якої є модернізація вуличного освітлення у м. Біла Церква, а замовник погоджується виплатити підряднику ціну Угоди, що підлягає виплаті відповідно до умов Угоди на умовах і в терміни, передбачені Угодою.

Згідно з п. 6.1 особливих умов Угоди, оплата замовником вартості устаткування та супутніх робіт проводиться в валюті Угоди таким способом:

(і) передоплата: 30% від ціни Угоди виплачуються протягом 30 днів після підписання Угоди, та після подання рахунку на еквівалентну суму;

(іі) проміжна плата: 60 % вартості поставленого устаткування та виміряної вартості суміжних робіт протягом періоду, що виставляється підрядником до оплати, підтверджених затвердженими замовником відповідних рахунків/форм підрядника (згідно з актом виконаних робіт по формі КБ-2в), повинні виплачуватися протягом 30 днів після отримання документів, що підтверджують поставку устаткування/матеріалів і виконання робіт на відповідну суму;

(ііі) після прийняття: 10 % від ціни Угоди за одержане устаткування та виконані роботи протягом 30 днів з дня перевірки та введення устаткування в експлуатацію, після подання рахунку та акта приймання, виданого замовником, на відповідне устаткування та супутні роботи, та документів, що підтверджують використання попереднього траншу.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" укладено Додаткову угоду № 1 до Контрактної угоди № ССУ-01/05 від 28.05.2018 (а.с. 37, т. 1).

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 28.12.2018 до Угоди ціна Угоди складає 7 715 843,87 грн.

Угоди підписані уповноваженими особами та скріплено печатками сторін.

Угоди у встановленому порядку не оспорені, не розірвані, не визнані недійсними.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Згідно із ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника та позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступних підстав.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, укладена сторонами Угода за своєю правовою природою є договором підряду.

За змістом статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов Угоди підрядником були виконані та передані замовнику, а останнім прийняті роботи на суму 7 703 120,90 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в (а.с. 39-42, 49-52 т. 1) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3: від 31.07.2018 (а.с. 38 т. 1); від 22.08.2018 (а.с. 48, т. 1); від 21.09.2018 (а.с. 54, т. 1); від 24.09.2018 (а.с. 59, т.1); від 26.10.2018 (а.с. 65, т. 1); від 27.11.2018 (а.с. 78, т. 1); від 03.12.2018 (а.с. 93, т. 1); від 12.02.2019 (а.с. 104, т. 1); від 31.05.2019 (а.с. 117, т. 1).

Вищезазначені документи підписані сторони та скріплені печатками без зауважень.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з п. 6.1 особливих умов Угоди, оплата замовником вартості устаткування та супутніх робіт проводиться в валюті Угоди таким способом:

(і) передоплата: 30% від ціни Угоди виплачуються протягом 30 днів після підписання Угоди, та після подання рахунку на еквівалентну суму;

(іі) проміжна плата: 60 % вартості поставленого устаткування та виміряної вартості суміжних робіт протягом періоду, що виставляється підрядником до оплати, підтверджених затвердженими замовником відповідних рахунків/форм підрядника (згідно з актом виконаних робіт по формі КБ-2в), повинні виплачуватися протягом 30 днів після отримання документів, що підтверджують поставку устаткування/матеріалів і виконання робіт на відповідну суму;

(ііі) після прийняття: 10 % від ціни Угоди за одержане устаткування та виконані роботи протягом 30 днів з дня перевірки та введення устаткування в експлуатацію, після подання рахунку та акта приймання, виданого замовником, на відповідне устаткування та супутні роботи, та документів, що підтверджують використання попереднього траншу.

Водночас, відповідач з травня 2018 року по лютий 2019 року перерахував позивачу грошові кошти у сумі 6 639 120,13 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 119-129, т. 1).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції вірно встановлено, що вартість виконаних, але неоплачених відповідачем робіт, строк оплати яких є таким, що настав, становить 1 181 905,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що після відкриття провадження у даній справі відповідачем було погашено заборгованість за Угодою та перераховано позивачу 1 010 000,00 грн, що підтверджується такими платіжними дорученнями: № УТ3242 від 29.08.2019 на суму 310 000,00 грн; № УТ3269 30.08.2019 на суму 24 380,00 грн; № УТЗ288 від 02.09.2019 на суму 175 620,00 грн; № УТ3292 від 02.09.2019 на суму 500 000,00 грн (а.с. 168-171, т.1).

Також, крім основного боргу позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача 308 124,84 грн комісії за прострочку оплати, інфляційні втрати - 1 010,00 грн та 3 % річних - 4 939,51 грн.

Із приводу цієї частини позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Твердження відповідача про те, що строк оплати не настав, а позивачем порушені строки виконання робіт, спростовані матеріалами справи, оскільки останній акт в рамках Угоди було підписано сторонами без зауважень та оформлено 31.05.2019, тобто строк оплати настав 30.06.2019.

У відповідності до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем його грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційної складової боргу є такими, що заявлені позивачем правомірно та є арифметично правильні.

У відповідності до пункту 10.3 Особливих умов Угоди, сторони узгодили умови Угоди, в тому числі у частині сплати комісії.

З матеріалів справи вбачається та доведено позивачем прострочення зі сторони відповідача, а тому є підстави для стягнення комісії у сумі 308 124,84 грн, що складає 0,5 % від ціни Угоди за кожен тиждень прострочення (вісім тижнів, а саме з 01.07.2019 по 25.08.2019). Відтак, здійснений позивачем розрахунок комісії є арифметично вірним.

Щодо доводів наведених у апеляційній скарзі, то слід зазначити наступне.

Скаржник в апеляційній скарзі вказує зокрема, на безпідставність стягнення з нього судового збору з огляду, зокрема, на те, що провадження у справі було відкрите 30.08.2019, а станом на дату відкриття провадження у справі сума грошових коштів, заявлених до стягнення складала 675 620,00 грн, а не 1 010 000,00 грн, як було заявлено позивачем.

Проте, вищевказані доводи скаржника є необґрунтованими, оскільки останнім не враховано той факт, що позовна заява була направлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" 23.08.2019 та отримана Господарським судом міста Києва 27.08.2019 тобто станом на момент, коли заборгованість складала саме 1 010 000,00 грн, в той час як оплата скаржником на користь позивача 310 000,00 грн та 24 380,00 грн відбулась лише 29.08.2019 та 30.08.2019.

Крім цього, на переконання скаржника, стягнення з нього комісії за прострочку оплати є незаконним.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зобов`язання позивача за Контрактною угодою № ССУ-01/05 від 28.05.2018, а саме - постачання устаткування і супутніх робіт в межах контрактної угоди BTS-1 від 11.04.2018 було виконано в повному обсязі. На виконання умов Угоди підрядником були виконані та передані Замовнику, а останнім прийняті без зауважень роботи на суму 7 703 120,90 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3: від 31.07.2018; від 22.08.2018; від 21.09.2018; від 24.09.2018; від 26.10.2018; від 27.11.2018; від 03.12.2018; від 12.02.2019; від 31.05.2019.

Вказані документи були підписані сторони та скріплені печатками без зауважень.

Разом з тим, скаржником не надано належних доказів невиконання позивачем умов Угоди, які б свідчили про ненастання обов`язку з оплати послуг відповідачем.

Як зазначалося вище, Угода у встановленому порядку не була оспорена, розірвана чи визнана недійсною, як і підписані сторонами Акти.

З огляду на те, що скаржник свої зобов`язання в частині оплати виконаних робіт та поставленого устаткування не виконав у встановлений Угодою строк, то відповідно останній вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки.

Щодо посилань скаржника на безпідставність задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 12 000,00 грн, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом, як представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" було взято участь у судових засіданнях у Господарському суді міста Києва 24.09.2019, 05.11.2019 та 21.11.2019, крім того, в матеріалах справи міститься складена та підписана адвокатом відповідь на відзив по справі, оплата послуг позивачем на користь адвокатського бюро відповідно до договору про надання правової допомоги адвокатським бюро «Юлії Крат» Товариству з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" послуг, пов`язаних з розглядом справи, є підставою для задоволення вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд не дослідив обставини, пов`язані з наявністю чи відсутністю доказів на підтвердження фактичного здійснення позивачем витрат на професійну правову допомогу є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

За таких обставин решту аргументів відповідача (скаржника), окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва 21.11.2019 у справі № 910/11596/19 підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача (скаржника).

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Світло Україна" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва 21.11.2019 у справі № 910/11596/19 залишити без змін.

3. Справу № 910/11596/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 19.03.2020.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова