ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

16 березня 2020 року Справа № 915/288/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.

розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦОБОРУДОВАНИЕ" (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 16, ідентифікаційний код 31043840)

до відповідача: Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 27, корпус 1; ідентифікаційний код 22440366)

про: визнання частково недійсним рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.12.2019 № 40-ріш

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦОБОРУДОВАНИЕ" звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними пунктів 1, 3, 5, 7 рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 40-ріш від 26.12.2019 по справі № 2-26.206/41-2019 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦОБОРУДОВАНИЕ".

Ухвалою суду від 16.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.04.2020.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову б/н від 12.03.2020 (вх. № 3217/20 від 13.03.2020), в якій він просить суд:

- зупинити дію рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.12.2019 № 40-ріш по справі № 2-26.206/41-2019 до набрання законної сили рішенням суду по даній справі;

- заборонити Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України, Антимонопольному комітету України, їх структурним підрозділам та посадовим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані зі стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦОБОРУДОВАНИЕ" грошових коштів у вигляді штрафу на загальну суму 168 тис. гривень, накладеного рішенням Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.12.2019 № 40-ріш по справі № 2-26.206/41-2019.

Вказана заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що в результаті винесеного рішення адміністративною колегією Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.12.2019 № 40-ріш "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" без урахування строку на його оскарження, останнє було розміщене на сайті Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, а позивач зазначений таким, що вже притягнений до відповідальності та зобов`язаний сплатити накладені на нього штрафні санкції.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 40-ріш від 26.12.2019 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", Комунальне підприємство "Експлуатаційне лінійне управління автодоріг", Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦОБОРУДОВАНИЕ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будексп" вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів UA-2019-02-26-001064-с та UA-2019-03-22-001665-с, що проводив Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської області

Частиною 4 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що з метою захисту суспільних інтересів чи відвернення негативних або непоправних наслідків для суб`єктів господарювання органи Антимонопольного комітету України приймають рішення про визнання рішення, прийнятого відповідно до частини першої цієї статті, частини першої статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", таким, дія якого не зупиняється у зв`язку з: порушенням господарським судом провадження у справі про визнання його недійсним; переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду. Рішення органу Антимонопольного комітету України, передбачене цією частиною, може бути прийняте за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи органів Антимонопольного комітету України. Таке рішення може прийматись як перед поданням відповідної заяви до господарського суду, так і після подання такої заяви, якщо господарським судом не зупинено дію рішення органу Антимонопольного комітету України, що оскаржується.

Відповідно до частин 3, 4 статті 60 "Про захист економічної конкуренції" прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою 4 цієї статті.

Порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Враховуючи те, що виконання рішення органу Антимонопольного комітету України щодо накладення штрафу зупиняється на час розгляду відповідної справи господарським судом на підставі частини четвертої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у суду відсутні підстави для заборони Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України, Антимонопольному комітету України, їх структурним підрозділам та посадовим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані зі стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦОБОРУДОВАНИЕ" грошових коштів у вигляді штрафу на загальну суму 168 тис. гривень, накладеного рішенням Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.12.2019 № 40-ріш по справі № 2-26.206/41-2019.

Згідно з частиною 5 статті 60 цього Закону незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України.

Статтею 17 Закону України "Про державні закупівлі" встановлено, що замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо суб`єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів); таким чином, відповідач позбавлений права на участь у процедурах державних закупівель.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік заходів забезпечення позову.

Водночас, частиною 11 ст. 137 ГПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у ст. 14 ГПК України та полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, враховуючи загальні вимоги, передбачені статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Оскільки у цій справі предметом позову є немайнова вимога про визнання недійсними пунктів 1, 3, 5, 7 рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 40-ріш від 26.12.2019 по справі № 2-26.206/41-2019 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині стосовно позивача, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то для задоволення заяви позивача про забезпечення позову суд повинен дослідити наявність такої підстави для вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Тобто має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявлених заходів забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що частина 5 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є спеціальною нормою, яка застосовується до правових відносин, що регулюються цим Законом, і згідно з якою дія рішення органу Антимонопольного комітету України може бути зупинена господарським судом лише за наявності достатніх підстав.

Право суду зупинити дію оскаржуваного рішення органу Антимонопольного комітету України за заявою, поданою суду відповідно до частини 5 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не може розглядатися як підстава для забезпечення позову.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до антиконкурентного законодавства рішення органів Антимонопольного комітету України приймаються з метою припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема - антиконкурентної змови під час торгів, а згідно з приписом частини 11 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Крім того, суд вказує, що забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 40-ріш від 26.12.2019 до набрання рішенням суду законної сили, призведе до продовження позивачем діяльності на противагу рішенню, згідно з яким така діяльність визнана протиправною (здійснення антикорупційних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів).

Наведені правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин викладені у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №916/495/19, від 14.11.2019 у справі №914/938/19.

З огляду на вищевикладене, оскільки правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову суд на даний час не вбачає, тому у задоволенні заяви відмовляє.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви, сплачена сума судового збору за її подання відноситься на заявника та йому не відшкодовується.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦОБОРУДОВАНИЕ" б/н від 12.03.2020 (вх. № 3217/20 від 13.03.2020) про забезпечення позову відмовити.

2. Надіслати заявнику акт Відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.С. Адаховська