УХВАЛА

м. Київ

19.03.2020Справа № 910/3891/20

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСТ АВТОМАТИК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА ІНТЕРНЕШНЛ"

про стягнення 28 250,00 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПСТ АВТОМАТИК" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА ІНТЕРНЕШНЛ" (відповідач) про стягнення 28250,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 20/02-01-юр від 21.02.2020 (вх. № 3891/20 від 16.03.2020), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін та інших учасників справи.

Проте, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не зазначено відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, разом з тим не зазначено і про те, що позивачу не відомі такі дані.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач не дотримався вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують викладені позивачем обставини, правових підстав позову.

Так, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 28250,00 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що невиконання відповідачем зобов`язань з доставки товару згідно заяки на міжнародну доставку спричинило позивачеві реальні збитки в сумі вартості повторної оплати за повторне виготовлення товару в сумі 28250,00 грн. Отже, фактично позивачем заявлено вимоги про відшкодування збитків в наведеній сумі.

Разом з цим, позовна заява не містить зазначення доказів на підтвердження здійснення позивачем оплати за товар, доставка якого здійснювалась відповідачем згідно заяки на міжнародну доставку та міжнародної накладної 4 від 28.11.2018. А також, позовна заява не містить зазначення доказів на підтвердження здійснення позивачем "повторної оплати за повторне виготовлення товару" у сумі 28250,00 грн.

Також, позивачем не надано нормативно-правове обгрунтування підстав позову про відшкодування збитків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Між тим, позивачем до позовної заяви додано копію платіжного доручення № 3805 від 20.01.2020 на суму 2102,00 грн, яка фактично містить лише відтиск печатки та підпис платника, тоді як у вказаному платіжному дорученні відсутні відбиток печатки (штампу) та підпис працівника банку (філії, відділення), інші реквізити, які б свідчили про здійснення відповідної касової операції. Проте, копія платіжного доручення не може бути належним доказом сплати судового збору.

За наведених обставин, позивач не дотримався вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач також не дотримався вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Аналогічні норми містить ч. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", згідно яких у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Частиною 1 статті 10 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Конституцією України статус державної мови надано українській мові (частина перша статті 10).

Суд звертає увагу, що до позовної заяви в якості додатку № 3 додано "копію підтвердження замовлення на виготовлення такого ж товару від компанії - виробника EFAFLEX від 21.01.2019" на іноземній мові без нотаріально засвідченого перекладу цього документу на українську мову.

Крім того, у позовній заяві позивач посилається на міжнародну накладну 4 від 28.11.2018, тоді як такий доказ (оригінал або належним чином засвідчену копію) позивачем до позовної заяви не додано.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 2, 5 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- зазначити відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача;

- зазначити / надати докази на підтвердження здійснення позивачем оплати за товар, доставка якого здійснювалась відповідачем згідно заяки на міжнародну доставку та міжнародної накладної 4 від 28.11.2018;

- зазначити / надати докази на підтвердження здійснення позивачем "повторної оплати за повторне виготовлення товару" у сумі 28250,00 грн;

- надати нормативно-правове обгрунтування підстав позову про відшкодування збитків;

- надати докази сплати судового збору у встановленому порядку (оригінал платіжного доручення № 3805 від 20.01.2020);

- надати нотаріально засвідчений переклад на українську мову документа, зазначеного у додатку № 3 до позовної заяви;

- надати міжнародну накладну 4 від 28.11.2018 (оригінал або належним чином засвідчену копію).

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача;

- зазначення/ надання доказів на підтвердження здійснення позивачем оплати за товар, доставка якого здійснювалась відповідачем згідно заяки на міжнародну доставку та міжнародної накладної 4 від 28.11.2018;

- зазначення/ надання доказів на підтвердження здійснення позивачем "повторної оплати за повторне виготовлення товару" у сумі 28250,00 грн;

- надання нормативно-правового обгрунтування підстав позову про відшкодування збитків;

- надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку (оригінал платіжного доручення № 3805 від 20.01.2020);

- надання нотаріально засвідченого перекладу на українську мову документа, зазначеного у додатку № 3 до позовної заяви;

- надання міжнародної накладної 4 від 28.11.2018 (оригінал або належним чином засвідчену копію).

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 19.03.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Гумега