ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/275/20

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши справу №916/275/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (вул. Борщагівська, буд. 145, м. Київ, 03056, )

до відповідача Управління поліції охорони в Одеській області (вул. Академіка Філатова, буд. 70 корпус А, м. Одеса, 65074, )

про зобов`язання вчинити певні дії 6967,60 грн.

представники сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Українська охоронно-страхова компанія" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Управління поліції охорони в Одеській області, в якому просить зобов`язати відповідача передати у власність позивачу транспортний засіб Volkswagen Polo, р.н. 16 1601, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , на виконання умов пункту 15.10 та підпункту 17.2.20 пункту 17.2. Договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) №ДМт06-0.0000163 від 18.11.2016.

В обґрунтування позову посилається на укладення між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту, предметом страхування якого є майновий інтерес, пов`язаний із володінням та (або) розпорядженням та (або) користування транспортним засобом Volkswagen Polo, р.н. 16 1601, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 . У період дії договору сталася ЛТП, внаслідок якої відбулась повна конструктивна загибель автомобіля. При цьому виплата страхового відшкодування відбувалась на підставі п.15.10 Договору за варіантом 1, відповідно до якого виплата відшкодування відбувається за умови передачі пошкодженого застрахованого ТЗ Страховику. Позивач вказує, що ним виплачено страхове відшкодування у повному обсязі, однак відповідач зобов`язання щодо передачі ТЗ не виконав.

Ухвалою від 10.02.2020 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 11.03.2020.

28.02.2020 від відповідача надійшов відзив (вх.№5239/20), в якому зазначено, що ним визнаються обставини, викладені у позовній заяві, також відповідач не просить стягувати судовий збір.

11.03.2020 оголошено перерву до 12.03.2020.

11.03.2020 представником відповідача надано заяву про визнання позову в повному обсязі (вх.№6272/20).

12.03.2020 представники сторін у судове засідання не з`явились. Складено вступну та резолютивну частини рішення, а також вступну та резолютивну частини ухвали про повернення судового збору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» та Управлінням поліції охорони в Одеській області був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) №ДМт06-0.0000163 від 18.11.2016 (далі - Договір).

Відповідно до п.4 Договору, предметом страхування є майновий інтерес Страхувальника, пов`язаний з володінням та (або) розпорядженням, та (або) користуванням транспортним засобом (далі - ТЗ), а саме: Volkswagen Polo, р.н. 16 1601, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 . Пунктом 4 Договору також передбачено, що за цим Договором Страховик зобов`язується при настанні передбаченого цим Договором страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми за збитки, понесені внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу. Зазначений вище застрахований ТЗ належить відповідачу згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 28.04.2016.

П.9 Договору встановлено, що строк його дії становить 12 місяців - з 00 год 00 хв 22.11.2016 до 24 год 00 хв 21.11.2017.

Відповідно до пп.5.1.1. Договору до страхових ризиків віднесено ДТП. У період дії Договору страхування 30.09.2017 на 212 км+150 м автодороги «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ТЗ зазнав значних механічних пошкоджень, що підтверджується страховим Актом №05-18 та не заперечується відповідачем.

За результатами страхового розслідування даної події позивачем було визнано повну конструктивну загибель ТЗ.

Згідно з п.15.9 Договору при повній фактичній або конструктивній загибелі застрахованого ТЗ, а також у випадку, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує 80% його дійсної (оціночної) вартості на момент укладення Договору страхування, виплата страхового відшкодування здійснюється на умовах «повна загибель транспортного засобу».

При цьому виплата відповідачу страхового відшкодування відбувалась на підставі п.15.10 Договору за варіантом 1. Так, відповідно до п.15.10 Договору «При врегулюванні збитку на умовах «повна загибель ТЗ» за вибором Страховика можлива виплата відшкодування за одним із 2-х варіантів:

Варіант 1. У розмірі страхової суми з урахуванням умов Договору за умови передачі пошкодженого застрахованого ТЗ Страховику. У цьому випадку ТЗ повинен бути знятий Страхувальником з обліку в органах реєстрації (Митниця, МВС).

При цьому витрати Страхувальника на зняття ТЗ з обліку страхуванням не покриваються. При передачі ТЗ Страховику повинен складатися Акт огляду ТЗ із зазначенням комплектації…».

Страхова сума по ТЗ становить 332700,00 грн. (п.1 додатку №1 до Договору). При цьому, відповідно до п.10.1 Договору у випадку, якщо виплата страхового відшкодування здійснюється на умовах «повна загибель транспортного засобу» (п.15.9 Договору), то безумовна франшиза встановлюється рівною величині, вказаній в пп.5.2.3. Договору, тобто становить 10%. Отже, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 299430,00 грн. (90% від 332700,00 грн.).

23.10.2019 подію було визнано страховою, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено Страховий акт №05-18. Позивачем було виконано свої договірні зобов`язання зі сплати страхового відшкодування, що підтверджується наступними документами:

1) платіжне доручення №2215 від 25.10.2019 на суму 90000,00 грн.;

2) платіжне доручення №2274 віл 15.11.2019 на суму 109430,00 грн.;

3) платіжне доручення №2322 від 10.12.2019 на суму 100000,00 грн.

Відповідно до п.17.2.20 Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 01.12.2016) за умови виплати Страховиком Страхувальнику повного страхового відшкодування за ТЗ на умовах «повна загибель ТЗ» (Варіант 1 у п.15.10 Договору) Страхувальник зобов`язаний передати Страховику у власність відповідний ТЗ.

Згідно з п.17.3.5 Страховик має право одержати від Страхувальника пошкоджений ТЗ за умови виплати повного страхового відшкодування за ТЗ на умовах «Повна загибель ТЗ».

Матеріали справи не містять доказів передачі ТЗ Страховику, таким чином судом встановлено порушення відповідачем умов Договору.

Позивачем було направлено відповідачеві претензію від 09.01.2020 з вимогою щодо виконання договору, яка не була задоволена відповідачем, у відповідь на претензію надано відповідь від 27.01.2020 про неможливість задовольнити її.

Зазначені обставини у повному обсязі визнаються відповідачем, який вказує, що не мав можливості передати ТЗ, оскільки не міг зняти його з обліку в органі реєстрації (сервісний центр МВС) у зв`язку з невизначеністю процедури такого зняття з обліку.

Відповідно до ч.1 ст.75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Стаття 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч. ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, які підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки ухвалою від 12.03.2020 судом вирішено питання про повернення 50% судового збору позивачеві, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 50% витрат зі сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15,16, 202, 525, 526, 610, 620, 629 ЦК України, ст.ст. 17, 18, 19, 22, 26, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» ст.ст.46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (вул. Борщагівська, буд. 145, м. Київ, 03056, ) до Управління поліції охорони в Одеській області (вул. Академіка Філатова, буд. 70 корпус А, м. Одеса, 65074, ) про зобов`язання передати у власність транспортний засіб, - задовольнити.

2. Зобов`язати Управління поліції охорони в Одеській області (вул. Академіка Філатова, буд. 70 корпус А, м. Одеса, 65074, ) передати у власність Приватному акціонерному товариству "Українська охоронно-страхова компанія" (вул. Борщагівська, буд. 145, м. Київ, 03056, ) транспортний засіб Volkswagen Polo, р.н. 16 1601, 2016 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 .

3. Стягнути з Управління поліції охорони в Одеській області (вул. Академіка Філатова, буд. 70 корпус А, м. Одеса, 65074, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (вул. Борщагівська, буд. 145, м. Київ, 03056, ) 1051,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені 12.03.2020. Повний текст рішення складений та підписаний 17 березня 2020 р.

Суддя Р.В. Волков