ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2020 р. Справа№ 910/13676/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 (повний текст складено 09.12.2019)

у справі № 910/13676/19 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія Укренерго"

про стягнення 64 093 грн. 24 коп.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення суми 64 093 грн. 24 коп. основного боргу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що не погоджується із розміром коштів, зазначених в акті про припинення використання РПС від 21.08.2019, оформленого відповідачем, в сумі 216 599 грн. 28 коп. (без ПДВ) та вважає, що кошти, які підлягають поверненню позивачу за припинення використання РПС становлять: оплата за реалізований 1 МВт 01.09.2019 та 5 МВт на період 02.09.2019-30.09.2019 у відповідності до Методики розрахунків величин повернення коштів за припинення РПС, у зв`язку з чим просить суд стягнути різницю з відповідача, відповідно до свого розрахунку, в розмірі 64 093 грн. 24 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 у справі № 910/13676/19 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 у справі № 910/13676/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а тому дійшов хибних висновків, порушив права скаржника та прийняв незаконне рішення, відмовивши в позові.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" у справі № 910/13676/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Згідно ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи (ч. 2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 у справі № 910/13676/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрітеренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 у справі № 910/13676/19. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

10.02.2020 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 у справі № 910/13676/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволені апеляційної скарги Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" , з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - позивач, замовник) та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач, виконавець), було укладено договір про доступ до пропускної спроможності міждержавних електричних мереж України (далі - договір), який є договором приєднання згідно зі ст. 634 Цивільного кодексу України від 07.12.2018. Договір затверджений наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 05.12.2017 № 379 (зі змінами відповідно до наказу ДП «НЕК «Укренерго» № 642 від 03.12.2018).

В п. 2.1. договору сторони зазначили, що у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець надає замовнику доступ через міждержавні перетини для експорту та/або імпорту електричної енергії, вказані у додатку 1 до цього договору, а замовник у порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується оплатити цей доступ та реалізовувати свої права та обов`язки відносно розподіленої на відповідному аукціоні пропускної спроможності.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що згідно із цим договором замовник отримує доступ в обсязі, який визначається за результатами річного та/або місячного та/або добового аукціонів, проведених відповідно до Порядку проведення електронних аукціонів.

За умовами визначеними в п. 4.1.1. договору використання розподіленої пропускної спроможності замовником здійснюється шляхом подання виконавцю добових погодинних графіків експорту/імпорту електричної енергії за результатами річного та/а бо місячного та/або добового аукціонів на відповідному резерву на умовах та в строки, визначені Порядком проведення електронних аукціонів, згідно з формою, визначеною аукціонною платформою, або, в разі застосування резервного механізму, згідно з визначеною виконавцем формою.

Відповідно до розділу ХІV Порядку проведення електронних аукціонів з розподілення пропускної спроможності міждержавних електричних мереж, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 28.03.2017 №426, учасник розподілення має право припинити повністю або частково використання розподіленої пропускної спроможності (далі - РПС).

В п. 4.3.2 договору сторони визначили право замовника в порядку та на умовах, передбачених Порядком проведення електронних аукціонів, припинити повністю або частково використання розподіленої пропускної спроможності, набутої в результаті річного аукціону та/або отриманої пропускної спроможності за пріоритетним доступом та/або отриманої через механізм передачі відповідно до Порядку проведення електронних аукціонів. При повному припиненні замовник припиняє всю величину наявних РПС до кінця дії відповідного резерву. При частковому припиненні величина РПС повинна бути незмінною протягом дії резерву відповідного календарного місяця.

Замовник, що припинив використання РПС, не звільняється від виконання своїх фінансових зобов`язань перед виконавцем в разі повного або часткового розподілення або нерозподілення пропускної спроможності . У разі якщо гранична ціна доступу додатково виставлених обсягів пропускної спроможності менша, більша або дорівнює граничній ціні, яка склалася згідно з результатами відповідного аукціону, виконавець сплачує замовнику вартість, яка визначається відповідно до методики, наведеної в додатку 1 до цього договору, у строк, визначений цим договором (п. 4.3.15 договору).

08.08.2019 позивач здійснив припинення використання РПС, набутої на річному аукціоні, зокрема за міждержавним перепитом Україна-Угорщина на вересень 2019 року величиною 5 МВт та аукціонним офісом відповідно погоджене таке припинення.

20.08.2019 було опубліковано результати аукціону з розподілення пропускної спроможності міждержавних електричних мереж на період 01.09.2019-30.09.2019 (далі - місячний аукціон). Аукціонним офісом розподілено всю вільну пропускну спроможність, у тому числі за резервом 1 величиною 1 МВт за граничною ціною 123,13 грн/МВт*год та за резервом 2 величиною 259 МВт за граничною ціною 76,74 грн/МВт*год.

За даними електронної аукціонної платформи, сума повернення коштів за припинення РПС ДПЗД "Укрінтеренерго" розраховано виходячи з реалізованих 1 МВт за 01.09.2019 та 4 МВт за 02.09.2019-30.09.2019.

21.08.2019 на електрону адресу позивача надійшов акт про припинення використання РПС від 21.08.2019 (далі - акт).

Спір у справі виник у зв`язку з непогодженням позивача із розміром коштів, зазначених в акті, що підлягають поверненню позивачу за припинення РПС, у зв`язку з чим позивач листом від 21.08.2019 № 44/03.02-1111 виставив претензію відповідачу з вимогою оплати суми коштів за реалізований 1 МВт 01.09.2019 та 5 МВт на період 02.09.2010-30.09.2019 у відповідності до Методики розрахунку величини повернення коштів за припинення РПС, що є додатком 1 до договору, з урахуванням математичного округлення величин у Мегаватах, на що відповідач у своєму листі № 01/34028 від 03.09.2019 не погодився із розрахунками позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача про стягнення суми 64 093 грн. 24 коп. основного боргу з відповідача не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) відповідач виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

За умовами визначеними в п. 1.2 договору замовник отримує послугу виконавця з надання доступу до пропускної спроможності міждержавних електричних мереж України для експорту та/або імпорту електричної енергії.

Розподіл міждержавних пропускних спроможностей електричних мереж здійснюється у відповідності до "Порядку проведення електричних аукціонів з розподілення пропускної спроможності міждержавних електричних мереж", затверджених постановою НКРЕКП № 426 від 28.03.2017 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 4.3 Порядку при визначенні річного та місячних резервів аукціонний офіс керується принципом максимального безперервного надання доступу до пропускної спроможності міждержавних електричних мереж України. Аукціонному офісу забороняється здійснювати дії щодо ділення безперервного періоду надання доступу та об`єднання річних або місячних резервів.

Доступ до пропускної спроможності міждержавних електричних мереж України учасники аукціону отримують виключно за результатами аукціону, передбаченого цим Порядком, за винятком пропускної спроможності, щодо якої відповідно до законодавства надано пріоритетний доступ. За результатами аукціону енергопостачальники мають право використовувати пропускну спроможність для здійснення експортних та/або імпортних операцій з електричною енергією. (п.1.3 Порядку).

Відповідно до п. 14.1. Порядку користувач РПС, набутої в результаті річного аукціону, чи передачі РПС, чи набуття пріоритетного доступу, має право в порядку та на умовах, передбачених цим Порядком, припинити повністю або частково використання РПС. При повному припиненні користувач РПС припиняє всю величину наявних РПС до кінця дії відповідного резерву. При частковому припиненні величина РПС повинна бути незмінною протягом дії резерву відповідного календарного місяця.

При цьому, відповідно до п. 12.1 користувач РПС на власний ризик та розсуд через застосування механізмів, передбачених цим Порядком, здійснює використання та/або передачу, та/або припинення використання розподіленої пропускної спроможності.

Відповідності до п. 14.7 Порядку пропускна спроможність, щодо якої користувач РПС здійснив припинення, стає вільною та підлягає виставленню аукціонним офісом на чергові місячний та/або добові аукціони.

Згідно до п. 14.8 Порядку величини РПС, що підлягають виставленню аукціонним офісом на черговий місячний аукціон у результаті припинення використання РПС, мають бути незмінними цілими величинами у мегаватах (МВт) протягом усього періоду.

Відповідно до п. 14.9 Порядку користувач РПС, що припинив використання РПС, не звільняється від виконання своїх фінансових зобов`язань перед аукціонним офісом у разі повного або часткового розподілення або нерозподілення пропускної спроможності. У разі якщо гранична ціна доступу додатково виставлених обсягів пропускної спроможності менша, більша або дорівнює граничній ціні, яка склалася згідно з результатами відповідного аукціону, аукціонний офіс сплачує користувачу РПС вартість, яка визначається за результатами відповідних аукціонів у спосіб та у строк, визначений договором про доступ до пропускної спроможності.

Згідно п. 14.13 Порядку користувач РПС виставляє рахунок аукціонному офісу, виходячи з інформації, що стала доступною на аукціонній платформі або в разі застосування резервного механізму на офіційному веб-сайті аукціонного офісу та в повідомленні користувачу РПС на електронну адресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про ринок електричної енергії" в електроенергетиці України діє єдина диспетчерська система оперативно-технологічного управління виробництвом, передачею, розподілом та споживанням електричної енергії. Функції диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ОЕС України та організацію паралельної роботи з енергетичними системами інших держав здійснює оператор системи передачі (НЕК "Укренерго").

Відповідач є єдиним державним підприємством, яке згідно із ст. 14 Закону України "Про електроенергетику" виконує функції диспетчерського об`єднання енергетичною системою, а також здійснює передачу електроенергії магістральними та міждержавними електричними мережами.

Пунктами 7 та 8 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі здійснює диспетчерське (оперативно-технологічне) управління режимами роботи ОЕС України відповідно до цього Закону, кодексу системи передачі та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та забезпечує операційну безпеку ОЕС України.

08.08.2019 позивач здійснив припинення використання РПС, набутих на річному аукціоні, зокрема за міждержавним перетином Україна-Угорщина на вересень 2019 року величиною 5 МВт, а аукціонним офісом відповідно погоджено таке припинення.

20.08.2019 опубліковано результати аукціону з розподілення пропускної спроможності міждержавних електричних мереж на період 01.09.2019-30.09.2019 та розраховано суму повернення коштів в розмірі 216 599 грн. 28 коп. розраховано виходячи з реалізованих 1 МВт за 01.09.2019 та 4 МВт за період 02.09.2019-30.09.2019, про що відповідачем складений акт від 21.08.2019 та направлений позивачу на електронну адресу (копія акту належним чином засвідчений та наявний у матеріалах справи).

Відповідно до пункту 4 Методики розрахунку величини повернення коштів за обмеження РПС, що є додатком 2 до Договору, при визначенні величини прав на РПС після обмеження, результати розрахунків округлюються до меншого значення у МВт.

Відповідно до статті 8 Цивільного кодексу України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, зони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

При здійсненні розрахунку суми коштів, які підлягають поверненню позивачу в розмірі 216 599 грн. 28 коп. відповідач використовував Методику розрахунку величини повернення коштів за обмеження РПС, що є додатком 2 до договору та при визначенні прав на РПС після обмеження, результати розрахунків округлюються до меншого значення МВт.

Щодо розрахунку величин припинених РПС по відповідному резерву, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неможливе використання математичного округлення з причин виникнення випадків з відшкодування учасниками розподілення за більшу кількість РПС, ніж вони повернули, адже при застосуванні відповідачем математичного округлення до часток припинення РПС у кожному резерві викличе ситуацію, коли суми округлених часток та раніше нерозподілених РПС перевищать величини доступних пропускних спроможностей, що призведе до порушення операційної безпеки ОЕС України.

Позивач зазначив, що відповідач фактично визнає, що починаючи з 2016 року йому відомо про недоліки розрахунків величин повернення коштів за припинення та обмеження РПС, у зв`язку з чим з метою усунення такої невизначеності у питанні розрахунку відповідач звертався до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), проте на даний час рішень для врегулювання цього питання не прийнято.

З листа № 6517/28.2/7-16 від 01.07.2016 надісланого НКРЕКП до НЕК "Укренерго" вбачається, що НКРЕКП зазначило про необхідність застосування методики розрахунку величин повернення коштів за припинення РПС та запропонувало НЕК "Укренерго" враховувати положення цієї методики під час розробки договору, який укладається між учасниками аукціону та аукціонним офісом шляхом приєднання учасника аукціону до договору в цілому.

Окрім того, відповідно до п. п. 5.1-5.3 Порядку з метою участі в аукціонах та/або отримання РПС через механізм передачі РПС енергопостачальник має набути статусу учасника розподілення. Для набуття статусу учасника розподілення енергопостачальник подає до аукціонного офісу належним чином оформлену заяву про набуття статусу учасника розподілення. Енергопостачальник заявою про набуття статусу учасника розподілення підтверджує, що він відповідає всім установленим цим Порядком вимогам, погоджується з порядком та умовами проведення електронних аукціонів, викладеними в Порядку, приєднується в цілому до договору про доступ і зобов`язується виконувати фінансові зобов`язання відповідно до договору про доступ до пропускної спроможності.

Отже, внаслідок подання заяви про набуття статусу учасника розподілення від 07.12.2018, а також укладаючи договір, позивач погодився з умовами Порядку, договору із додатками до нього та був обізнаний про його умови.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, учасниками справи не надано.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Вищевикладене спростовує доводи позивача викладені в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 у справі № 910/13676/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 у справі № 910/13676/19 слід залишити без змін.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго».

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 у справі № 910/13676/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" .

3. Матеріали справи № 910/13676/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська