ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020м. ДніпроСправа № 904/402/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу у розмірі 18 865,00 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" і просить суд стягнути штраф у розмірі 18 865,00 грн та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

24.02.2020 представник відповідача подав відзив на позовну заяву та заяву про зменшення розміру штрафу.

02.03.2020 представник позивача подав відповідь на відзив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позивач зазначає, що відповідачем за залізничною накладною №45715174 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці було відправлено вагон №61015327 на станцію Роя Донецької залізниці. На станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці було зроблено перевірку маси вантажу у вагоні. За результатами перевірки було встановлено, що маса вантажу, вказана в залізничній накладній не відповідає масі вантажу, встановленої при переважуванні на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці. Фактично маса нетто на 4 400 кг менша, ніж зазначено у накладній. На підставі пунктів 118, 122 Статуту залізниць України відповідачу було розраховано та заявлено до стягнення штраф у розмірі 18 865,00 грн.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позов

Відповідач зазначає, що він у відповідності до встановлених законодавством вимог здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах, тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній є неможливим.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що саме факт зважування вагону на справних, повірених вагах жодним чином не доводить того, що вага, яка зазначена відповідачем у накладній є правильною.

Щодо зменшення суми штрафу позивач зазначає, що у даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Статут залізниць України, яким чітко визначено розмір штрафу, тому підстав для його зменшення не має.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

У серпні 2019 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці за накладною №45715174 відповідач направив на адресу ДТЕК Курахівська ТЕС станція призначення Роя Донецька залізниця, вагон № 61015327 з вантажем - вугілля кам`яне марки Г (газовий), вказавши у накладній масу вантажу 69 800 кг (арк.с.6).

Під час перевезення вантажу, 04.08.2019 на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці було здійснено контрольне зважування на вагонних вагах та виявлено різницю у масі вантажу у вагоні №61015327, про що складено комерційний акт №454502/27/40, (арк.с.7).

Розділом Д комерційного акту визначено, що при контрольному зважуванні вагона № 61015327, що прибув по відправці вказаній на звороті даного акту, в документі зазначається вугілля кам`яне марки Г газовий, Навантаження навалом, розрівняний та маркований продольними борознами. Вантаж у твердому стані, з вологостійкістю не більше 12%, нетто 69 800 кг, тара 23 300 кг.

В дійсності виявилось: вантаж вугілля кам`яне, брутто 88 700 кг, тара з документу 23 300 кг, нетто 65 400, кг, що менше маси зазначеної в документі на 4 400 кг. Зважування проводилось без відчеплення при повній зупинці на справних 150 т вагонних вагах № 10 станції Павлоград 1 (протокол випробування 29.11.2018). Зважування проводилось двічі, маса брутто не змінилась. Навантаження в вагоні рівномірне, нижче бортів 0,3-0,4 м. Вантаж марковано дводольними борознами, маркування не порушене, без вибірок та заглиблень. Вагон в технічному відношенні справний, без дверний, люка щільно зачинені, течі та слідів течі вантажу не має.

До матеріалів справи позивачем надано розрахунок штрафу за невірно зазначену відповідачем масу вантажу.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (надалі -Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до частини 3 статті 909 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 307 Господарського кодексу України, статті 6 Статуту залізниць України, наявна у матеріалах справи залізнична накладна свідчить про укладення між позивачем та відповідачем договору перевезення вантажу.

У пункті 24 Статуту залізниць України визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що за виключенням випадків, коли вагони завантажуються залізницею, графа 19 заповнюється відправником.

Із графи 28 Ким завантажено вантаж у вагон накладної № 45715174 вбачається, що вантаж у вагон завантажено вантажовідправником, що автоматично свідчить про заповнення графи 19 представником саме відповідача.

З наведеного вбачається, що позивач мав право прийняти до перевезення вантаж шляхом візуального огляду вагону без перевірки маси та кількості вантажу. З цим правом кореспондується обов`язок саме вантажовідправника перевірити масу вантажу. Водночас, позивач не позбавлений права здійснити перевірку правильності кількості та маси вантажу впродовж перевезення. У результаті такої перевірки позивачем було виявлено невідповідність маси вантажу.

Відповідно до пункту 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Відтак, у разі виявлення невідповідності маси вантажу тій, яка вказана у залізничній накладній, перевізник, тобто позивач складає комерційний акт або акт загальної форми.

Правові підстави для нарахування штрафу та його розмір

Відповідно до пункту 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній, у тому числі, масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із пунктом 118 цього Статуту.

Пунктом 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Пунктом 2 Правил складання актів встановлено, що відомості у комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Оскільки, у залізничній накладній тару вагону зазначено 23 300 кг, яка внесена відправником, то на підставі пункту 2 Правил складання актів, саме її і було зазначено у комерційному акті.

Згідно відомостей, зазначених у залізничній накладній №45715174, провізна плата вагону №61015327 становить 3 773,00 грн, відповідно, п`ятикратний розмір провізної плати дорівнює 18 865,00 грн.

На підставі викладеного суд доходить висновку про правомірність нарахування позивачем штрафу у сумі 18 865,00 грн.

Щодо зменшення штрафу

Відповідач просить на підставі статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України зменшити розмір штрафу, оскільки позивач не поніс жодних збитків.

Також, відповідач зазначає, що цей штраф є додатковим засобом отримання прибутку для позивача.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відтак, суд, ухвалюючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

При цьому, суд звертає увагу, що вищенаведеними приписами законодавства не встановлено заборону суду зменшувати розмір неустойки (штрафу), який підлягає стягненню на підставі закону, оскільки зменшуючи суму, яка підлягає стягненню, суд не змінює сам розмір штрафу, встановлений Статутом залізниць України.

Суд доходить висновку, що клопотання відповідача може бути задоволено з огляду на таке.

По-перше, штраф, який просить стягнути позивач є занадто великим порівняно з вчиненим відповідачем порушенням, враховуючи що мало місце недовантаження, а не перевантаження вагону.

По-друге, таке порушення не призвело до зношення рухомого складу або можливості руйнації чи пошкодження вагону.

По-третє, відповідач сплатив більший розмір провізної плати, ніж розмір, на який би міг розраховувати позивач, за умови відсутності порушення з боку відповідача.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відтак, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу підлягає задоволенню. Тому, стягненню підлягає штраф (50%) у розмірі 9 432,50 грн, що забезпечує баланс інтересів сторін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача без урахування зменшення штрафу у розмірі 2 102,00 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Клопотання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про зменшення розміру штрафу задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 34561793) штраф у розмірі 9 432,50 грн та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 18.03.2020

Суддя Я.С. Золотарьова