ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
10.03.2020 Справа № 905/1005/18
Господарський суд Донецької області у складі:
судді Фурсової С.М.,
при секретарі судового засідання Корецькій А.П.
про стягнення 136 336 620, 38 гривень, -
за участю представників сторін:
від скаржника (боржника): Суворова О.О. (провідний юсконсульт)
Авчиєв Т.О. (провідний юсконсульт)
від стягувача: Столярець О.В. (адвокат, довіреність №14-417 від 27.11.2019)
від ДВС: не з`явився
В провадженні судді Господарського суду Донецької області Фурсової С.М. знаходиться справа №905/1005/18 за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення 136 336 620,38 гривень.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 24.07.2018 у справі №905/1005/18 позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення 136 336 620,38 гривень, з яких: 74 657 076,84 гривень заборгованість, 28 798 077,21 гривень пеня, 6 136 528,38 гривень 3% річних, 26 744 937,95 гривень інфляційні втрати - задовольнено частково. Стягнуто з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 74 657 076,84 гривень заборгованість, 20 158 654,05 гривень пеня, 6 136 528,38 гривень 3% річних, 26 744 937,95 гривень інфляційні втрати, а також судовий збір в сумі 616 700,00 гривень. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 8 639 423,16 гривень пені відмовлено.

Господарським судом 12.12.2018 на виконання вказаного рішення виданий наказ у відповідності з вимогами ст. 327 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію суду 27.02.2020 від Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» надійшла скарга за вих.№590/26 від 25.02.2020 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, за змістом якої скаржник просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. щодо не зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. усунути порушення (поновити порушене право боржника) винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745.

Як зазначає скаржник, щодо Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» відкрито виконавче провадження №58427745 з виконання наказу Господарського суду Донецької області у справі №905/1005/18 від 12.12.2018.

Згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.09.2017 №237 Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» включено в Реєстр теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Відповідно до п.6 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємців, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії»

Боржником направлено державному виконавцю Яковенку В.А. відповідну заяву з вимогою зупинити виконавче провадження, однак виконавець на зазначену заяву не відреагував, виконавче провадження не зупинив. У зв`язку з викладеним ОКП «Донецьктеплокомуненерго» прийнято рішення щодо оскарження бездіяльності органу державної виконавчої служби у судовому порядку з метою поновлення порушеного права.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст.340 ГПК України).

Ухвалою суду від 28.02.2020 скаргу прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 10.03.2020.

У судовому засіданні 10.03.2020 представник скаржника (боржника) наполягав на задоволенні скарги з підстав викладеній у ній.

Представник стягувача заперечував проти задоволення скарги обґрунтовуючи свою позицію посиланням на ч.4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Інші учасники судового процесу явку уповноважених представників не забезпечили, про час та місце розгляду скарги повідомлялись своєчасно та належним чином.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України своїм правом на подання заперечень не скористався.

За приписами ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши надані матеріали та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо наступного.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 1 ст. 5 Закону регламентує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 ст. 18 Закону - виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

З вище викладеного вбачається, що вказані норми права застосуються лише у випадку коли стягувачами є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) із за умови включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». Також умовою зупинення виконавчого провадження є стягнення заборгованості за газ, що був спожитий до 01.07.2016.

Рішенням суду від 24.07.2018 у справі №905/1005/18 було встановлено, що на виконання умов Договору про купівлю-продаж природного газу №1625/15-БО-6 від 31.12.2014 ПАТ НАК «Нафтогаз України» у 2015 році передав у власність ОКП «Донецьктеплокомуненерго» природний газ на загальну суму 159 010 315,53 гривень. Відповідач частково розрахувався за поставлений природний газ в загальному розмірі 84 353 238,69 гривень. Невиконаними залишились зобов`язання з квітня-грудень 2015 року у розмірі 74 657 076,84 гривень.

Як вказувалось вище, рішенням Господарського суду Донецької області від 24.07.2018 у справі №905/1005/18 стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ПАТ НАК «Нафтогаз України» 74 657 076,84 гривень заборгованість, 20 158 654,05 гривень пеня, 6 136 528,38 гривень 3% річних, 26 744 937,95 гривень інфляційні втрати, а також судовий збір в сумі 616 700,00 гривень.

30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», дія якого поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (стаття 2 зазначеного Закону).

Відповідно до визначення термінів, що містяться у статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону - це, зокрема кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (абзац 6 частини 1 статті 1 Закону).

Згідно з абзацами 8 та 10 частини першої статті 1 цього Закону процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості; спожиті енергоносії - спожиті природний газ, електрична енергія.

Отже Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» врегульовує питання щодо заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а саме: спожиті природний газ та електричну енергію.

Згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.09.2017 №237 Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» включено в Реєстр теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

За таких обставин, враховуючи, що стягувачем у виконавчому провадженні є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», боржником є ОКП «Донецьктеплокомуненерго», яке включене до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, газ був спожитий до 01.07.2016, суд доходить до висновку, що спірні правовідносини підпадають під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

З аналізу вказаної норми випливає, що виконавче провадження з передбаченої п.10 ч.1 ст.34 Закону підстави може бути зупинене лише щодо стягнення заборгованості (в тому числі і пені, інфляційних нарахувань, процентів річних) за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 р. також і для виробництва теплової енергії. При цьому, така заборгованість не повинна бути реструктуризованою.

В матеріалах справи відсутні докази того, що присуджена до стягнення заборгованість була будь-яким чином реструктуризована, в тому числі і згідно з рішеннями суду.

Відповідно до правової позиції, яку займає Верховний Суд у постановах від 19.11.2019 у справі №914/1518/18, від 02.05.2018 у справі №917/1353/16, від 11.04.2018 у справі №922/823/14 та від 10.04.2018 у справі №922/1556/14, включення боржника до Реєстру та стягнення з підприємства заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 є цілком достатніми умовами для зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Яковенко В.А. в даному випадку не правомірно не винесено постанову про зупинення виконавчого провадження в частині стягнення заборгованості, пені, 3% та інфляційних втрат.

Стосовно доводів стягувача про те, що у рішенні Господарського суду Донецької області від 24.07.2018 у даній справі не зазначено, що стягувана заборгованість врегульовується нормами Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», то суд вважає, що скаржник допустив помилкове ототожнення вимог, яким має відповідати заборгованість для можливості зупинення виконавчого провадження щодо її стягнення, передбачених ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», та вимог, яким має відповідати заборгованість для можливості нарахування пені, інфляційних нарахувань, 3% річних, передбачених ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Так, ч.3 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», який набрав чинності 30.11.2016, визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Законом України «Про виконавче провадження» регулюється порядок примусового виконання судових рішень та, як було зазначено вище, ч.4 ст. 34 цього Закону, пов`язує можливість зупинення вчинення виконавчих дій по стягненню заборгованості з фактом споживання (використання) природного газу станом на 01.07.2016 безвідносно до дати погашення заборгованості за поставлений газ.

Стосовно доводів скарги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не зупинення вчинення виконавчих дій зі стягнення 616 700,00 судового збору, суд зазначає таке:

Нормами ч.4 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік заборгованості, виконавче провадження за якою підлягає зупиненню. Вказана норма не підлягає розширеному тлумаченню, а сума судового збору не належить до видів заборгованості, щодо стягнення яких можливо зупиняти виконавчі дії на підставі п.10 ч.1 ст.34 та ч.4 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження». Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.04.2018 у справі №922/669/17 та від 02.05.2018 у справі №923/356/16.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про те, що зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається, а тому в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Твердження скаржника про те, що органом ДВС його звернення з проханням зупинити вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745 в порядку п.10 частини першої ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» залишено без належного реагування, органом ДВС не зупинено вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням, при розгляді даної справи органом ДВС не спростовано. Про вчинення дій по зупиненню виконавчих дій щодо виконавчого провадження №58427745 орган ДВС суд не повідомляв, постанову про зупинення виконавчого провадження не надавав.

Вказане свідчить про наявність порушення прав і охоронюваних законом інтересів скаржника в процесі виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У даному випадку державним виконавцем не подано до господарського суду жодних доказів на спростування обставин, зазначених у скарзі.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що скарга ОКП «Донецьктеплокомуненерго» підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність органу державної виконавчої служби - державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. щодо не зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745 в частині стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат та зобов`язання останнього вчинити дії щодо зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745 в порядку пункту 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» в частині стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Керуючись ст. ст. ст. 233-235, 339-345, 255-257 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В

Скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. щодо не зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745 в частині стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. усунути порушення (поновити порушене право боржника) винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745 в частині стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат.

В іншій частині скарги відмовити.

У судовому засіданні 10.03.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.03.2020.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова