ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

04 березня 2020 року Справа № 926/1038/19

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М., за участю помічника судді Попової К.Г., що виконує повноваження секретаря судового засідання розглянувши справу №926/1038/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" (58009, м. Чернівці, вул. Винниченка, 9-А)

До Управління праці та соціального захисту населення Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області (60300, Чернівецька обл., м.Новоселиця, вул. Чкалова, 7)

За участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача :

1.Департамент фінансів Чернівецької обласної державної адміністрації (58010, м.Чернівці, вул. Грушевського,1)

2.Міністерства фінансів України (01008, м.Київ, вул. Грушевського,12/2)

Про стягнення заборгованості за договором №12/П/88 від 01.07.2015 року на відшкодування витрат пов`язаних з наданням пільг та житлових субсидій населенню по оплаті за спожитий природний газ в розмірі 2755647,86 грн, з яких: 786863,36 грн 3% річних та 1968784,50 грн інфляційні втрати

За участю представників:

Від позивача: Попов В.Д. адвокат (свідоцтво серії ЧЦ №00306 від 30.11.2018р.)

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи 1 : не з`явився

Від третьої особи 2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" 11.04.2019 року звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області про стягнення заборгованості за договором №12/П/88 від 01.07.2015 року на відшкодування витрат пов`язаних з наданням пільг та житлових субсидій населенню по оплаті за спожитий природний газ в розмірі 16461,94 грн основного боргу, 10941570,93 грн інфляційних втрат та 2960991,91 грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу як надавачу послуг з газопостачання на пільгових умовах населенню Новоселицького району Чернівецької області, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, відповідач мав відшкодувати вартість спожитого об`єму природного газу пільговою категорією населення за рахунок коштів отриманої субвенції з державного бюджету за період 01.07.2015-28.02.2019 років у сумі 4096357,02 грн. Однак, станом на 25.03.2019 року заборгованість відповідача становить 6464,94 грн, окрім того, за прострочення платежів за період з 01.05.2016 року по 28.02.2019 року відповідачеві на підставі статті 625 ЦК України нараховані компенсаційні платежі: 10941570,93 грн інфляційних втрат та 2960991,91 грн 3% річних.

Витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11.04.2019 року позовну заяву передано судді Гушилик С.М.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.05.2019 року.

У своєму відзиві (вх.1612 від 03.05.2019р.) відповідач просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що: - відповідач здійснював розрахунки в межах виділених коштів та у строки встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету" (далі Порядок №256); - централізовані розрахунки за надані пільги, житлові субсидії та компенсації населенню на оплату природного газу протягом 2015 по грудень 2017 років здійснювались централізовано на підставі спільних протокольних рішень (т.с. 1, а.с. 132-135).

Ухвалою суду від 06.05.2019 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Департамент фінансів Чернівецької обласної державної адміністрації та відкладено підготовче засідання на 21.05.2019 року.

17.05.2019 року позивачем подано заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення відповідача 16461,94 грн основного боргу, у зв`язку з його оплатою.

20.05.2019 року від третьої особи надійшли письмові пояснення (вх.№1782), в яких остання зазначила, що фінансування видатків на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу здійснювалося в централізованому порядку за рахунок коштів відповідної субвенції з Державного бюджету України у порядку, визначеному постановами КМУ від 04.03.2002 року №256 та від 11.01.2005 року №20, на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за участю облдержадміністрації та за згодою відповідних місцевих органів виконавчої влади і надавача послуг, в даному випадку ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ". У зв`язку із внесенням змін до постанови КМУ від 04.03.2002 року №256 починаючи з 01.01.2018 року погашення заборгованості здійснюється протягом бюджетного року в межах бюджетних призначень на поточний рік за окремим рішенням Міністерства фінансів України.

В указаних поясненнях третя особа-1 також зазначила, що видатки на інфляційні втрати та 3% річних в обсягах державної субвенції не передбачаються, заборгованість станом на 25.03.2019 року у сумі 16461,94 грн документально не підтверджена, а в розрахунках процентів річних та інфляційних втрат позивачем не враховано перерахунки, зроблені відповідно до Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 23.08.2016 р. № 534 за відповідний період (т.с. 1, а.с. 151-154).

Ухвалою суду від 21.05.2019 року продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладено засідання на 20.06.2019 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.06.2019 року оголошено перерву до 02.07.2019 року.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Міністерство фінансів України та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 09.07.2019 року.

08.07.2019 року від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх.№2207), стосовно позовних вимог, в яких останній посилається на те, що централізовані розрахунки за надані пільги, житлові субсидії та компенсації населенню на оплату природного газу проводилися між ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" і Департаментом фінансів Чернівецької облдержадміністрації на підставі договору № 1 газ/75 від 28.08.2015 року, відповідно до якого, Управління соціального захисту населення передало Департаменту фінансів облдержадміністрації повноваження здійснювати розрахунки з пільг, субсидій, компенсацій населенню на оплату природного газу на підставі наданих райдержадміністрацією зведених реєстрів актів звіряння фактично спожитого природного газу та обсягів очікуваного споживання природного газу в частині пільг, субсидій та компенсацій населенню, тобто у даній схемі проведення розрахунків управління відсутнє (т.1 а.с.180-186).

11.07.2019 року через канцелярію суду від третьої особи-1 надійшли додаткові письмові пояснення від 27.06.2019 року з додатками (т.1 а.с. 187-196).

У вказаних поясненнях Департамент фінансів Чернівецької ОДА повідомив, що до 01.01.2018 року фінансування видатків на надання пільг та житлових субсидій населенню в оплаті за природний газ здійснювалося відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2005 року №20, на підставі оформлених спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, актів звіряння та договорів, які визначають величину споживання пільг та субсидій на строк не більше одного місяця. Договір про проведення таких централізованих розрахунків укладено з позивачем на його звернення. Протягом 2015-2017 років розрахунки проводилися відповідно до цього Порядку.

08.07.2019 від відповідача надійшло клопотання (вх.№1703) про зупинення провадження у справі. Аналогічне клопотання 09.07.2019 року (вх.№2223) було подано третьою особою-1.

Ухвалою суду від 09.07.2019 року зупинено провадження у справі №926/1038/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №926/19/19 за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ".

15.07.2019 року зареєстровані додаткові письмові пояснення третьої особи (вх.№2282) та надано копії протокольних рішень за період з 2015-2017 років (т.3 а.с. 1-256).

Ухвалою суду від 18.10.2019 року за клопотанням позивача поновлено провадження по справі №926/1038/19, підготовче засідання призначено на 28.10.2019 року.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 28.10.2019 року зупинено провадження у справі 926/1038/19 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справ №922/3095/18 та №922/3013/18.

04.02.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява (вх.№251) про поновлення провадження у справі №926/1038/19.

Окрім того, у своїй заяві (вх.№251) позивач посилається на те, що під час підготовчого засідання має право у відповідності до вимог ст.46 ГПК України збільшити або зменшити розмір позовних вимог, а тому він просить зменшити розмір позовних вимог в частині нарахувань на підставі статті 625 ЦК України за несвоєчасне виконання відповідачем умов договору №12/П/88 в частині зобов`язання з відшкодування витрат позивачу в наслідок надання населенню Новоселицького району Чернівецької області послуг з газопостачання на пільгових умовах за період з 01.01.2018 року по 28.02.2019 року та здійснювати подальший розгляд справи у межах заявлених позовних вимог з урахуванням зменшення, а саме щодо стягнення з відповідача 786863,36 грн 3 відсотка річних та 1968784,50 грн інфляційних, а також вирішити питання стосовно повернення судового збору в частині зменшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 05.02.2020 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.02.2020 року.

У підготовчому засіданні, 19.02.2020 року вирішено питання стосовно закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 16461,94 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору, задоволено заяву про зменшення розміру позовних вимог до 2755647,86 грн за період з 01.01.2018 року по 28.02.2019 року, з яких 3% становлять 786863,36 грн та інфляційні втрати становлять 1968784,50 грн, а також вирішено питання про повернення позивачу з Державного бюджету України судовий збір в сумі 167445, 87 грн про що винесено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2020 року.

Представник позивача у судове засідання 02.03.2020 року не з`явився, натомість від нього на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, проте, таке клопотання не підписано електронно цифровим підписом, а тому не може братися судом до уваги.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, причини нез`явлення суду не повідомили.

Враховуючи неявку представників відповідача та третіх осіб у судовому засіданні, 02.03.2020 року оголошено перерву до 04.03.2020 року на 16 годину, про що зроблено оголошення на офіційному сайті господарського суду Чернівецької області. Окрім того, відповідача повідомлено також телефонограмою.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду ( ч.3 ст.177 ГПК України).

Згідно ч.2 ст.195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 04.03.2020 року закінчено з`ясування обставин справи та дослідження доказів.

У судовому засіданні, яке відбулося 04.03.2020 року представник позивача підтримав свої вимоги викладені у заяві про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2755647,86 грн, з яких сума 3% річних становить 786863,36 грн та сума інфляційних становить 1968784,50 грн, які нараховані внаслідок простроченням відповідачем грошового зобов`язання з відшкодування витрат, понесених унаслідок надання послуг з постачання природного газу пільговим категоріям населення.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явились, причини нез`явлення суду не повідомили, хоча і були повідомлені про час і місце судового засідання належним чином.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін у справі, дотримання розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд здійснює розгляд справи за відсутності представників відповідача і третіх осіб.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення проти них, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд

ВСТАНОВИВ:

11.07 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" (Постачальник) та Управлінням соціального захисту населення Новоселицької районної державної адміністрації (Платник) було укладено договір 12/П/88 на відшкодування втрат, пов`язаних з надання пільг та житлових субсидій населенню на постачання природного газу (далі Договір №12/П/88, т.1 а.с. 13-14).

Згідно преамбули даний договір укладено відповідно до Бюджетного кодексу України, постанов КМУ № 256 від 04.03.2002 року "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету", № 20 від 11.01.2005 року "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій на надання пільг, субсидій та компенсацій", №389 від 04.06.2015 року "Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї", Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009 року №55/57/43.

Предметом Договору №12/П/88 визначено відносини сторін щодо надання пільг та житлових субсидій населенню по оплаті за спожитий природний газ за рахунок коштів отриманої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам згідно п. 3 ст. 102 Бюджетного кодексу України.

За умовами п.1.2 Договору №12/П/88 Постачальник (позивач) здійснює постачання природного газу населенню, що мають право на пільги та житлові субсидії, а Платник (відповідач) здійснює розрахунки за надані пільги та житлові субсидії населенню по оплаті за спожитий природний газ в межах обсягів передбаченої субвенції на поточний рік з врахуванням фактичної заборгованості перед Постачальником.

Позивач зобов`язався реалізувати в поточному році газ населенню, що має пільги і житлові субсидії відповідно до списків пільговиків та уповноважених власників/наймачів, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату наданих послуг, що надаються Платником Постачальнику на умовах цього договору, та щомісячно надавати Платнику розрахунки на відшкодування пільг за встановленою формою та у визначеному порядку, а також складати з Платником акт звірки розрахунків по відшкодуванню пільг та житлових субсидій населенню з оплати за спожитий природний газ і зведений реєстр для проведення розрахунків з попередньої оплати (п.2.1 Договору №12/П/88).

Відповідач, у свою чергу, прийняв на себе зобов`язання перед позивачем з відшкодування витрат на оплату за природний газ, пов`язаних із наданням визначеній категорії населення пільг та призначених субсидій (п. 2.2 Договору №12/П/88).

Згідно з пунктами 2.2.2-2.2.6 Договору №12/П/88 відповідач зобов`язався: - надавати позивачеві щомісячно до 25 числа поточного місяця списки осіб, що мають право на пільги та або зміни до вказаних списків та списки уповноважених власників/наймачів, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату наданих послуг та/або зміни до вказаних списків; - здійснювати розрахунок щодо відшкодування пільг та субсидій шляхом перерахування Постачальнику попередньої оплати на кожний наступний місяць згідно з узгодженою сторонами договірною величиною споживання природного газу по попередній оплаті на поточний рік, що зазначена в Додатку №1 до договору.

Остаточний розрахунок здійснюється Платником до 10 числа наступного місяця шляхом перерахування Постачальнику коштів на відшкодування пільг та субсидій відповідно до фактичної заборгованості перед Постачальником.

Відповідно до пункту 2.2.5 Договору №12/П/88 Платник до 10 числа кожного місяця представляє Постачальнику акт звіряння розрахунків за надані послуги.

Пунктом 2.2.6 Договору №12/П/88 передбачено, що в разі зміни ціни на природний газ для населення в період дії цього Договору Платник зобов`язаний проводити розрахунки з Постачальником виходячи з нової вартісної оцінки обсягу природного газу цього періоду.

Термін дії Договору №57 визначений у пункті 7.1: Договір набирає чинності з моменту його укладення, поширює свою дію на відносини сторін, що склалися з 01.07.2015 р., та діє до 31 грудня 2015 року, а в частині відшкодування пільг та субсидій до їх повного здійснення. У разі, якщо за 10 днів до закінчення дії Договору жодна із сторін не подасть особисто або рекомендованим листом іншій стороні письмову заяву про його припинення, цей Договір щорічно продовжується з 01 січня відповідного наступного року до 31 грудня відповідного наступного року, а відшкодування пільг та субсидій здійснюється відповідно до чинного законодавства України, що регламентує їх відшкодування у відповідному році.

Як пояснив представник позивача, Договір №12/П/88 з моменту укладення до даного часу є чинним, так як жодна із сторін не зверталась з листами про його припинення.

28.08.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" (Постачальник), Департаментом фінансів Чернівецької облдержадміністрації (Платник), районними державними адміністраціями, Чернівецькою та Новодністровською міськими радами (по тексту договору Сторони) було укладено договір №1 газ/75 на проведення централізованих розрахунків за надані пільги, житлові субсидії та компенсації населенню на оплату природного газу (далі Договір №1 газ/75, т.1 а.с. 168-170).

Предметом Договору №1 газ/75 є відносини Сторін щодо фінансування пільг, субсидій та компенсацій, пов`язаних із споживанням населенням природного газу, за рахунок отриманої субвенції з Державного бюджету України. Згідно з умовами договору Постачальник здійснює постачання природного газу населенню Чернівецької області, а Платник здійснює централізовані розрахунки за надані пільги, житлові субсидії та компенсації населенню в оплаті за природний газ в межах обсягів субвенції, виділеної області на поточний рік (п.п.1.1, 1.2 Договору №1 газ/75).

За змістом пунктів 2.1.1, 2.1.2 Договору №1 газ/75 Постачальник зобов`язується реалізувати в поточному році природний газ населенню, що має пільги і субсидії, в обсязі субвенцій, передбачених місцевими бюджетами на поточний рік, та складати з Платником зведені реєстри актів звіряння з фактично спожитого природного газу та обсягів очікуваного споживання (не більше одного місяця) природного газу та послуг по його транспортуванню в частині пільг, субсидій та компенсацій.

Платник Департамент фінансів ОДА, у свою чергу зобов`язується згідно з Договором №1 газ/75: - в централізованому порядку проводити розрахунки з Постачальником за надані пільги, субсидії і компенсації населенню та обсягів очікуваного споживання (не більше одного місяця) природного газу та послуг по його транспортуванню в обсягах субвенції, отриманої з державного бюджету (п. 2.2.1); - надавати Платнику інформацію про передбачувані розміри субвенцій на фінансування пільг, субсидій та компенсацій населенню (п. 2.2.2); - здійснювати розподіл наданої субвенції між бюджетами районів і міст обласного значення в межах наявної кредиторської заборгованості відповідних бюджетів (п. 2.2.3); - своєчасно після одержання субвенції, здійснювати перерахування її Постачальнику для проведення розрахунків за надані пільги, субсидії та компенсації населенню (п. 2.2.4).

Пунктами 2.3.1, 2.3.2 Договору №1 газ/75 передбачено, що районні державні адміністрації та міста обласного значення передають повноваження Платнику здійснювати розрахунки з пільг, субсидій та компенсацій населенню на оплату природного газу між підрозділами функціональної класифікації видатків бюджету, а також до 10 числа місяця, наступного за звітним, надають Платнику зведені реєстри актів звіряння фактично спожитого природного газу та обсягів очікуваного споживання (не більше одного місяця) природного газу в частині пільг, субсидій та компенсацій населенню.

Згідно з пунктом 7.1 Договір №1 газ/75 набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками, поширює свою дію на відносини, що склалися між Сторонами з 01.07.2015р., і діє до 31.12.2015 року включно. Якщо за 10 днів до закінчення дії договору жодна із Сторін не подасть особисто або рекомендованим листом іншій Стороні письмову заяву про його припинення, цей договір щорічно продовжується з 01 січня відповідного наступного року до 31 грудня відповідного наступного року, а відшкодування пільг та субсидій здійснюється відповідно до чинного законодавства України, що регламентує їх відшкодування у відповідному році (п. 7.2 Договору №1 газ/75).

Як вбачається із письмових пояснень відповідача і третьої особи-1, що протягом 2015-2017 років відшкодування позивачеві пільг і субсидій за спожитий населенням природний газ відбувалося в порядку централізованих розрахунків на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуг з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України.

Порядок взаємних розрахунків було запроваджено постановами КМУ від 04.03.2002 року №256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету" та від 11.01.2005 року №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Матеріалами справи підтверджується проведення у 2015-2017 роках розрахунків з позивачем за пільги і субсидії, пов`язані зі споживанням населенням природного газу, в порядку централізованих взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень (т.1 а.с. 191-196, т.3а.с 13-250). За ці періоди відшкодування витрат позивача здійснювалося Департаментом фінансів Чернівецької ОДА на підставі Договору № 1 газ/75.

Враховуючи, що позивачем було задоволено заяву про зменшення позовних вимог та заявлено про стягнення з відповідача суми інфляційних та 3% річних за прострочення оплат з відшкодування витрат пов`язаних з надання пільг та житлових субсидій населенню на постачання природного газу, протягом періоду з 01.01.2018 року по 28.02.2019 року, суд розглядає справу в межах заявлених вимог.

Так, з 01.01.2018 року постанова КМУ від 11.01.2005 року № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій на надання пільг, субсидій та компенсацій" втратила чинність, а відтак починаючи з 01 січня 2018 розрахунки між сторонами відбувалися в порядку, передбаченому Договором №12/П/88.

За змістом позовних вимог позивач доводить несвоєчасне виконання відповідачем передбаченого Договором №12/П/88 зобов`язання з відшкодування витрат ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" внаслідок надання населенню Новоселицького району Чернівецької області послуг з газопостачання на пільгових умовах з 01.01.2018 року по 28.02.2019 року.

За період існування заборгованості з 01.01.2018 року по 28.03.2019 року позивачем на підставі статті 625 ЦК України нараховано 3% річних у сумі 786863,36 грн та 1968784,50 грн інфляційних втрат.

На підтвердження наявності у відповідача заборгованості позивачем надано до матеріалів справи помісячні акти звірки розрахунків за природний газ по наданих населенню пільгах та субсидіях на оплату природного газу, виписки банку про перерахування коштів на користь ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" в рахунок відшкодування витрат по постачанню природного газу пільговим категоріям населення (т.с.1, а.с.30-117).

За результатами дослідження наявних у справі документів про спожиті пільговими категоріями населення Новоселицького району Чернівецької області обсяги природного газу та його вартість, належні до оплати ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" суми компенсації витрат по постачанню природного газу пільговим категоріям населення, суд встановив, що відображені у виконаних позивачем розрахунках 3% річних та інфляційних нарахувань за період з січня 2018 року по лютий 2019 року вартість спожитого природного газу, дати і суми її оплати, розміри невикористаних субсидій, які повернуто позивачем до бюджету, та донарахованих субсидій за результатами опалювальних сезонів відповідають даним, які містяться у двосторонніх актах звірок розрахунків за природний газ між ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" і УСЗН Новоселицької РДА, актах звірок сум, що підлягають перерахуванню за рахунок субвенції з місцевого бюджету на надання пільг та житлових субсидій населенню, зведених реєстрах на проведення розрахунків за природний газ, виписках банку про рух коштів на рахунках ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ", інформації про невикористані суми субсидій по Новоселицькому району.

Спір між сторонами виник виключно щодо наявності підстав для стягнення з відповідача Управління соціального захисту населення Новоселицької РДА компенсаційних платежів 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків з відшкодування позивачеві ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" витрат, пов`язаних з наданням пільг та житлових субсидій населенню по оплаті за спожитий природний газ.

З матеріалів справи та розрахунків позивача видно і визнавалось у письмових поясненнях відповідача та третьої особи, що кошти на оплату зазначених витрат як відповідно до спільних протокольних рішень, так і безпосередньо згідно з Договором № 12/П/88 перераховувалися позивачеві не в повному обсязі та несвоєчасно.

Під час вирішення спору суд застосовує такі норми законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як зазначалося, 11.08.2015 року між сторонами укладено Договір №57 на відшкодування втрат, пов`язаних з надання пільг та житлових субсидій населенню на постачання природного газу.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та правочинів і мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (п. 6 частини 1 статті 3 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно умов Договору №12/П/88 природний газ реалізовується виключно для постачання побутовим споживачам населенню, що має пільги і житлові субсидії відповідно до списків пільговиків та уповноважених власників/наймачів, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату наданих послуг, що надаються позивачем відповідачеві на умовах цього Договору.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", статтею 9 якого встановлено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Пунктом 9 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України (далі БК України) визначено, що до видатків, які здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки, зокрема, на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 БК України).

Згідно з підпунктом "б" пункту 4 частини 1 статті 89 та статті 102 БК України видатки на покриття витрат з оплати житлово-комунальних послуг, пільги окремим категоріям громадян проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У контексті положень Конституції України та законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, держава взяла на себе обов`язок відшкодування витрат підприємств, що такі пільги надають.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (у тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання) тощо відповідно до статті 102 БК України визначено постановою КМУ №256 від 04.03.2002 року "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі Порядок № 256).

Пунктом 2 Порядку №256 передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення, районних бюджетах, бюджетах об`єднаних територіальних громад на зазначені цілі.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі головні розпорядники коштів) (пункт 3 Порядку №256).

Отже, розпорядником коштів бюджетного фінансування пільг та субсидій за спожитий природний газ населенням Новоселицького району Чернівецької області є Управління соціального захисту населення Новоселицької районної державної адміністрації відповідач.

Згідно з частиною 6 статті 48 БК України бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Згідно з п.4 Порядку №256 від 04.03.2002 року, перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Статтею 7 Господарського кодексу України визначено, що відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 12 Господарського кодексу України (далі - ГК України) держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Статтями 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та 193 ГК України унормовано, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно з приписом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Нормою статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вже було зазначено вище, Порядок №20 втратив чинність, тому фінансування взаєморозрахунків з 01.01.2018 року мали проводитися відповідачем з дотриманням умов Договору №12/П/88.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок постачання природного газу населенню Новоселицького району Чернівецької області, яке отримує пільги.

Згідно Порядку №256 головні розпорядники місцевих бюджетів готують щомісяця інформацію про суми нарахованих соціальних виплат, пільг та житлових субсидій населенню та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій.

Фінансові органи районних держадміністрацій на підставі інформації, зазначеної у пункті 5 Порядку №256, щомісяця готують реєстри сум, що підлягають перерахуванню, та подають їх Міністерству фінансів.

Казначейство перераховує протягом місяця, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, субвенцію для виплати пільг та житлових субсидій населенню на оплату.

Розрахунки за надані пільги та субсидії на оплату природного газу, послуг з транспортування, розподілу та постачання природного газу, теплопостачання з підприємствами-надавачами здійснюються на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в органах Казначейства.

Згідно матеріалів справи розрахунки між сторонами проводилися відповідачем шляхом перерахування на рахунок позивача коштів субвенції з державного бюджету саме відповідно до Порядку №256 згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Як видно з розрахунку позивача, відповідачем допущено прострочення платежів, визначених пунктом 2.2.4 Договору №12/П/88, за період з 01.01.2018 року по 28.02.2019 року.

У зв`язку із зазначеним порушенням відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві компенсаційні платежі у вигляді 3% річних та інфляційних втрат за періоди прострочення сплати коштів за вказані місяці відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України.

З`ясовуючи, які саме суми 3% річних та інфляційних втрат підлягають стягненню з відповідача, суд звертає увагу на таке.

Постановою КМУ від 23.08.2016 року №534 затверджено Порядок розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання), послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення (далі Порядок №534).

Порядком №534 зі змінами і доповненнями визначено механізм розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання (далі субсидія).

За змістом Порядку №534 розрахунок невикористаних сум субсидії проводиться виробниками/виконавцями послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, газо- та електропостачання (далі надавачі послуг), об`єднаннями співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельними кооперативами, які є колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг станом на 1 травня та 1 жовтня за особовим рахунком споживача-громадянина, якому призначено субсидію на опалювальний (неопалювальний) сезон, що закінчився (далі одержувач субсидії).

Розрахунок невикористаної суми субсидії проводиться надавачем послуг, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом у разі, коли на особовому рахунку одержувача субсидії станом на 1 травня та 1 жовтня обліковується переплата за послугу.

Якщо після проведення розрахунку за формулами, зазначеними у пунктах 4 - 6 Порядку № 534, невикористана сума субсидії має від`ємне значення, розрахунок за таким особовим рахунком невикористаної суми субсидії не проводиться, якщо ж невикористана сума субсидії має значення більше, ніж загальна сума нарахованої субсидії на оплату послуги за відповідний сезон, повернення до бюджету невикористаних сум субсидії за таким особовим рахунком здійснюється у розмірі нарахованої субсидії.

Переплата за особовим рахунком одержувача субсидії (станом на 1 травня та 1 жовтня) зменшується на розраховану відповідно до пунктів 4 - 6 цього Порядку невикористану суму субсидії. При цьому не допускається нарахування та облік будь-якої заборгованості на особовому рахунку одержувача субсидії.

Коригування сум, зазначених в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій, допускається до початку опалювального (неопалювального) сезону.

Як видно з матеріалів справи і розрахунку позивача, у січні, травні, червні, серпні, вересні, жовтні 2018 року та лютому 2019 року мало місце як повернення позивачем до бюджету сум невикористаних субсидій, так і донарахування відповідачем загального обсягу невикористаних сум субсидій за опалювальний сезон особам, які набули право на субсидію після 1 травня та 1 жовтня.

Станом на 31 травня та 31 жовтня у відповідні місяці постачання природного газу грошові зобов`язання відповідача перед позивачем зменшені та повернуті позивачем до бюджету суми невикористаної субсидії та збільшені на обсяг невикористаних сум субсидії за опалювальний сезон особам, які набули право на субсидію після 1 травня та 1 жовтня.

При цьому, у розрахунку позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати за несвоєчасне відшкодування сум субсидії, які донараховано за попередній опалювальний період за такі місяці: за січень 2018 року на суму 17468 грн нараховано за період з 01.10.2016 року по 30.04.2017 року - 3% річних в сумі 304,37 грн та інфляційних втрат в сумі 1877,80 грн, за червень 2018 року на суму 12636,69 грн нараховано за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року - 3% річних в сумі 220,19 грн та інфляційних втрат в сумі 965,08 грн (т.с. 4, а.с. 35-40).

Так, зобов`язання з відшкодування таких сум виникають у відповідача після їх донарахування (01 травня, 01 жовтня) та підлягають виконанню до 10 числа наступного місяця (п. 2.2.4 Договору № 12/П/88).

Позивач же для нарахування 3% річних та інфляційних втрат застосував попередні піврічні періоди, коли відповідне зобов`язання з оплати в Управління соціального захисту населення ще не виникло.

На переконання суду, вимоги позивача про стягнення з відповідача зазначених компенсаційних платежів, нарахованих за прострочення відшкодування донарахованих за попередні опалювальні періоди сум субсидії задоволенню не підлягають, а відтак в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 524,56 грн та інфляційних в сумі 2842,88 грн позивачу слід відмовити.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що при визначенні інфляційних втрат позивачем не дотримано методології нарахування даного виду компенсаційних платежів, у зв`язку з чим допущено арифметичні помилки під час здійснення такого розрахунку, а відтак, судом здійснено перерахунок інфляційних втрат за період з 01.01.2018 по 28.02.2019 року і обчислено загальну суму заборгованості у розмірі 1913182,57 грн, а відтак з урахуванням відмови в задоволенні інфляційних в сумі 2842,88 грн (які описані вище), в частині стягнення з відповідача інфляційних в сумі 49916,17 грн також слід відмовити (розрахунок зроблений судом міститься в матеріалах справи).

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив, що він нарахований правомірно, а відтак вони підлягають задоволенню в сумі 786338,80 грн (786863,36 (заявлені позивачем)-524,56 (які відмовлені вище).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Враховуючи вищевикладені обставини в сукупності, за результатами розгляду справи в судовому засіданні суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на загальну суму 2702364,25 грн., у тому числі 786338,80 грн 3% річних та 1916025,45 грн інфляційних втрат, нарахованих за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за період з 01.01.2018 року по 28.02.2019 року. У решті вимог на суму 53283,61 грн в тому числі 3% річних в сумі 524,56 грн та інфляційні в сумі 52759,05 грн позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з частковим задоволенням позову судовий збір належить покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам 40541,65 грн стягнути з відповідача на користь позивача, 797,85 грн. залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 73-79, 86, 129, 194, 219, 222, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" (58009, м.Чернівці, вул. Винниченка, 9-А, код 39584988) до Управління праці та соціального захисту населення Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області (60300, Чернівецька обл., м.Новоселиця, вул. Чкалова, 7, код 03196297), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департаменту фінансів Чернівецької обласної державної адміністрації (58010, м.Чернівці, вул. Грушевського,1, код 02317304) та Міністерства фінансів України (01008, м.Київ, вул. Грушевського,12/2, код 00013480) про стягнення заборгованості за договором №12/П/88 від 01.07.2015 року на відшкодування витрат пов`язаних з наданням пільг та житлових субсидій населенню по оплаті за спожитий природний газ в розмірі 2755647,86 грн, з яких: 786863,36 грн 3% річних та 1968784,50 грн інфляційні втрати - задовольнити частково.

2.Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області (60300, Чернівецька обл., м.Новоселиця, вул. Чкалова, 7, код 03196297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" (58009, м.Чернівці, вул. Винниченка, 9-А, код 39584988) - заборгованість за договором №12/П/88 від 01.07.2015 року на відшкодування витрат пов`язаних з наданням пільг та житлових субсидій населенню по оплаті за спожитий природний газ в розмірі 2702364,25 грн, з яких: 786338,80 грн 3% річних та 1916025,45 грн інфляційні втрати та 40541,65 грн судового збору.

3.В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повний текст рішення складено та підписано 13.03.2020 року.

Суддя С.М. Гушилик