ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" березня 2020 р. Cправа № 902/1093/19

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Німенко О.І.,

представників:

позивача - Єдноралюка О.І.,

відповідача - Токарчука В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівельний альянс "Астра" (вул. Машинобудівників, буд. 5-а, смт Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область, 08162)

до: Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича (вул. Незалежності, буд. 73, смт Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800)

про стягнення 637857,06 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробудівельний альянс "Астра" подано позов до Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича про стягнення 637857,06 грн.

Ухвалою суду від 27.12.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1093/19 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.01.2020.

У судове засідання 21.01.2020 з'явився представник позивача, відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив. Останній про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ухвалою суду, яка направлялася рекомендованою поштовою кореспонденцією.

За результатами проведеного судового засідання 21.01.2020 суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.02.2020, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

У судове засідання 11.02.2020 з'явився представник позивача, відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив. При цьому 11.02.2020 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв'язку із необхідністю ознайомлення з матеріалами справи.

За наслідками проведеного судового засідання 11.02.2020 судом оголошено перерву в межах розгляду справи по суті до 05.03.2020, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

Так, ухвалою суду від 11.02.2020 повідомлено відповідача про дату призначеного судового засідання.

05.03.2020 через канцелярію суду надійшло пояснення відповідача в обґрунтування заперечення позову.

За результатами проведеного судового засідання 05.03.2020 за участю усіх учасників справи судом оголошено перерву в межах розгляду справи по суті до 12.03.2020 шляхом постановлення відповідної ухвали у протокольній формі.

12.03.2020 до суду надійшло заперечення позивача щодо пояснення відповідача на позовну заяву.

У судове засідання 12.03.2020 з'явилися усі учасники справи.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, які викладено у позовній заяві та запереченні на пояснення відповідача.

В якості підстав заявлених позовних вимог позивач посилається на укладений з відповідачем Договір купівлі-продажу №00298-19СТ від 15.07.2019 (далі - Договір), відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробудівельний альянс "Астра" (Продавець) зобов'язалося передати Фермерському господарству Токарчука Володимира Мефодійовича (Покупець) сільськогосподарську техніку, вартість якої останній зобов'язався сплатити згідно графіку, який встановлено у Специфікації до Договору.

Позивач вказує, що фактично передав відповідачу техніку за Договором №00298-19 відповідального зберігання від 15.07.2019 на підставі Акту приймання-передачі, разом з тим відповідачем не виконано умови Договору купівлі-продажу №00298-19СТ від 15.07.2019 в частині повної оплати за техніку у передбачений строк, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробудівельний альянс "Астра" заявлено до стягнення з Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича 637857,06 грн заборгованості, з яких: 460127,22 грн - основного боргу та 177729,84 грн - неустойки.

Суть заперечень відповідача зводиться до того, що при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно та ні одна сторона не може вимагати виконання зустрічного зобов'язання не виконавши своє.

Так, на думку відповідача, оскільки позивач не здійснив поставку техніки, то не вправі вимагати оплату за неї. При цьому відповідач не заперечує отримання техніки від позивача за Договором відповідального зберігання №00298-19 від 15.07.2019.

Окрім того, Фермерським господарством Токарчука Володимира Мефодійовича заперечується правильність нарахування вартості техніки відповідно до умов Договору з урахуванням такої вартості у валюті еквіваленту.

Також, з огляду на позицію, що при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, відповідач вважає, що у нього обов'язок сплатити 80% загальної вартості Договору ще не настав, а відтак і відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій. Окрім того, на думку відповідача, позивачем не надано доказів збитків, які могли б аргументувати розмір штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

15.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробудівельний альянс "Астра" (Продавець, позивач) та Фермерським господарством Токарчука Володимира Мефодійовича (Покупець, відповідач) укладено Договір купівлі-продажу №00298-19 СТ (Договір), відповідно до п.1.1. якого Продавець зобов'язується продати, а Покупець прийняти та оплатити на умовах визначених цим Договором, сільськогосподарську техніку, вартість, найменування, кількість, завод-виробник і стан якої визначаються в Специфікаціях (Додатку №1), який є невід'ємною частиною Договору.

За умовами п. 2.1. Договору вартість одиниці та загальна вартість техніки в гривні, а також еквівалент вартості техніки в валюті євро та курс (гривні до євро), згідно з яким на момент укладення цього Договору розраховувався гривневий еквівалент вартості техніки в євро, визначаються в Специфікації до цього Договору.

Оплата вартості Техніки здійснюється у національній валюті Україні (гривні) по курсу (гривні до євро), який визначається на основі середнього курсу продажу валюти на Міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу в рахунок оплати техніки (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору Продавець проводить поставку та передачу техніки на умовах та в строки, визначені в Специфікації до цього Договору, але тільки після здійснення Покупцем повної оплати вартості Техніки за цим Договором.

Згідно з п. 5.1. ризики випадкової загибелі чи випадкового пошкодження Техніки, а також право власності на Техніку переходять до Покупця з моменту підписання Акту прийому-передачі Техніки та оплати 100 % від вартості Техніки.

Пунктом 7.2. Договору сторони погодили, що у разі порушення Покупцем строків будь-якого з платежів понад 3 (три) банківських дні, Покупець несе відповідальність, сплачуючи неустойку в розмірі 0,29 % за кожен день прострочення від суми кожного простроченого платежу. Нарахування неустойки починається з 4 (четвертого) банківського дня прострочення та закінчується в день здійснення Покупцем фактичної оплати платежу.

Відповідно до Специфікації (Додаток №1 до Договору купівлі-продажу №00298-19 СТ від 15.07.2019) сторони погодили загальну вартість техніки з ПДВ в сумі 637 940,6 грн (вартість у валюті еквіваленту становить 22000 євро). При цьому передача техніки - Глибокорозпушувача напівнавісного Helikrak SDX 90/9 обумовлена сплатою згідно погодженого графіку:

- 20% від загальної вартості Договору за рахунок власних коштів - до 18.07.2019;

- 80% від загальної вартості Договору за рахунок власних коштів - до 31.07.2019.

Строк поставки техніки згідно зі Специфікацією вказано - до 31.07.2019 виключно за умови дотримання графіку платежів.

Згідно з Додатком №2 до Договору купівлі-продажу №00298-19 СТ від 15.07.2019 сторони погодили гарантійні умови на техніку, що підлягає передачі за Договором.

31.07.2019 сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору купівлі-продажу №00298-19СТ від 15.07.2019, якою погодили зміни в Специфікації щодо строків поставки техніки - протягом 5 банківських днів з моменту 100% оплати виключно за умови дотримання графіку оплат.

Окрім того, 15.07.2019 між Фермерським господарством Токарчука Володимира Мефодійовича (Зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агробудівельний альянс "Астра" (Поклажодавець) укладено Договір №00298-19 відповідального зберігання, відповідно до якого відповідач як Зберігач прийняв на відповідальне зберігання Глибокорозпушувач навісний Helikrak P 400/9, с.н. 103-2019, що підтверджується Актом приймання-передачі техніки від 15.07.2019 до Договору відповідального зберігання №00298-19.

Згідно з банківською випискою по рахунку позивача 19.07.2019 відповідачем здійснено платіж на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівельний альянс "Астра" в сумі 127813,38 грн та 03.10.2019 - на суму 50000 грн.

Несплата відповідачем решти вартості техніки на умовах передплати в обумовлений сторонами строк стала підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як слідує з матеріалів справи, з огляду на укладений між позивачем та відповідачем Договір, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове врегулювання Цивільного кодексу України щодо договору купівлі-продажу.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

За умовами Договору купівлі-продажу №00298-19 СТ від 15.07.2019 з урахуванням Специфікації як невід'ємного додатку до Договору та Додаткової угоди №1 від 31.07.2019 сторони погодили передачу обумовленої Договором сільгосптехніки на умовах попередньої оплати - протягом 5 банківських днів з моменту 100% оплати виключно за умови дотримання графіку оплат:

- до 18.07.2019 - 20% від загальної вартості Договору за рахунок власних коштів;

- до 31.07.2019 - 80% від загальної вартості Договору за рахунок власних коштів.

Відповідно до ст. 538 Цивільного Кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що відповідачем здійснено попередню оплату за Договором на загальну суму 177 813,38 грн (19.07.2019 - 127813,38 грн та 03.10.2019 - 50000 грн).

Тобто, відповідач порушив зобов'язання за Договором та не здійснив оплату вартості техніки згідно погодженого графіку на умовах передоплати в повному обсязі, враховуючи загальну ціну Договору 637 940,6 грн (в т.ч. ПДВ).

Таким чином, в даному випадку підлягають застосуванню приписи ст.538 ЦК України.

З огляду на приписи ч. 3 вказаної статті у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Отже, враховуючи, що відповідач здійснив часткові платежі на умовах передоплати поза межами обумовленого сторонами графіку у позивача як Продавця були наявні очевидні підстави для відмови від виконання свого обов'язку щодо поставки техніки.

Разом з тим, нормами статті 538 ЦК України не передбачено права позивача як сторони зобов'язання за Договором вимагати у відповідача здійснення оплати решти вартості техніки поза межами встановленого строку виконання.

Зокрема, частиною 4 ст. 538 передбачено, що якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Отже, лише за умови виконання позивачем обов'язку за Договором щодо поставки техніки, незважаючи на невиконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати вартості техніки, у позивача були б наявні правові підстави вимагати сплати вартості техніки у повному обсязі. При цьому передача відповідачу техніки за умовами Договору №00298-19 відповідального зберігання від 15.07.2019 в жодному разі не може вважатися як виконання обов'язку позивача за Договором купівлі-продажу №00298-19СТ від 15.07.2019, позаяк вказані договори є різними за своєю правовою природою та предметом (моделі глибокорозпушувача за вказаними договорами різняться).

Аналогічний висновок, що в разі нездійснення покупцем попередньої оплати товару зобов'язання продавця щодо поставки товару не виникло, а нездійснення ним на свій ризик поставки товару без попередньої оплати не дає продавцю права вимагати оплати такого товару викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 14.03.2018 у справі №903/333/17.

Таким чином, позов в частині стягнення з відповідача 460127,22 грн основного боргу задоволенню не підлягає.

Щодо заявленого позову в частині стягнення 177729,84 грн - неустойки, суд зазначає таке.

Порушенням зобов`язання згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України - є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 7.2. Договору сторони дійшли згоди, що у разі порушення Покупцем строків будь-якого з платежів понад 3 (три) банківських дні, Покупець несе відповідальність, сплачуючи неустойку в розмірі 0,29 % за кожен день прострочення від суми кожного простроченого платежу. Нарахування неустойки починається з 4 (четвертого) банківського дня прострочення та закінчується в день здійснення Покупцем фактичної оплати платежу.

Аналізуючи вказану норму Договору, з урахуванням ст. 549 Цивільного кодексу України, передбачена сторонами неустойка за своєю правовою природою є пенею, позаяк обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

В силу приписів ст. 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на наведені положення чинного законодавства, доводи представника позивача, що до неустойки, яка визначена в Договорі, не застосовуються положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" є безпідставними.

Таким чином, судом здійснено розрахунок неустойки за допомогою системи "ЛІГА ЗАКОН" з урахуванням умов Договору та обмеження, встановленого Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" щодо нарахування пені. При цьому суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення неустойка є обґрунтованою в сумі 52504,11 грн, відтак у стягненні 125225,73 грн неустойки слід відмовити.

Здійснюючи розрахунок пені судом враховано положення п.2.2 Договору, відповідно до умов якого оплата вартості техніки здійснюється у національні валюті України (гривні) по курсу (гривні до євро), який визначається на основі середнього курсу продажу валюти на Міжбанківському валютному ринку України на день, що передує здійснення платежу в рахунок оплати техніки. Відтак при розрахунку розміру пені у зазначених позивачем періодах, які, як встановлені судом, визначено вірно, сума основного боргу, на який нараховувалася пеня, а також здійснені відповідачем платежі розраховувалися з урахуванням середнього курсу (гривні до євро) продажу валюти на Міжбанківському валютному ринку України за попередній день, інформація про який міститься на Інтернет сайті: http//minfin.com.ua.

Згідно із ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, врахувавши принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з мотивів наведених вище.

При винесенні даного рішення суд врахував висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України). При цьому суд зазначає, що інші доводи сторін жодним чином не спростовують викладених судом підстав для часткового задоволення позову.

В силу приписів ст.129 ГПК України витрати на судовий збір підлягають віднесенню на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору в сумі 787,56 грн та вказані витрати в сумі 8780,3 грн залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства Токарчука Володимира Мефодійовича (вул. Незалежності, буд. 73, смт Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудівельний альянс "Астра" (вул. Машинобудівників, буд. 5-а, смт Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область, 08162; ) 52504,11 грн - неустойки та 787,56 грн - витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 460127,22 грн - основного боргу та 125225,73 грн неустойки - відмовити.

4. Витрати щодо сплати судового збору в сумі 8780,3 грн залишити за позивачем.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 23 березня 2020 р.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Машинобудівників, буд. 5-а, смт Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область, 08162;

3 - відповідачу - вул. Незалежності, буд. 73, смт Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800.