РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2020Справа № 910/3432/19

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко Г. П.,

за участю секретаря - Лебович А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" (пров. Лабораторний, 1, оф. 400, м. Київ, 01133; вул. Мишуги, 2, офіс 416, м. Київ, 02141)

До Антимонопольного комітету України (вул. Митрополіта Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035)

За участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, будинок 1/27)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотивремсервіс" (01133, м. Київ, провулок Лабораторний, будинок 1, офіс 400)

Про визнання частково недійсним рішення № 749-р від 20.12.2018

За участі представників учасників справи:

Від позивача: не прибув;

Від відповідача: не прибув;

Від третіх осіб - 1, 2: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить визнати недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 749-р від 20 грудня 2018 року в частині пунктів 1,3,7,9,10,12 резолютивної частини щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження". Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що при прийнятті даного рішення відповідач неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають фактичним обставинам та нормам права, у зв`язку з чим рішення Антимонопольного комітету України № 749-р від 20 грудня 2018 року є незаконним та необґрунтованим та підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд даної справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 14.05.2019.

22.04.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

14.05.2019 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

У судове засідання 14.05.2019 представники сторін з`явилися.

Представник позивача підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі. Представник відповідача заперечив проти задоволення даного клопотання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні на 11.06.2019.

07.06.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив. Крім того, від позивача надійшла заява про залучення третьої особи, в якій просив залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Локомотивремсервіс" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача.

07.06.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотивремсервіс" надійшла заява про залучення останнього в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

11.06.2019 Суд задовольнив клопотання позивача про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотивремсервіс" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, оскільки рішення по даній справі може вплинути на їх права та обов`язки. Суд також повернув заяву про залучення останнього в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, крім того, Суд відклав підготовче судове засідання на 02.07.2019. Мотиви прийнятих процесуальних рішень суд виклав у відповідній ухвалі.

26.06.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотивремсервіс" надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 в частині повернення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотивремсервіс" про залучення останнього у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору.

02.07.2019 Суд зупинив провадження у справі № 910/3432/19 до перегляду Північним апеляційним господарським судом в порядку апеляційного провадження ухвали Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі № 910/3432/19 про повернення заяви про залучення у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотивремсервіс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №910/3432/19 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №910/3432/19 залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотивремсервіс" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 - без змін.

16.12.2019 матеріали господарської справи № 910/3432/19 повернуті до Господарського суду міста Києва.

17.12.2019 Суд поновив провадження у справі № 910/3432/19 та призначив підготовче засідання у справі на 09.01.2020, про що постановив відповідну ухвалу.

08.01.2020 через відділ канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в судовому засіданні.

09.01.2020 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 28.01.2020.

28.01.2020 суд відклав розгляд справи для належного повідомлення позивача про судове засідання по суті справи та призначив судове засідання на 27.02.2020.

26.02.2020 через відділ канцелярії суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій позивач просив суд здійснити розгляд справи № 910/3432/19 за відсутності позивача.

В судове засідання 27.02.2020 учасники справи не прибули, позивач про свою відсутність суд повідомив, інші учасники справи - не повідомили, всі учасники справи про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 20.12.2018 Антимонопольним комітетом України за результатами розгляду справи № 20-26.13/21-17 постановлено рішення № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

В п. 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТІНВЕСТГРУП» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «УКРПРОМВПРОВАДЖЕННЯ» вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю - «вальниці/підшипники кулькові чи роликові (підшипники)» [оголошення № 122079, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 28.04.2015 № 242 (28.04.2015)], проведених державним підприємством «Одеська залізниця».

За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини вказаного рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «УКРПРОМВПРОВАДЖЕННЯ» штраф у розмірі 100 485, 00 гривень (п. 3 рішення).

В п. 7 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТІНВЕСТГРУП» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «УКРПРОМВПРОВАДЖЕННЯ» вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю - «вальниці/підшипники кулькові чи роликові (підшипники)» [оголошення № 188192, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 31.08.2015 № 325 (31.08.2015)], проведених державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця».

За порушення, зазначене в пункті 7 резолютивної частини вказаного рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «УКРПРОМВПРОВАДЖЕННЯ» штраф у розмірі 269 535, 00 гривень (п. 9 рішення).

В п. 10 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТІНВЕСТГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «УКРПРОМВПРОВАДЖЕННЯ» і Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОКОМОТИВРЕМСЕРВІС» вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю - «вальниці/підшипники кулькові чи роликові (підшипники кочення)» [оголошення № 012979, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 20.01.2016 № 12 (20.01.2016)], проведених регіональною філією «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

За порушення, зазначене в пункті 10 резолютивної частини вказаного рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «УКРПРОМВПРОВАДЖЕННЯ» штраф у розмірі 27 216, 00 гривень (п. 12 рішення).

Копія рішення надіслана позивачу із супровідним листом Комітету від 28.12.2018 № 143-26/13/01-17600 та отримана позивачем 08.01.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 421, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" про оскарження рішення подана Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» подана до Господарського суду міста Києва 19.03.2019 нарочно.

Статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» внормовано, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

В п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» судам роз`яснено, що у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" слід враховувати таке.

За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів. Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

З огляду на те, що позивачем пропущено строк оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», оскільки позивач звернувся до суду із позовом 19.03.2029, а двомісячний строк, визначений ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», сплив 11.03.2019 (адже 08.03.2019, 09.03.2019 та 10.03.2019 були неробочими днями), у позові слід відмовити.

Таку ж правову позицію викладено в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2014 у справі № 910/20362/13, від 08.07.2014 у справі № 904/9183/13, від 18.11.2014 у справі № 922/3054/14, від 24.03.2015 у справі № 922/4191/14, від 24.02.2016 у справі № 917/2029/15, від 18.02.2016 у справі № 917/2028/15, від 06.07.2016 у справі № 910/495/16, від 14.12.2016 у справі № 902/469/16.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2018 у справі № 922/4646/16 також зазначив, зокрема, наступне: «строки оскарження рішень органів Комітету є присічними та відновленню не підлягають. Пропуск встановленого частиною першою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячного присічного строку є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення органу Комітету».

При цьому, суд відхиляє доводи позивача щодо дотримання ним строків, визначених ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», адже вперше до суду із заявою про оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» позивач звернувся 07.03.2019 у рамках справи № 910/595/19, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з огляду на їх безпідставність.

Так, як слідує із матеріалів справи дійсно позивач у даній справі 07.03.2019 звертався в рамках справи № 910/595/19 із позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу». Проте, Господарським судом міста Києва відповідна позовна заява та додані до неї документи були повернуті заявнику, про що постановлено відповідну ухвалу від 12.03.2019, в якій суд навів мотиви прийнятих процесуальних рішень. Підставою для повернення заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» стало те, що третьою особою були заявлені позовні вимоги в її заяві, які знаходилися поза предметом позову у справі № 910/595/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу. В свою чергу згідно із ч. 4, 5 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 3, 4 ст. 174).

Тобто, у відповідності до положень процесуального закону позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду у випадку, якщо така позовна заява була залишена без руху, та якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» подана в рамках справи № 910/595/19 була повернута заявнику з підстав недотримання останнім процесуальних положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, а не була залишена без руху. Позовна заява про оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 20.12.2018 № 749 - р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у даній справі подана позивачем лише 19.03.2019, відповідно у суду відсутні процесуальні підстави для висновку що позовна заява позивача у даній справі була подано до суду 07.03.2019.

Суд також зазначає, що строк встановлений ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є присічним і закінчення такого строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарським судом не можуть братися до уваги доводи позивача, з приводу незаконності та/або необґрунтованості оскаржуваного рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», закінчення зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Матеріалами справи доведено, що позивач звернувся до суду із пропущенням присічного строку на оскарження рішення Комітету, що є безумовною підставою для відмови у позові, без дослідження судом інших обставин справи.

Суд також зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивачів зі сплати судового збору та інші витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" (пров. Лабораторний, 1, оф. 400, м. Київ, 01133; вул. Мишуги, 2, офіс 416, м. Київ, 02141; ідентифікаційний код 35141676) до Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ, 03035; ідентифікаційний код 00032767) за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетінвестгруп" (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, будинок 1/27; ідентифікаційний код 35370868) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотивремсервіс" (01133, м. Київ, провулок Лабораторний, будинок 1, офіс 400; ідентифікаційний код 34808274) про визнання недійсним рішення відмовити.

2. Судові витрати позивачів покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" (пров. Лабораторний, 1, оф. 400, м. Київ, 01133; вул. Мишуги, 2, офіс 416, м. Київ, 02141; ідентифікаційний код 35141676).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18.03.2020.

Суддя Г.П. Бондаренко