ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" березня 2020 р. Справа № 911/2991/19

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши заяву заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури про забезпечення позову у справі

за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Міністерства юстиції України

до першого відповідача Державної Установи Бучанської виправної колонії (№ 85)

та другого відповідача Приватного акціонерного товариства "Домобудівельний комбінат № 1"

про визнання недійсним договору № 123-Г від 24.05.2019 про спорудження інвестиційного об`єкта та застосування наслідків недійсного правочину

Без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

02.12.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Прокурора - заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та Міністерства юстиції України до Державної Установи Бучанської виправної колонії (№ 85) та до Приватного акціонерного товариства "Домобудівельний комбінат № 1" про визнання недійсним договору № 123-Г від 24.05.2019 про спорудження інвестиційного об`єкта та застосування наслідків недійсного правочину.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що умови договору № 123-Г від 24.05.2019 про спорудження інвестиційного об`єкта, яким передбачено будівництво та введення в експлуатацію житлових будинків на земельній ділянці площею 2,8042 га, з кадастровим номером :01:037:0041 державної форми власності, яка після завершення будівництва залишається в користуванні ПрАТ "Домобудівельний комбінат № 1" суперечать вимогам законодавства України, у зв`язку з чим прокурор звернувся з позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2991/19, підготовче засідання призначено на 24.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.01.2020 зупинено провадження у справі № 911/2991/19 до моменту перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

16.03.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області заступником керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури надійшла заява про забезпечення позову № 421 вих-20 від 11.03.2020 (вх. № 47/20 від 16.03.2020), згідно якої останній просить суд: накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:037:0041, яка розташована в Київській області, смт. Гостомель, вулиця Мирна, 3, площею 2,8042 га; заборонити Приватному акціонерному товариству «Домобудівельний комбінат № 1» чи будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити на земельній ділянці з кадастровим номером :01:037:0041, площею 2,8042 га, що розташована в Київській області, смт. Гостомель, вулиця Мирна, 3, будівельні роботи.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що прокуратурою встановлено, що підготовка до будівництва багатоквартирних житлових будинків (розпочаті будівельні роботи) на земельній ділянці з кадастровим номером :01:037:0041, яка розташована в смт. Гостомель, вул. Мирна, 3, підтверджується протоколом огляду місця події від 17.10.2019, який був проведений у кримінальному провадженні № 0000469 від 23.07.2019, на вищевказаній земельній ділянці, наявна спеціальна будівельна техніка, будівельні матеріали та розпочаті будівельні роботи.

Крім того, протоколом огляду веб-ресурсу від 29.11.2019 підтверджується проведення будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :01:037:0041, яка розташована в смт. Гостомель , вул. Мирна, 3 , оскільки на відповідному веб-порталі зазначено про будівництво Житлового комплексу «Rock City» за вказаною адресою, а також зазначено хід будівництва житлового комплексу.

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000469 від 23.07.2019 було встановлено порушення до ч.ч. 2, 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З огляду на те, що договір № 123-Г від 24.05.2019 про спорудження інвестиційного об`єкта є діючим, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:037:0041 відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначено для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку та розпочато будівельні роботи (заглиблені в землю залізобетоні стрижі), існує реальна загрози її забудови.

Існує достатньо обґрунтоване припущення, що земельна ділянка :01:037:0041, яка знаходиться у державній власності, може бути забудована, при узаконенні житлових будинків, що будуть зведені на ній, подальше її повернення до державної власності буде ускладнене. А у разі задоволення позову, за відсутності своєчасних заходів його забезпечення - неможливо буде повноцінно поновити порушене право держави у спірних правовідносинах.

Заявник вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:037:0041 та забороною Приватному акціонерному товариству «Домобудівельний комбінат № 1» чи будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити на земельній ділянці будівельні роботи має на меті відновлення та запобігання порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави, оскільки спосіб відновлення порушено права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, мають тимчасовий характер і діють до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 ГПК України).

Враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого прокурором заходу до забезпечення позову у даній справі, у той час як посилання заявника на потенційну можливість забудови земельної ділянки з кадастровим номером :01:037:0041 без належного документального підтвердження не є достатньо обґрунтованими, а тому суд, у відповідності до ст. 140 ГПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури про забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову покладаються судом на прокуратуру.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалу підписано 17.03.2020

Суддя П.В.Горбасенко