ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 справа № 914/2589/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Хороз І. Б., розглянув по суті у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУВД», м. Дніпро,
до відповідача:акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м. Львів,
про: стягнення 182'803,00 грн (з яких: 171'600,00 грн заборгованості, 8'580,00 грн пені та 2'623,00 грн три відсотки річних).
За участю представників сторін:
позивача:не з`явився,
відповідача:не з`явився.
1. Судові процедури.

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУВД» до акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення 182'803,00 грн (з яких: 171'600,00 грн заборгованості, 8'580,00 грн пені та 2'623,00 грн три відсотки річних).

1.2. Ухвалою суду від 08.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.02.2020. Відповідну ухвалу суду позивач отримав 23.01.2020, відповідач 15.01.2020 відповідно, що підтверджується долученими до матеріалів справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, на яких представники сторін власноручно розписались (а.с. 4, 5).

1.3. 30 січня 2020 року до суду АТ «ДТЕК Західенерго» подано зустрічну позовну заяву про визнання договору про закупівлю товару № 2434-ЗЭ-БуТЭС від 15.01.2019 недійсним. Ухвалю суду від 03.02.2020 зустрічну позовну заяву повернуто заявнику у зв`язку із відсутністю підпису уповноваженого представника позивача за зустрічним позовом. Вказану ухвалу відповідач отримав 07.02.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

1.4. Ухвалою суду від 03.02.2020 розгляд справи було відкладено на 24.02.2020, про що повідомлено учасників процесу.

1.5. 12 лютого 2020 року АТ «ДТЕК Західенерго» повторно подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання договору про закупівлю товару № 2434-ЗЭ-БуТЭС від 15.01.2019 недійсним. Ухвалою суду від 17.02.2020 зустрічну позовну заяву залишено без руху та надано строк для виправлення зазначених у цій ухвалі недоліків.

1.6. У судовому засіданні 24.02.2020 розгляд справи було відкладено на 12.03.2020, також і з підстав надання відповідачу строку для виправлення недоліків зустрічної позовної заяви.

1.7. Ухвалою суду від 10.03.2020 у зв`язку з не виправлення вказаних в ухвалі суду від 17.02.2020 недоліків зустрічної позовної заяви, суд повернув заявнику вказану заяву.

Окрім того, суд вказує про дотримання вимог процесуального закону, що стосується положень ч. 7 ст. 180 ГПК України, адже у випадку подання зустрічної позовної заяви у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, однак у даному випадку зустрічний позов було повернуто без розгляду, процесуальні дії щодо розгляду такої заяви судом не вчинялись, адже такий позов вважається не поданим, тому вказані вище норми закону не підлягають застосуванню у даному випадку.

1.8. Відповідно до частин першої та третьої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд, враховуючи належне повідомлення сторін про час, місце та дату судових засідань та достатність доказів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, беручи до уваги строк розгляду справи за правилами спрощеного провадження, який встановлений законом у 60 календарних днів, не вважає відсутність представників позивача та відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті.

Частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з положення ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні 12.03.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. Аргументи сторін

2.1. У позовній заяві ТзОВ «ЛУВД» (Позивач у справі) вказує про неналежне виконання АТ «ДТЕК Західенерго» (Відповідач у справі) своїх договірних зобов`язань щодо оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим у Відповідача виник борг перед Позивачем у загальному розмірі 182'803,00 грн (з яких: 171'600,00 грн заборгованость, 8'580,00 грн пеня та 2'623,00 грн три відсотки річних).

2.2. Відповідач АТ «ДТЕК Західенерго» відзиві на позов не подав, проти позову не заперечив.

3. Обставини справи.

3.1. 15 січня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУВД» (Постачальник надалі) та акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» (Покупець надалі) укладено Договір № 2434-ЗЭ-БуТЭС про закупівлю товару від 15.01.2019 (надалі - Договір). За умовами цього Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар, зазначений в специфікації, а Покупець - прийняти і оплатити такий товар, код згідно УКТ ЗЕД: код ДК 021-2015: 42417300-5 Конвеєрне обладнання (надалі «Товар»), 2019 року виготовлення, в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією: УТК ЗЕД - 848360, Муфта зубчаста МЗ 12-150-190 Тпи1, ГОСТ 50895-96, 2 шт. загальна вартість разом із ПДВ 171'600,00 грн, строк поставки 60 (п. 1.1. Договору).

3.2. Згідно з пунктом 4.1. Договору, розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем поставленого Покупцю Товару на 60 (шістдесятий) календарний день з дати поставки відповідного Товару на підставі отриманого Покупцем рахунку та за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього Договору.

3.3. На виконання умов Договору Позивач поставив, а Відповідач отримав Товар, що підтверджується: - видатковою накладною № Лд-0000033 від 26.03.2019, на якій уповноважені представники сторін договору розписались та скріпили підписи печатками; - рахунком-фактурою № Лд-0000010 від 07.02.2019 на суму 171'600,00 грн; - товарно-транспортною накладною №2603-3 від 26.03.2019.

3.4. Свій обов`язок з оплати відповідач не виконав, доказів протилежного суду не надав.

3.5. Претензією про погашення заборгованості за договорами про закупівлю товару, Позивач просив Відповідача сплатити заборгованість за договорами. Вказану претензію Відповідач отримав 30.10.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач відповіді на претензію не надав.

3.6. У зв`язку з порушенням умов Договору в частині оплати за поставлений товар, Позивач для відновлення порушених прав звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, пені та трьох відсотків річних. Відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив.

4. Позиція суду.

4.1. Між сторонами у справі виникли зобов`язання на підставі Договору в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 4.1. Договору встановлено, розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем поставленого Покупцю Товару на 60 (шістдесятий) календарний день з дати поставки відповідного Товару на підставі отриманого Покупцем рахунку та за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього Договору.

4.2. Як з`ясовано судом, Позивачем поставлено, а Відповідачем прийнято Товар на загальну суму 171'600,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № Лд-0000033 від 26.03.2019, рахунком-фактурою № Лд-0000010 від 07.02.2019 та товарно-транспортною накладною № 2603-3 від 26.03.2019.

Кореспондуючий обов`язок з оплати за отриманий Товар за Договором Відповідач не виконав, будь-яких інших доказів щодо оплати Товару за Договором у матеріалах справи немає та сторонами не надано. Відтак, вимоги позивача про стягнення 171'600,00 грн заборгованості є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення.

4.3. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, розглянувши вимоги позивача про стягнення 2'623,00 грн трьох відсотків річних, перевіривши наданий розрахунок, зазначає, що такий здійснено частково правильно, зокрема, не враховано положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями якого першим днем прострочення зобов`язання є 28.05.2019, а не 27.05.2019, так як 25.05.2019 (останній 60-й день виконання зобов`язання) був вихідним днем (субота), відповідно останнім днем виконання зобов`язання був перший за ним робочий день 27.05.2019 (понеділок).

Відтак, здійснивши власний розрахунок, суд вказує, що правильним є нарахування трьох відсотків річних на загальну суму 2623,36 грн. Таким чином, враховуючи, що заявлені вимоги про стягнення трьох відсотків річних заявлено у меншому розмірі, ніж розраховано судом, такі вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

4.4. Відповідно до вимог статті 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до умов пункту 7.14. Договору, у разі прострочення оплати Товару, Покупець, за письмовою вимогою Постачальника, сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати від вартості невчасно оплаченого Товару, однак не більше 5 % від вартості невчасно оплаченого Товару.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд, розглянувши вимоги Позивача про стягнення 8'580,00 грн пені, перевіривши наданий останнім розрахунок, вказує, що такий розрахунок здійснено правильно, а тому заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

4.5. Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

5. Судові витрати

5.1. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 2'742,05 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 180, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, місто Львів, вулиця Козельницька, будинок 15; ідентифікаційний код 23269555) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУВД» (49040, місто Дніпро, вулиця Панікахи, будинок 2; ідентифікаційний код 23777180) 171'600,00 грн заборгованості, 8'580,00 грн пені, 2'623,00 грн три відсотки річних та 2'742,05 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 17.03.2020.

Суддя Трускавецький В.П.