Р І Ш Е Н Н Я

10 березня 2020 року Справа № 913/656/19

Провадження №1/913/656/19

За позовом Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, м. Кременчук Полтавської області

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

ОСОБА_1 , м. Кременчук Полтавської області, ОСОБА_2 , м. Кременчук Полтавської області,

про стягнення 26919 грн 10 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання - Гулевич В.В.

В присутності представників:

від позивача - не викликався;

від відповідача - адвокат Бронова Ю.Г. (свідоцтво № 2177 від 19.06.2018);

треті особи - не викликалися;

Суть спору: про стягнення безпідставно збережених грошових коштів в сумі 26919 грн 10 коп., перерахованих стягувачу у ВП №№1893018, 32647317, 32647558 на суми відповідно 19672 грн 35 коп., 7056 грн 26 коп., 190 грн 49 коп.

Дослідивши матеріали справи яка, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, вислухавши представника відповідача, суд дійшов до наступного.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на примусовому виконанні у Крюківському ВДВС м. Кременчук Головного ТУЮ у Полтавській області перебувало зведене виконавче провадження № 29982248 щодо боржника ОСОБА_1 , до складу якого входили виконавчі провадження №19580016, №19580355 та №18931018 з примусового виконання судового наказу №2н-1642 від 24.06.2009 про стягнення на користь AT "Укрінбанк" заборгованості в сумі 19672 грн 35 коп.; № 32647317 з примусового виконання виконавчого листа №2-2033 від 15.03.2012 про стягнення з на користь AT "Укрінбанк" заборгованості в сумі 7056 грн 26 коп.; № 32647558 з примусового виконання виконавчого листа №2-2033 від 15.03.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT "Укрінбанк" заборгованості в сумі 190 грн 49 коп.

Під час виконання виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 . Вищевказане майно перебувало в іпотеці AT "Український інноваційний банк".

26.07.2012 Полтавською філією ТОВ "ТД Еліт Сервіс" за дорученням Відділу та на підставі укладеного договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 21.05.2012 №16-0033/12 були вдруге проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки).

Відповідно до протоколу від 26.07.2012 №1-16-0033/12 проведення прилюдних торгів, переможцем аукціону оголошено ОСОБА_2 , яка за результатами торгів перерахувала грошові кошти у сумі 109653 грн 75 коп. на поточний рахунок позивача.

Проте, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 23.07.2013 по справі № 1615/5774/12 рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 05.6.2013 скасоване та ухвалене нове рішення, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зокрема: визнано недійсними прилюдні торги від 26.07.2012, проведені Полтавською філією ТОВ "Торговий дім "Еліт Сервіс", з реалізації предмету іпотеки - житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 ; визнано недійсними протокол №1-16/0033 від 26.07.2012 з проведення прилюдних торгів та акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 28.08.2012; визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 10.10.2012, посвідчене приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е., зареєстроване в реєстрі за № 3892, про право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 .

Також рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16.06.2014 у справі № 537/5165/13-ц рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 06.05.2014 в частині вирішення позову до Державної казначейської служби України та Крюківського ВДВС м. Кременчук Головного ТУЮ у Полтавській області скасоване та ухвалене нове рішення, відповідно до якого стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 44826 грн 37 коп. та 448 грн 26 коп. судового збору.

Позивач зазначає, що кошти в сумі 44826 грн 37 коп. після реалізації майна були розподілені наступним чином: 250 грн 00 коп. - були перераховані до Головного управління юстиції у Полтавській області в якості витрат на проведення виконавчих дій; 14681 грн 78 коп. - були перераховані стягувачу у зведеному виконавчому провадженні № 19580355 (ПАТ "АВТОКРАЗБАНК"); 2975 грн 49 коп. - були перераховані стягувачу у зведеному виконавчому провадженні № 19580016 (ЗАТ КБ "Приватбанк"); 26919 грн 10 коп. - були перераховані стягувачу у зведеному виконавчому провадженні № 1893018, № 32647317, № 32647558 (AT "Укрінбанк"), а саме за ВП №18931018 на рахунок №37394003 в сумі 19672 грн 35 коп. згідно із платіжним дорученням № 8942 від 11.08.2012; за ВП №32647317 на рахунок № 37394003 в сумі 7056 грн 26 коп. згідно із платіжним дорученням № 8940 від 11.08.2012; за ВП №32647558 на рахунок № 37394003 в сумі 190 грн 49 коп. згідно із платіжним дорученням №8938 від 11.08.2012.

Таким чином, усі обставини щодо проведення прилюдних торгів визнані недійсними, а тому правова підстава набуття права на грошові кошти у стягувача -АТ "Укрінбанк" відпала.

Позивач зазначає, що він звертався до AT "Укрінбанк" шляхом направлення листа від 10.02.2014 №3603 щодо повернення коштів, проте, на час подання позову кошти на рахунок відділу не надійшли.

Оскільки правова підстава щодо перерахування грошових коштів в сумі 26919 грн 10 коп. на користь AT "Укрінбанк" стала відсутня внаслідок визнання торгів недійсними, а відповідач без достатньої правової підстави продовжує їх зберігати, що призвело до стягнення з відділу ДВС коштів, тому вказані дії грубо порушують права та законні інтереси останнього, що, на думку позивача, надає підстави для звернення до суду з цим позовом.

На думку позивача, на час подання позову правонаступником ПАТ "Укрінбанк" є ПАТ "УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ", оскільки місце реєстрації, код ЄДРПОУ та інші юридичні дані залишилися незмінними.

Ухвалою від 24.12.2019 суд відкрив провадження у справі № 913/656/19 та залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ).

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує з посиланням на те, що ПАТ "Укрінбанк" було віднесено постановою НБУ № 934 від 24.12.2015 до неплатоспроможних, а рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24.12.2015 було запроваджено тимчасову адміністрацію.

На підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національним банком України 22.03.2016 було прийнято постанову № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк", на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 22.03.2016 прийнято рішення № 385 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку.

13.07.2016 на позачергових загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" було прийнято рішення про затвердження Статуту товариства в новій редакції, якою змінилась назва товариства на Публічне акціонерне товариство "Укрїнком", виключено види діяльності діяльність комерційних банків.

28.03.2017 рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Українком" змінено найменування товариства, як юридичної особи на Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія", затверджено Статут в новій редакції.

Відповідач повідомив, що у зв`язку з тим, що він не є банком і не має банківської ліцензії, тому не має доступу до банківських рахунків, на які позивачем були перераховані грошові кошти, не має можливості для з`ясування обставин щодо дійсності перерахування грошових коштів в розмірі заявленому до стягнення.

Також відповідач заявляє про застосування правил позовної давності та наполягає, що за обставинами спору закінчився трирічний строк позовної давності до заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у позові.

У відповіді на відзив за листом від 28.01.2020 № 21385 позивач не згоден з доводами, викладеними у відзиві, оскільки вважає, що грошові кошти за виконавчим листом № 537/5165/13-ц були списані Головним управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області 17.05.2018 у сумі 45274,63 грн. на користь ОСОБА_2 . На думку позивача внаслідок такого списання відділ зазнав збитків в результаті застосування реституції шляхом повернення грошових коштів на користь покупця арештованого майна.

Ухвалою суду від 22.01.2020 провадження у цій справі зупинялось на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/698/16 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови від 10.12.2019.

Відповідно до інформації у вказаному Реєстрі повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 оприлюднений 06.02.2020, тому суд поновив провадження у справі.

Оцінивши обставини справи в їх сукупності, доводи сторін та надані докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмову у його задоволенні, виходячи з наступних підстав.

Так, правове регулювання кондикційних зобов`язань здійснюється розділом 83 ЦК України. Зокрема, відповідно до частин 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Як було вказано вище, у судовому порядку визнані недійсними прилюдні торги від 26.07.2012 з реалізації предмету іпотеки, протокол № 1-16/0033 від 26.07.2012 з проведення прилюдних торгів, акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 28.08.2012 та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 10.10.2012.

Суд погоджується з позивачем що, вказані факти є підставами для повернення усіх учасників правовідносин у стан, який передував проведенню прилюдних торгів.

Також Апеляційний суд Полтавської області прийняв нове рішення від 16.06.2014 у справі № 537/5165/13-ц, яким стягнув з позивача на користь переможця торгів ОСОБА_2 44826 грн 37 коп. та 448 грн 26 коп. судового збору.

За результатами дослідження доданих до справи письмових доказів судом встановлено, що предмет спору складають грошові суми 19672 грн 35 коп., 7056 грн 26 коп., 190 грн 49 коп., які вказані у платіжних дорученнях від 13.08.2012 №№ 8938, 8940, 8942 (арк. справи 34-36), якими кошти перераховувались позивачем стягувачу у ВП №№1893018, 32647317, 32647558 - отримувач Світловодська філія АТ "Український інноваційний банк".

Позивач пред`явив позов до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", вважаючи його правонаступником АТ "Український інноваційний банк".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.10.2019 № 925/698/16, яка, зокрема, вирішувала й питання, який суб`єкт є належним позивачем у справі, тобто якій особі належить право вимоги за відповідним кредитним договором, зроблений висновок, що таким суб`єктом був та залишається банківська установа - ПАТ "Український інноваційний банк", відповідне право якого не переходило ані до ПАТ "УКРІНКОМ"/ ПАТ "Українська інноваційна компанія", ані до ТОВ "ФК "Інвест ресурс" (п. 231 постанови).

Відповідно до ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Клопотання позивача від 10.03.2020 № 31142, яке надійшло електронною поштою, про залучення до справи співвідповідача ПАТ "Укрінбанк" судом відхилене, оскільки така процесуальна дія можлива до початку першого судового засідання, що передбачено ст. 48 ГПК України. Строк розгляду цієї справи закінчується 13.03.2020.

Щодо заяви представника ПАТ "Укрінбанк" в процедурі ліквідації О.Ф.Гамолі про зупинення провадження у справі, то суд також його не бере до уваги, оскільки згідно ст. 228 ГП України таке клопотання може подавати учасник справи, яким заявник не є. Крім цього, з прохальної частини клопотання взагалі незрозуміло про вирішення якої справи йдеться, оскільки справу № 925/698/16 Верховний Суд розглянув. Доказів знаходження в провадженні господарського суду Черкаської області вказаної справи немає за даними Єдиного державного реєстру судових рішень.

З огляду на викладене вище суд дійшов висновку, що позов заявлений до товариства, яке не є отримувачем грошових коштів у сумі 26919 грн 10 коп., а тому не може бути належним відповідачем у справі.

Клопотання відповідача про застосування позовної давності судом не розглядається, оскільки для цього слід встановити існування обов`язку у відповідача та одержання саме ним спірної суми.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача у відповідності до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову Крюківського ВДВС міста Кременчук Головного ТУЮ у Полтавській області до відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , м. Кременчук Полтавської області, ОСОБА_2 , м. Кременчук Полтавської області, про стягнення 26919 грн 10 коп. в і д м о в и т и.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 13.03.2020.

Суддя Н.М.Зюбанова