ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2020 р. Справа№ 911/2087/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Разан-Н" на рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2019

у справі № 911/2087/19 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Квантум"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Разан-Н"

про стягнення 75440,46 грн заборгованості за поставлений товар

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Квантум" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Разан-Н" про стягнення 75440,46 грн заборгованості за поставлений товар згідно видаткових накладних № 326 від 29.03.2017 та № 1082 від 05.10.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати в повному обсязі отриманого товару згідно вказаних видаткових накладних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.11.2019 року у справі № 911/2087/19 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Разан-Н" на користь ТОВ "Торговий дім "Квантум" 75440 грн 46 коп. основного боргу, 1921 грн 00 коп. судового збору.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши відсутність доказів виконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманого товару за видатковими накладними № 326 від 29.03.2017 та № 1082 від 05.10.2017, керуючись ст. ст. 205, 509, 526, 655, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 181, 193 ГК України дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Разан-Н" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2019 року у справі № 911/2087/19.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи. Так, апелянт зазначає, що судом не було взято до уваги те, що поставлений позивачем товар був неналежної якості та на нього були відсутні сертифікати якості. За доводами апелянта, не досліджено та не взято до уваги місцевим господарським судом питання неодноразового звернення відповідача до позивача щодо повернення неякісної продукції, заміни кришок каністр, обміну пошкоджених каністр та зменшення суми заборгованості. На всі звернення відповідача ТОВ "Торговий дім "Квантум" не реагувало, документів на вказаний товар не надало, зіпсований товар не замінили та не зменшили його вартість.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019, справа № 911/2087/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), судді Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 апеляційну скаргу ТОВ "Разан-Н" на рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2019 залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2020, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Разан-Н" на рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2019 у справі № 911/2087/19 в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено учасникам справи процесуальний строк для подання відзиву, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 10 днів з дня отримання ухвали суду. Зупинено дію оскаржуваного рішення.

З метою належного повідомлення учасників справи про судовий розгляд справи в апеляційному порядку Північним апеляційним господарським судом здійснено надіслання поштової кореспонденції суду за юридичними адресами місцезнаходження юридичних осіб що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно поштового повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення відповідачем ухвалу суду від 17.01.2020 отримано 28.01.2020. Рекомендований конверт, що надсилався на адресу позивача повернутий відділенням поштового зв`язку з відміткою «не повна адреса, відсутній корпус». Однак, ані зазначена в позовній заяві, ані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, юридична адреса позивача не містить визначення корпусу.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

28.02.2020 судом апеляційної інстанції додатково надіслано ухвалу суду від 17.01.2020 на наявну в матеріалах справи іншу адресу сторони, яка отримана ТОВ "Торговий дім "Квантум" 10.03.2020 (поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення № 059). Також судом здійснено повідомлення позивача за допомогою засобів телефонного зв`язку, про що свідчить долучена до матеріалів справи телефонограма, яка прийнята директором товариства Роговою К.П.

Таким чином, судом апеляційної інстанції були вчинені всі необхідні дії спрямовані на належне повідомлення, зокрема, позивача про судовий розгляд справи апеляційною інстанцією, однак, сторона не скористалась наданим їй законом правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції Північним апеляційним господарським судом.

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки сторонами клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Торговий дім "Квантум" (постачальник, позивач у справі) поставило ТОВ "Разан-Н" (покупець, відповідач у справі) згідно видаткової накладної № 326 від 29.03.2017 товар на загальну суму 80319,74 грн (а.с. 14).

У зв`язку із частковими оплатами проведеними відповідачем, між сторонами задля встановлення суми заборгованості, зокрема, за поставлений позивачем товар за видатковою накладною № 326 від 29.03.2017, було підписано акт звіряння взаємних розрахунків за 9 місяців 2017 року (а.с. 24), згідно якого за відповідачем рахується заборгованість в сумі 67680,56 грн. Наведені обставини сторонами не заперечуються. Вказаний акт підписаний сторонами та скріплений печатками товариств.

У подальшому ТОВ "Торговий дім "Квантум" поставило ТОВ "Разан-Н" товар на суму 53760,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1082 від 05.10.2017 (а.с. 1082).

Згідно виписок з банківського рахунку ТОВ "Торговий дім "Квантум" відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару, зокрема, на загальну суму 46 000 грн (а.с. 19-20).

ТОВ "Торговий дім "Квантум" було направлено на адресу ТОВ "Разан-Н" досудові вимоги про оплату від 23.05.2018 на суму 80440,56 грн та від 10.07.2019 на суму 75440,46 грн. Останню вимогу було вручено відповідачу 17.07.2019, що підтверджується долученим до матеріалів справи повідомленням про вручення рекомендованого відправлення № 2340 (а.с.22-23).

Від ТОВ "Разан-Н" на адресу позивача надійшов гарантійний лист № 18/16/2018 від 18.06.2018, згідно якого відповідач зобов`язувався виконати свої зобов`язання з оплати товару і оплатити борг в сумі 83440,56 грн протягом 6 місяців - до 18.12.2018.

Оскільки ТОВ "Разан-Н" в повному обсязі не оплатив отриманий ним згідно видаткових накладних № 326 від 29.03.2017 та № 1082 від 05.10.2017 товар, ТОВ "Торговий дім "Квантум" пред`явлено позов у даній справі про стягнення 75440,46 грн основаної заборгованості.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Статтею 641 ЦК України унормовано, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

За змістом ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 названого Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, накладна - це супроводжуючий первинний документ, що використовується в бухгалтерському обліку та містить основні облікові дані про товар, що передається, відправляється, транспортується. Відтак, накладна є належним документом, що підтверджує оформлення договірних відносин між сторонами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наявні у матеріалах справи видаткові накладні містять найменування товару, його кількість, ціну та підпис уповноважених осіб сторін. А тому, між сторонами мало місце укладення правочину на поставку товару у спрощений спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На підтвердження вчинення правочину щодо поставки відповідачу товару позивачем до матеріалів справи було долучено видаткові накладні № 326 від 29.03.2017 та № 1082 від 05.10.2017, які містять підписи уповноважених осіб сторін та відбиток печатки товариств.

Обставини щодо підписання та скріплення печатками видаткових накладних ТОВ "Разан-Н" не заперечуються та належними доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно наявних в матеріалах справи документів, за поставлений товар відповідач розрахувався частково, а саме сплатив 46 000 грн, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за двома накладними в сумі 75440,46 грн (67680,56 грн + 53760,00 грн - 46000,00 грн).

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства щодо виконання зобов`язань належним чином і у встановлений строк, а також з огляду на встановлені місцевим господарським судом обставин прийняття відповідачем товару за видатковими накладними, оплату за який покупець в повному обсязі не здійснив, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання вимоги позивача про стягнення 75440,46 грн заборгованості відповідача обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про те, що товар був поставлений відповідачем без супровідних документів, не можуть слугувати підставою для відмови в стягненні вартості товару, оскільки зазначені обставини відповідно до ч.1 ст. 666 ЦК України є підставою для встановлення покупцем розумного строку для їх передання і лише у разі їх непередання у цей строк - підставою для відмови від договору. Із встановлених судом першої інстанцій обставин справи не вбачається, що покупець звертався до постачальника з вимогою про передання приналежних до поставленого товару документів або встановлював строк для їх передання.

Щодо доводів апеляційної скарги про поставку неякісного товару, судова колегія зазначає, що у відповідності до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення), які відповідно до частини другої зазначеної статті ЦК України надають право покупцю відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару, відповідачем не доведено.

При цьому, наявний в матеріалах справи лист від 15.10.2017 № 15/10/2017 про повернення та заміну пошкодженого товару - каністр з лужним миючим засобом в кількості 12 шт. не може бути належним та допустимим доказом повідомлення продавця про поставку неякісного товару, оскільки відповідачем належними засобами доказування не було доведено обставин надіслання вказаного листа позивачеві. Інших доказів на обґрунтування поставки неякісного товару матеріали справи не містять, а тому судова колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав для звільнення відповідача від обов`язку оплатити отриманий товар згідно видаткових накладних № 326 від 29.03.2017 та № 1082 від 05.10.2017.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про нез`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні обставинам справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2019 у справі № 911/2087/19 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Разан-Н" на рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2019 у справі №911/2087/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2019 у справі №911/2087/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 04.11.2019 у справі №911/2087/19.

4. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Разан-Н".

5. Справу №911/2087/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець

Повний текст постанови складено 23.03.2020