ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Черкаси справа № 925/196/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився (клопотання про розгляд без участі);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс-Агро" (м. Рівне) до товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" (м. Черкаси) про стягнення 50 427,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 судом зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс-Агро" (м. Рівне) до товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" (м. Черкаси) про стягнення 50 427,60 грн., з яких 50 000,00 грн. залишку основного боргу та 427,61 грн. як 3% річних на підставі договору перевезення вантажів № 183 від 20.09.2019, укладеного між сторонами.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, позивачем направлено суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника.

Відзиву на позов відповідачем суду не подано, заперечення проти позову відсутні, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надходило.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представників сторін, явка яких не визнавалася обов`язковою, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 17.03.2020 в порядку ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

20.09.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" (далі - Експедитор, відповідач по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю " Тріанекс - Агро" (далі - Перевізник, позивач по справі) було укладено договір про перевезення вантажів № 183 (а.с. 8-12 ), у відповідності до якого Перевізник зобов`язався доставити погоджений із Експедитором вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій особі, а Експедитор зобов`язався сплатити за перевезення встановлену плату (п. 1.1. договору) .

Вартість перевезення, порядок розрахунків/форма оплати та інші істотні умови Договору погоджуються Сторонами і вказуються в Заявці на перевезення вантажу ( п. 1.3. договору).

Заперечень проти недійсності договору про перевезення вантажів № 183 від 20.09.2019 чи про його дострокове розірвання сторонами, відповідач суду не надав.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі ст.ст. 193, 202 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою договір між сторонами є договором про надання послуг та відповідає ст. 901 ЦК України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до положень ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Також згідно ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Також правовідносини сторін регулюються і затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. N 363 Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

На виконання умов договору між сторонами у справі було складено заявку № 256-2 від 20.09.2019 ( а.с. 13) на перевезення вантажу міжнародного сполучення.

Відповідно до заявки сторони погодили наступні умови перевезення: маршрут руху: Україна-Греція;

адреса завантаження - м. Харків, вул. Георгіївська 10;

адреса розвантаження - G.GOTSIS S.A. 20 Andrikou Glyka Nera.Athens,Geece Athina Psalmou;

ставка за перевезення - 2100 євро по курсу НБУ на день розвантаження;

умови оплати - безготівковий розрахунок на протязі 14 днів при отриманні оригіналів документів.

На виконання умов Договору та Заявки позивач, ТОВ «Тріанекс-Агро», надало відповідачу послуги з перевезення вантажу.

Перевезення було виконано своєчасно та належним чином у відповідності з умовами Договору про перевезення вантажів № 183 від 20.09.2019, що підтверджується міжнародною транспортною накладною СМR (а.с. 14) та відміткою вантажоотримувача в графі 24 про отримання вантажу та актом № 349 від 02.10.2019 на суму 56 196,63 грн. ( а.с. 15).

Актом № 349 від 02.10.2019 (а.с. 15) обома сторонами підтверджено надання відповідачу з боку позивача послуги перевезення за договором № 183 від 20.09.2019 по маршруту м.Харків - м. Афіни та узгоджено вартість перевезення в гривневому еквіваленті на суму 56 196,63 грн.

Відповідачем не надано суду доказів існування між сторонами спорів з приводу якості та повноти наданої послуги перевезення, чи пред`явлення вантажоодержувачем претензій щодо одержаного товару.

У відповідності до Заявки № 256-2 вартість вищевказаного перевезення становить 2100 євро. Дану суму коштів відповідач повинен був перерахувати протягом 14 днів після отримання оригіналів документів.

Як вбачається з матеріалів справи, оригінали документів були направлені відповідачу 21.10.2019, що підтверджується експрес накладною № 9837 ( а.с. 16) та отримані відповідачем 24.10.2019 ( а.с. 17).

25.11.2019 відповідачем на адресу позивача було направлено повідомлення про оплату (а.с.18) в якому просить позивача надати відстрочку платежу та запропоновано проводити оплату частинами раз на тиждень.

11.01.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу № 07/20 ( а.с. 20) в якій просив відповідача сплатити заборгованість за надані послуги перевезення, 3 % річних та пеню.

Відповідач відповіді на претензію не надав.

Позивачем надано докази часткової оплати відповідачем коштів за послуги перевезення в розмірі 6 196,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 71 від 21.01.2020 (а.с. 19).

Відповідач не надав доказів, що часткова оплата послуг була проведена за іншими правовідносинами, ніж по договору № 183 про перевезення вантажів від 20.09.2019.

Таким чином, залишок заборгованості відповідача перед позивачем становить 50 000,00 грн. ( 56 196,63- 6 196,63).

Доказів про проведення оплати за послуги перевезення у більшій сумі відповідач суду не надав.

Вказані докази свідчать про те, що у відповідача є в наявності всі необхідні первинні документи для проведення повного розрахунку за надані позивачем послуги перевезення.

Доказів досягнення сторонами згоди з приводу узгодження розстрочення сплати залишку боргу у справу не подано.

За умовами п. 3.5 договору № 183 від 20.09.2019 розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі, протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами акту (якщо інше не передбачено в заявці) Надання неповного комплекту документів для здійснення оплати та/або наявність помилок у їх оформленні прирівнюються до їх неподання. У будь-якому випадку під помилками у документах, які перешкоджають здійсненню оплати Сторони домовились будь-яку невідповідність інформації, яка зазначена у договорі, заявці, акті CMR, рахунку щодо 1) найменування /місцезнаходження/коду сторін; 2) номеру дати договору, заявки акту, рахунку; 3) найменування відправника/перевізника/одержувача; 4) адреси завантаження/розвантаження; 5) назви/реєстраційного номеру транспортного засобу; 6) типу/виду вантажу або ціни фрахту (ставки за перевезення); 7) відсутність відбитку /штампу у договорі, заявці, акті CMR (або обґрунтування правомірності їх відсутності).

Заявка на перевезення вантажу (а.с. 13) передбачає проведення відповідачем повного розрахунку протягом 14 днів при отриманні оригіналів документів.

Оригінали документів отримані відповідачем 24.10.2019 (а.с. 17), що відповідачем не заперечено.

Отже строк проведення повного розрахунку для відповідача сплив 07.11.2019 і станом на час вирішення спору є простроченим.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не надав, доказів сплати боргу у справі немає.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору (ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України).

Оскільки доказів проведення розрахунку за основним боргом відповідач суду не надав, то до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 50 000,00 грн. залишку боргу за послуги перевезення вантажу.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 427,61 грн. як 3 % річних за прострочення розрахунків за послуги перевезення вантажів. Розрахунок проведено за період з 08.11.2019 по 10.02.2020 (а.с. 7).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Такий наслідок прострочення виконання грошового зобов`язання може бути застосований кредитором незалежно від того, чи передбачено таку умову між сторонами у договорі.

Розрахунок 3 % річних зроблено вірно та у відповідності до обставин справи.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не подав, доказів проведення повного розрахунку за позовними вимогами у справу не надано.

Отже з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути залишок заборгованості за надані послуги перевезення вантажів в сумі 50 000,00 грн. та 472,61 грн. як 3 % річних за прострочення розрахунків на підставі укладеного сторонами договору перевезення вантажів № 183 від 20.09.2019.

Відповідно до ст. 129 ГПК України при задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. повністю.

Керуючись ст. 238,240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Імпекстранс Груп" (ідентифікаційний код 39505251, м. Черкаси, вул. Пушкіна, 100 оф. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс-Агро" (ідентифікаційний код 35567492, м. Рівне, вул. Соборна, 446) -- 50 000,00 грн. залишку основного боргу, 427,61 грн. як 3% річних на підставі договору перевезення вантажів № 183 від 20.09.2019 та 2102,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 19 березня 2020.

Суддя Н.М. Спаських