Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Капішон В.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"
про стягнення 1 151 816,86 грн
за участю представників:
від позивача: Задорожній Р.О.
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 закрито провадження у справі №910/13996/19 у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 75303,38 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний" суму основного боргу у розмірі 840445,83 грн, пеню у сумі 216 228,35 грн, 3 % річних у сумі 18927,35 грн та судовий збір у сумі 16134,02 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

21.02.2020 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Господарський суд міста Києва від 25.02.2020 призначив розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний" про ухвалення додаткового рішення на 11.03.2020.

У судове засідання 11.03.2020 з`явився представник позивача, підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Представник відповідача у судове засідання 11.03.2020 не звився, про розгляд заяви позивача був повідомлений ухвалою від 25.02.2020.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний" про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення по справі №910/13996/19 не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Згідно із попереднім розрахунком позовних вимог у позові, орієнтовна сума витрат на правничу допомогу становить 100000,00 грн.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На виконання вище вказаних вимог, 03.02.2020 позивачем подано заяву про розподіл судових витрат, відповідно до якої, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 15675,20 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 13.12.2019, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний" з адвокатом Задорожнім Р.О., копію додатку №1 до договору; копію акту № 1 від 24.12.2019 прийому наданих юридичних послуг згідно з додатком № 1 від 13.12.2019 до договору про надання правової допомоги № б/н від 13 грудня 2019 року на суму 7 507,60 грн; копію акту №2 від 22.01.2020 прийому наданих юридичних послуг згідно з Додатком № 1 від 13.12.2019 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 13 грудня 2019 року на суму 8 167,60 грн; копії рахунків № 26/12-19 від 26.12.2019 на суму 7 507,60 грн та № 24-1/01-20 від 24.01.2020 на суму 8 167,60 грн; копії платіжних доручень № 5797 від 27.12.2019 та № 5767 від 27.01.2020.

Дослідивши надані позивачем докази, з огляду на викладені вище приписи Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено наступне.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позивачем належними доказами доведено понесені ним витрати на правову допомогу у сумі 15675,20 грн.

З огляду на спірні правовідносини, складність справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 15675,20 грн є співмірними із складністю справи, ціною позову та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідачами клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надано.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний" задоволено частково.

З урахуванням наведеного, оскільки у позовні вимоги у цій справі задоволені частково, то суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у сумі 14637,97 грн.

За таких обставин, суд задовольняє частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний" про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (01042, м. Київ, ПРОВУЛОК НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ, будинок 19/3, корпус 2, КАБІНЕТ 33, ідентифікаційний код 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин" "Столичний" (04073, м. Київ, ВУЛИЦЯ СИРЕЦЬКА, будинок 27, ідентифікаційний код 30373419) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14637,97 грн.

3.Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 13.03.2020.

Суддя О.В. Гулевець