ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020м. ДніпроСправа № 904/409/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград

про стягнення штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в сумі 18 865,00 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" і просить суд стягнути штраф за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в сумі 18 865,00 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем Правил оформлення перевізних документів, в частині невірного зазначення у накладній маси вантажу, в зв`язку з чим на підставі п.п. 118 та 122 Статуту залізниць України Позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з Відповідача штраф у розмірі 18 865,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

24.02.2020 Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що вагон №67197665 за накладною №45715190 було прийнято до перевезення станцією відправлення Ароматна Придніпровської залізниці лише на підставі його візуального огляду, оскільки визначена у залізничній накладній маса вантажу не була визнана залізницею іншою.

Відповідач зазначає, що здійснював зважування завантаженого вагону у відповідності до встановлених законодавством вимог на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній є неможливим.

Крім того, Відповідач 24.02.2020р. подав заяву про зменшення розміру штрафу та просить суд у разі встановлення факту невірного зазначення Відповідачем у накладній №45715190 маси вантажу за спірним перевезенням та задоволення позову застосувати ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України та зменшити суму штрафу.

Заява обґрунтована тим, що заявлений Позивачем штраф не має компенсаторного характеру, проте є додатковим засобом отримання прибутку для Позивача. Відповідачем за накладною №45715190 за перевезення вантажу було сплачено провізну плату та додаткові збори за всю відстань перевезення вантажу, за повну вагу, вказану в перевізному документі, що підтверджується даними графи 34 накладних. Залізниця фактично отримала надлишкову плату (переплату) залізничного тарифу. Будь-яких збитків внаслідок того, що Відповідачем було зазначено не вірна маса вантажу у залізничній накладній, Позивач не зазнав, що також має бути враховано при ухваленні судом рішення про стягнення з Відповідача штрафу.

Дискримінація української теплової генерації все більше паралізує роботу підприємств вугледобувної галузі. Щоб знизити витрати і спробувати пережити кризу, ПрАТ ДТЕК ПАВЛОГРАДВУПЛЛЯ змушений йти на крайні заходи і припиняти роботу виробництва, виводячи співробітників в простий.

З 06.12.2019 ПрАТ ДТЕК ПАВЛОГРАДВУПЛЛЯ вимушено скорочувати видатки на видобуток вугілля та робочі місця, зупиняти роботу шахт, вводячи вимушений простій.

З огляду на зазначене, також очікується негативний вплив змін у функціонуванні ПрАТ ДТЕК ПАВЛОГРАДВУПЛЛЯ на соціально-економічний стан території, зокрема скорочення обсягів надходжень коштів до місцевого бюджету м. Павлоград, припинення фінансування програм соціально-економічного розвитку регіону.

Також 24.02.2020р. Відповідач подав заяву та просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

02.03.2020 Позивач подав відповідь на відзив, в якому заперечує проти доводів Відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також зазначив, що факт зважування вагону на спірних, повірених вагах жодним чином не доводить, того, що вага зазначена Відправником у накладній є правильною.

Щодо зменшення розміру штрафу, Позивач посилається на те, що штрафна санкція у даному випадку не є договірною, а випливає із положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, відповідно до якого чітко визначено розмір штрафу.

19.03.2020 Відповідач подав заперечення на відповідь та зазначив, що приписами законодавства не встановлено заборону суду зменшувати розмір неустойки (штрафу), який підлягає стягненню і на підставі закону, оскільки зменшуючи суму, яка підлягає стягненню, суд не змінює сама розмір неустойки, встановлений Статутом залізниць України, а забезпечує баланс майнових інтересів сторін суду.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019р. згідно накладної №45715190 (а.с.9), зі станції Ароматна Придніпровської залізниці Відповідачем на станцію Роя Донецької залізниці відправлено вагон № 67197665 з вантажем вугіль кам`яний марки г газовий.

Згідно накладної №45715190 (а.с.9) в графі 4 Одержувач вказано: ДТЕК Курахівська ТЕС».

На станції Павлоград 1 Придніпровської залізниці за результатами переважування вантажу встановлено, що маса вантажу зазначена в накладній не відповідає дійсній масі вантажу встановленій при комісійному зважуванні, а саме: у вагоні №67197665 згідно накладної маса вантажу визначена відправником становить нетто 68600 кг, тара - 22500 кг, проте фактично виявилося брутто 86400 кг, тара з документа 22500, нетто 63950 кг, що становить менше на 4700 кг, дані обставини засвідчені Комерційним актом №454502/25/38 від 04.08.2019р. (а.с.10).

Недостача вантажу масою 4700 кг підтверджується Актом загальної форми 82 від 04.08.2019р. (а.с.11).

У накладній маса вантажу у вагонах визначена відправником у порядку п.5 Правил приймання вантажів до перевезення. Тобто Відповідачем при відправці невірно зазначено масу вантажу у накладній.

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційним актом масою вантажу, Позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з Відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу, розмір якого становить 18 865,00 грн., що і є причиною спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступних підстав.

Відносини, пов`язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 року (далі - Статут залізниць України), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції (пп. 1, 2, 3 п. 23 Статуту залізниць України).

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (пп. 1, 2 п. 24 Статуту залізниць України).

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту залізниць України).

Порядок проведення зважування передбачений Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року N 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 861/5082, а саме розділом Правила приймання вантажу до перевезення (далі-Правила).

Відповідно до пункту 5 Правил загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Мінтрансу від 05.04.2004 N 279 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 23.04.2004 за N 527/9126.

Визначення маси спірного вантажу здійснювалося на 150-ти тонних вагонних №10 станції Павлоград 1 Придніпровської залізниці.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442, засіб ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) - засіб вимірювальної техніки, який застосовується для визначення маси вантажу, що перевозиться залізничним транспортом.

Згідно з п.2.3 Інструкції якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки, у технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку.

Позивачем надано до матеріалів справи копію комерційного акту №454502/25/38 від 04.08.2019р., який підписаний начальником станції, робітниками станції.

Таким чином, зважування вагону №67197665 проводилось з дотриманням вимог встановлених чинним законодавством.

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (стаття 105 Статуту залізниць України).

Згідно з пунктом 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт №454502/25/38 від 04.08.2019р., яким засвідчена невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у залізничній накладній №45715190 складений відповідно до вимог, що пред`являються до його складання Правилами складання актів.

Згідно з пунктом 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з пунктом 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

За неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (пункт 122 Статуту залізниць України).

Пунктом 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф підлягає стягненню у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачаться з матеріалів справи, провізна плата згідно накладної №45715190 становить 3 773,00 грн. Таким чином, сума штрафу згідно накладної №45715190 становить 3 773,00 грн. х 5 = 18 865,00 грн.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок, суд вбачає наявність підстав для покладення на Відповідача, як на вантажовідправника, відповідальності за внесення невірних відомостей до перевізних документів.

Отже, позовні вимоги про стягнення з Відповідача штрафу в розмірі 18 865,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач просить зменшити розмір штрафу.

При цьому Відповідач посилається на ст. 233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні приписи містяться і в частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій за ст. 233 ГК України є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності передбачених в контексті коментованої норми обставин. Відсутність завданих збитків, здійснення відповідачем провізної плати у повному розмірі, стратегічна та соціальна значущість підприємства, яке вносить значний вклад в забезпечення енергонезалежності та енергобезпеки України, сталого функціонування енергетичної системи України, те, що відповідач є містоутворювачем та бюджетоутворювачем м. Павлограда, інвестує соціальні програми та проекти у Дніпропетровській області, не може слугувати підставою зменшення розміру санкцій.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

З огляду на викладене, заява про зменшення розміру штрафу задоволенню не підлягає, крім того, Відповідачем навіть не визначено на який відсоток повинен бути зменшений розмір штрафу.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.23, 24, 52, 105, 118, 122 Статуту залізниць України, ст.307 Господарського кодексу України, 920 Цивільного кодексу України, ст. ст.123, 129, 232-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.Соборна, 76; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, ) штраф за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в сумі 18 865,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

24.03.2020р.