ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2020 р. м. Київ Справа № 910/2902/19

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ

до ОСОБА_1 , Київська область, Макарівський район, с. Андріївка

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватного підприємства Бекристон, м. Київ

про стягнення 1000000 грн.

за зустрічним позовом ОСОБА_1 , Київська область, Макарівський район, с. Андріївка

до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ

про визнання поруки припиненою

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватного підприємства Бекристон, м. Київ

представники:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) О.В.Коцюба

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) О.Г.Тіньковський

від третьої особи не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватного підприємства «Бекристон» про стягнення 1000000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором поруки №193/48-4 від 29.01.2015 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.04.2019 року (суддя А.Ю.Кошик) відкрито провадження у справі №910/2902/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.05.2019 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 13.05.2019 року (вх. №9290/19 від 13.05.2019 року), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову, клопотання б/н від 13.05.2019 року (вх. №9288/19 від 13.05.2019 року) про відкладення розгляду справи та клопотання б/н від 13.05.2019 року (вх. №9289/19 від 13.05.2019 року) про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Також, позивачем подано зустрічну позовну заяву б/н від 13.05.2019 року (вх. №9291/19 від 13.05.2019 року) до ПАТ «Державний ощадний банк України» за участю третьої особи ПП «Бекристон» про визнання поруки припиненою.

Відповідач та третя особа, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 14.05.2019 року не з`явився.

Ухвалою суду від 14.05.2019 року відкладено підготовче засідання на 28.05.2019 року.

До суду від відповідача надійшла відповідь на відзив б/н від 27.05.2019 року (вх. №10593/19 від 28.05.2019 року).

Ухвалою суду від 28.05.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду у справі №910/2902/19 та відкладено підготовче засідання на 25.06.2019 року.

До суду від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання б/н від 25.06.2019 року (вх. №12500/19 від 25.06.2019 року) про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №757/25568/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПП «Бекристон» про визнання правочину недійсним.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/2902/19 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 23.07.2019 року.

До суду від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання б/н від 22.07.2019 року (вх. №14234/19 від 22.07.2019 року) про відкладення розгляду справи.

Відповідач за первісним позовом та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 23.07.2019 року не з`явились.

Ухвалою суду від 23.07.2019 року закрито підготовче провадження у справі №910/2902/19 та призначено розгляд справи по суті на 08.08.2019 року.

До суду від відповідача за первісним позовом надійшла заява б/н від 07.08.2019 року (вх. №15260/19 від 07.08.2019 року) про залучення до участі у справі третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» та письмові пояснення б/н від 08.08.2019 року (вх. №15329/19 від 08.08.2019 року).

Третя особа ПП «Бекристон», належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 08.08.2019 року не з`явилась.

У судовому засіданні 08.08.2019 року оголошено перерву до 13.08.2019 року.

До суду від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання б/н від 13.08.2019 року (вх. №15539/19 від 13.08.2019 року) про зупинення провадження у справі до вирішення Господарським судом м. Києва справи №910/10739/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПП «Бекристон» про визнання правочину недійсним.

Третя особа ПП «Бекристон», належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 13.08.2019 року не з`явилась.

Ухвалою суду від 13.08.2019 року відкладено розгляд справи на 29.08.2019 року.

До суду від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання б/н від 29.08.2019 року (вх. №16329/19 від 29.08.2019 року) про зупинення провадження у справі до вирішення Господарським судом м. Києва справи №910/10739/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПП «Бекристон» про визнання правочину недійсним.

Третя особа ПП «Бекристон», належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 29.08.2019 року не з`явилась.

Ухвалою суду від 29.08.2019 року зупинено провадження у справі №910/2902/19 до набрання законної сили судовим рішенням в пов`язаній з нею справі Господарського суду м. Києва №910/11341/19.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 року ухвалу Господарського суду Київської області від 29.08.2019 року про зупинення провадження у справі №910/2902/19 скасовано, а матеріали справи №910/2902/19 направлено до Господарського суду Київської області для продовження розгляду.

У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_4 . ОСОБА_5 від здійснення правосуддя справу №910/2902/19 передано на повторний автоматизований розподіл та згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого протоколом б/н від 21.11.2019 року, справу №910/2902/19 передано до розгляду судді Господарського суду Київської області Д.Г.Зайцю.

Ухвалою суду від 26.11.2019 року прийнято справу №910/2902/19 до свого провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 21.01.2020 року.

Третя особа ПП «Бекристон», належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 21.01.2020 року не з`явилась.

Представниками сторін у судовому засіданні 21.01.2020 року подано спільне клопотання про продовження строків підготовчого провадження у справі №910/2902/19 на тридцять днів.

Ухвалою суду від 21.01.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача (позивача за зустрічним позовом) б/н від 13.05.2019 року (вх. №9289/19 від 13.05.2019 року) про закриття провадження у справі; відмовлено у задоволенні заяви відповідача (позивача за зустрічним позовом) б/н від 07.08.2019 року (вх.№15260/19 від 07.08.2019 року) про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк»; продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/2902/19 на тридцять днів; відкладено підготовче засідання на 11.02.2020 року.

Третя особа ПП «Бекристон», належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 11.02.2020 року не з`явилась.

Ухвалою суду від 11.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі №910/2902/19 та призначено розгляд справи по суті на 10.03.2020 року.

Третя особа ПП «Бекристон», належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 10.03.2020 року не з`явилась.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні 10.03.2020 року позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечив.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) у судовому засіданні 10.03.2020 року проти задоволення первісного позову заперечив та просив суд відмовити повністю у його задоволенні, а також, підтримав вимоги за зустрічним позовом та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 10.03.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (за договором банк) та Приватним підприємством «Бекристон» (за договором позичальник) 29.11.2013 року укладено Договір кредитної лінії №89/48-1 (далі Кредитний договір), відповідно до умов п.п.1, 2 якого банк зобов`язується надати на умовах цього Договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки, кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається у вигляді невідновлювальної кредитної лінії окремими частинами (далі «транш», а у сукупності «транші». З урахуванням п. 2.5. цього Договору, остаточним терміном повернення кредиту (траншу кредиту) є « 31» березня 2017 року (включно).

Згідно п. 2.3. Договору, сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 2500000,00 євро.

В подальшому, між сторонами укладались Додаткові Договори до Договору кредитної лінії №89/48-1 від 29.11.2013 року, зокрема Додатковий Договір №1 від 30.12.2013 року, №2 від 29.01.2015 року, №3 від 29.01.2015 року, №4 від 22.06.2015 року, №5 від 24.11.2015 року, №6 від 22.12.2015 року, №7 від 29.04.2016 року, №8 від 30.05.2017 року, №9 від 28.09.2018 року, №10 від 10.10.2018 року.

З метою забезпечення зобов`язань по кредиту між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (за договором кредитор або банк), Приватним підприємством «Бекристон» (за договором боржник) та громадянкою України ОСОБА_1 (за договором поручитель) 29.01.2015 року укладено Договір поруки №193/48-4 (далі Договір поруки) за умовами п. 2.1. якого поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору та/або Договору про відкриття непокритого акредитиву.

В подальшому, між сторонами укладено Додаткові договори №1 від 24.06.2016 року та №2 від 30.05.2017 року до Договору поруки, відповідно до яких окремі положення Договору поруки було викладено в зміненій редакції.

За умовами п. 9 Договору поруки (в редакції Додаткового договору №1 від 24.06.2016 року), зобов`язання боржника як позичальника (в повному обсязі або окремій його частині), що випливають з кредитного договору, в тому числі, але не виключно: 1). повернути Банку кредитні кошти, отримані за кредитним договором у розмірі, що не перевищує еквіваленту 2500000,00 (два мільйони п`ятсот тисяч) євро 00 євроцентів із остаточним терміном повернення не пізніше ніж "30" вересня 2018 року (включно), із погашенням згідно графіку та на умовах, зазначених у кредитному договорі; на умовах, передбачених у кредитному договорі - сплатити Банку проценти за користування кредитними коштами в розмірі, що визначений на основі процентної ставки 11% (одинадцять) процентів річних у євро та 23,5% (двадцять три цілих п`ять десятих) процентів річних у гривні за період користування кредитними коштами з 29.11.2013 до повного повернення кредитних коштів відповідно до кредитного договору або до моменту настання випадків передбачених п. 2.8.5. кредитного договору; на умовах, передбачених у кредитному договорі - сплатити Банку проценти за користування кредитними коштами в розмірі, що визначений на основі процентної ставки 16,5% (шістнадцять цілих п`ять десятих) процентів річних у євро та 28,5% (двадцять вісім цілих п`ять десятих) процентів річних у гривні за період користування кредитними коштами з 29.11.2013 до повного повернення кредитних коштів АБО до моменту настання випадків передбачених п. 2.8.5. кредитного договору; з моменту настання випадків передбачених п. 2.8.5. кредитного договору до повного повернення кредитних коштів відповідно до кредитного договору - сплатити Банку проценти за користування кредитними коштами в розмірі, що визначений на основі процентної ставки 11,25% (одинадцять цілих двадцять п`ять сотих) процентів річних у євро та 23,75% (двадцять три цілих сімдесят п`ять сотих) процентів річних у гривні, та, при настанні випадків, визначених у Кредитному договорі - сплатити Банку проценти за користування кредитними коштами в розмірі, що визначений на основі процентної ставки 16,75% (шістнадцять цілих сімдесят п`ять сотих) процентів річних у євро та 28,75% (двадцять вісім цілих сімдесят п`ять сотих) процентів річних у гривні за період користування кредитними коштами; 5. сплатити Банку комісійні винагороди у строки та на умовах, зазначених у кредитному договорі; 6. сплатити на користь Банку штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, а також інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов кредитного договору; 7. відшкодувати Банку в повному обсязі збитки, понесені у випадку неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, в тому числі витрати, понесені Банком, втрачені грошові кошти та/або неодержані ним доходи.

Відповідно до п. 2 Договору поруки (в редакції Додаткового договору №2 від 30.05.2017 року), Кредитний договір визначений, як Договір кредитної лінії №89/48-1 від 29.11.2013 року, укладений між Банком та боржником, в редакції, викладеній в Додатковому договорі до нього №3 від 29.01.2015 року, включно з Додатковим договором до нього №8 від 30.05.2017 року.

Згідно п. 2. 3 Договору поруки, порукою за цим договором без отримання додаткової згоди поручителя у повному обсязі також забезпечуються зміни умов зобов`язання, які виникнуть (зміняться) відповідно до умов кредитного договору та/або договору про відкриття непокритого акредитиву (зокрема, внаслідок внесення змін до кредитного договору та/або договору про відкриття непокритого акредитиву), та не впливають на обсяг відповідальності поручителя. Поручитель безумовно погоджується, що відповідно до умов цього пункту договору змінами умов зобов`язання, які не збільшують обсягу відповідальності поручителя та забезпечуються порукою за цим договором вважаються у тому числі але не виключно: 2.3.1. будь-яке збільшення розміру кредиту, наданого боржнику; 2.3.2. продовження строку користування кредитом (його частинами), зміни строків виконання повністю або частково зобов`язання, збільшення заборгованості за кредитом на суму нарахованих та несплачених процентів; 2.3.3. відстрочення виконання зобов`язання/будь-якої його частини; 2.3.4. будь-яке збільшення/зменшення розміру процентів за кредитним договором; 2.3.5. встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки, зокрема, зміна будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування кредитом; 2.3.6. зміна будь-яким чином графіку погашення заборгованості за кредитним договором; 2.3.7. доповнення/зміна комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті кредитору, та/або збільшення/зменшення їх видів та розмірів; 2.3.8. будь-які інші зміни кредитного договору та/або договору про відкриття непокритого акредитиву.

Відповідно до пп. 3.2.3 п. 3.2. Договору поруки, кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором та/або Договором про відкриття непокритого акредитиву на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, при чому, як в повному обсязі, так і частково.

Підпунктом 10.1.1. п. 10.1. Договору поруки передбачено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє протягом 30 років з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Згідно пп. 10.3.1. п. 10.3. Договору поруки, дія поруки за цим Договором для цілей застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України становить 30 років з моменту підписання цього Договору сторонами та його скріплення печатками сторін за наявності. Порука за цим Договором припиняється закінченням строку, вказаного в пп. 10.3.1. цього Договору, або з моменту повного виконання зобов`язання за Кредитним договором (пп. 10.3.2. Договору поруки).

Як зазначає позивач, відповідачем (поручителем) та третьою особою (позичальником) не виконано своїх зобов`язань за Кредитним договором та укладеними до нього додатковими договорами. Станом на вересень 2018 року заборгованість ПП «Бекристон» (позичальник, третя особа у справі) за Кредитним договором складає 13834102,55 грн., яка складається з пені за несвоєчасне погашення кредиту у гривні 5452003,39 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту у євро 8380883,59 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів у гривнях 148,11 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів у євро 1067,43 грн., пені за несвоєчасну комісію по кредиту у євро 42807,74 грн., що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (п. 1 ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що він поручився за виконання зобов`язань боржника перед позивачем, передбачених Договором кредитної лінії №89/48-1 від 29.11.2013 року, в редакції, викладеній в Додатковому договорі до нього №3 від 29.01.2015 року, включно з Додатковим договором до нього №8 від 30.05.2017 р.

Однак, у подальшому 28.09.2018 року між позивачем і боржником укладено Додатковий договір №9 до Кредитного договору без погодження з відповідачем як поручителем. Зазначеним Додатковим договором сторонами було внесено зміни до Кредитного договору, зокрема, щодо збільшення діючого ліміту кредитування зі зміненим графіком, збільшення розмірів процентних ставок, збільшення розміру комісійної винагороди за обслуговування кредиту.

Обґрунтовуючи викладені у відзиві заперечення відповідач, посилаючись на постанову Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі №910/7389/17 зазначив, що порука припиняється за наявності двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов`язання; ці зміни призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає у разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; встановлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Отже, закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання якщо немає згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Відтак, порука за Договором поруки припинилась 28.09.2018 року, внаслідок збільшення обсягу відповідальності відповідача шляхом укладення Додаткового договору №9 до Кредитного договору без явної, чіткої та очевидної згоди поручителя на таку зміну основного зобов`язання. Також, відповідачем зазначено, що позивач не надсилав на його адресу вимогу про сплату заборгованості позичальника за Кредитним договором та взагалі не був повідомлений про наявність заборгованості третьої особи перед позивачем.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Якщо в договорі не передбачено субсидіарну відповідальність поручителя, кредитор має право, керуючись ст. 543 ЦК України, звернутися як до боржника за основним зобов`язанням, так і до поручителя; як разом, так і окремо; як повністю, так і в частині боргу. Таким чином, при солідарній поруці кредитор наділяється правом самостійно вирішувати питання про те, до кого з них - боржника чи поручителя - чи до обох разом, в якій частині і в якій послідовності пред`являти свої вимоги.

Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду України від 05.06.2013 року у справі №6-43цс13, вказано, що згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки.

Судом встановлено, що згідно п. 2.3. Договору поруки, сторони дійшли згоди, що порукою за цим договором без отримання додаткової згоди поручителя у повному обсязі також забезпечуються зміни умов зобов`язання, які виникнуть (зміняться) відповідно до умов кредитного договору та/або договору про відкриття непокритого акредитиву (зокрема, внаслідок внесення змін до кредитного договору та/або договору про відкриття непокритого акредитиву), та не впливають на обсяг відповідальності поручителя. Поручитель безумовно погоджується, що відповідно до умов цього пункту договору змінами умов зобов`язання, які не збільшують обсягу відповідальності поручителя та забезпечуються порукою за цим договором вважаються, у тому числі, але не виключно: будь-яке збільшення розміру кредиту, наданого боржнику; продовження строку користування кредитом (його частинами), зміни строків виконання повністю або частково зобов`язання, збільшення заборгованості за кредитом на суму нарахованих та несплачених процентів; відстрочення виконання зобов`язання/будь-якої його частини; будь-яке збільшення/зменшення розміру процентів за кредитним договором; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки, зокрема, зміна будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування кредитом; зміна будь-яким чином графіку погашення заборгованості за кредитним договором; доповнення/зміна комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті кредитору, та/або збільшення/зменшення їх видів та розмірів; будь-які інші зміни кредитного договору та/або договору про відкриття непокритого акредитиву.

Відповідно до п. 5.1. Договору поруки, сторони засвідчують однакове розуміння ними умов цього договору та його правових наслідків, підтверджують дійсність їх намірів при його укладанні, а також те, що договір не містить ознак фіктивного чи удаваного правочину, що він не укладений під впливом помилки щодо його природи, прав та обов`язків сторін, а також під впливом обману чи збігу тяжких обставин.

Згідно п. 5.2. Договору поруки, сторони передбачили, що з укладанням цього договору вони досягли згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких інших умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього договору.

Договір сторонами прочитаний, відповідає їх намірам та досягнутим домовленостям, що засвідчується власними підписами сторін (уповноважених представників сторін), скріплених печатками, що діють у повній відповідності з наданими їм повноваженнями та повним розумінням предмету та змісту договору (п. 12.6. Договору поруки).

Тобто, укладаючи спірний Договір поруки сторони усвідомлювали весь обсяг прав та обов`язків передбачених його умовами, та відповідно погоджуючись з такими умовами усвідомлювали настання правових наслідків за невиконання та/або неналежне невиконання покладених на сторін зобов`язань.

Таким чином, укладаючи 29.01.2015 року Договір поруки №193/48-4 сторони договору погодили, що вони вважають збільшенням обсягу відповідальності поручителя, та згода на яку саме зміну основного зобов`язання вимагається відповідна згода поручителя. За таких підстав згода ОСОБА_1 на внесення будь-яких змін та укладення додаткових угод до кредитного договору, відповідно і на збільшення обсягу її відповідальності за цим правочином, була очевидною, явно вираженою та відповідала волі поручителя.

Аналогічні правові висновки викладені і у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №200/16682/15-ц у разі, якщо в договорі поруки передбачена, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору є результатом досягнення певної домовленості між сторонами (банком і поручителем), а отже, поручитель дав згоду на зміну у майбутньому основного зобов`язання.

Стосовно посилань відповідача про не направлення банком вимоги на адресу поручителя суд зазначає наступне.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі №521/21255/13-ц направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Ненаправлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав, а як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд - виконати боржником обов`язок з дострокового повернення кредиту.

Умовами п. 3.2.4. Договору поруки сторони погодили, що з метою реалізації відповідно до умов цього Договору права вимоги до поручителя кредитор має право пред`явити (направити) поручителю вимогу. Ненаправлення кредитором вимоги не позбавляє кредитора права вимагати у поручителя виконання зобов`язання відповідно до умов цього Договору та законодавства.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що боржник свій обов`язок, щодо виконання умов Кредитного договору не виконав, а відтак, такий обов`язок виникає у поручителя.

Таким чином, позивач, як кредитор, правомірно звернувся до суду з позовною заяво про стягнення з поручителя заборгованості, яка виникла внаслідок порушення боржником своїх обов`язків за Кредитним договором.

Враховуючи встановлені судом обставини, з урахуванням наведених вище правових норм, суд дійшов висновку, що з урахуванням умов Договору поруки ПАТ «Державний ощадний банк України» набуло право вимоги до поручителя як солідарного боржника щодо погашення заборгованості ПП «Бекристон» за Договором кредитної лінії №89/48-1 від 29.11.2013 року на суму заявлених позовних вимог. А тому, позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідачем подано до суду зустрічний позов до ПАТ «Державний ощадний банк України» за участю третьої особи ПП «Бекристон» про визнання поруки припиненою. Обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом, позивач за зустрічним позовом зазначає, що згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг й відповідальності. Враховуючи зазначену норму та згідно висновків, викладених в постанові Верховного Суду у справі №640/15305/15-ц від 21.03.2018 року, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Позивач за зустрічним позовом, як поручитель, поручився за виконання зобов`язань боржника перед банком, передбачених Договором кредитної лінії №89/48-1 від 29.11.2013 року, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» і ПП «Бекристон» в редакції, викладеній в Додатковому договорі до нього №3 від 29.01.2015 року включно з Додатковим договором до нього №8 від 30.05.2017 року. Однак, в подальшому, без погодження з боку поручителя ОСОБА_1 , між ПАТ «Державний ощадний банк України» і ПП «Бекристон» укладено Додатковий Договір №9 28.09.2018 року до Кредитного договору, згідно якого внесено зміни до Кредитного договору, зокрема збільшено розмір діючого ліміту кредитування, збільшено розмір процентних ставок та розмір комісійної винагороди.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відтак, порука за Договором поруки №193/48-4 від 29.01.2015 року, на думку позивача за зустрічним позовом, припинилась 28.09.2018 року, внаслідок реального збільшення обсягу відповідальності поручителя шляхом укладення Додаткового Договору №9 до Кредитного договору, без явної, чіткої та очевидної згоди поручителя на таке збільшення, а тому, позивач за зустрічним позовом просить суд визнати припиненою поруку за Договором поруки №193/48-4 від 29.01.2015 року.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Частиною 1 ст. 559 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Дослідивши обставини, викладені у зустрічній позовній заяві, судом встановлено наступне.

Згідно п. 2.3. Договору поруки, сторони дійшли згоди, що порукою за цим договором без отримання додаткової згоди поручителя у повному обсязі також забезпечуються зміни умов зобов`язання, які виникнуть (зміняться) відповідно до умов кредитного договору та/або договору про відкриття непокритого акредитиву (зокрема, внаслідок внесення змін до кредитного договору та/або договору про відкриття непокритого акредитиву), та не впливають на обсяг відповідальності поручителя. Поручитель безумовно погоджується, що відповідно до умов цього пункту договору змінами умов зобов`язання, які не збільшують обсягу відповідальності поручителя та забезпечуються порукою за цим договором вважаються, у тому числі, але не виключно: будь-яке збільшення розміру кредиту, наданого боржнику; продовження строку користування кредитом (його частинами), зміни строків виконання повністю або частково зобов`язання, збільшення заборгованості за кредитом на суму нарахованих та несплачених процентів; відстрочення виконання зобов`язання/будь-якої його частини; будь-яке збільшення/зменшення розміру процентів за кредитним договором; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки, зокрема, зміна будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування кредитом; зміна будь-яким чином графіку погашення заборгованості за кредитним договором; доповнення/зміна комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті кредитору, та/або збільшення/зменшення їх видів та розмірів; будь-які інші зміни кредитного договору та/або договору про відкриття непокритого акредитиву.

Відповідно до п. 5.1. Договору поруки, сторони засвідчують однакове розуміння ними умов цього договору та його правових наслідків, підтверджують дійсність їх намірів при його укладанні, а також те, що договір не містить ознак фіктивного чи удаваного правочину, що він не укладений під впливом помилки щодо його природи, прав та обов`язків сторін, а також під впливом обману чи збігу тяжких обставин.

Таким чином, укладаючи 29.01.2015 року Договір поруки №193/48-4 сторони договору погодили, що вони вважають збільшенням обсягу відповідальності поручителя, та згода на яку саме зміну основного зобов`язання вимагається відповідна згода поручителя. На думку суду, згода поручителя - ОСОБА_1 на внесення будь-яких змін та укладення додаткових угод до кредитного договору, відповідно і на збільшення обсягу його відповідальності за цим правочином, була очевидною, явно вираженою та відповідала волі поручителя, а отже, наявність такої згоди свідчить про відсутність правових підстав для припинення поруки за ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Враховуючи викладене вище, відсутні правові підстави для визнання поруки припиненою, а зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Усі інші твердження та заперечення позивача за зустрічним позовом не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи викладене, первісні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а тому, судові витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом, а судові витрати за зустрічним позовом, у зв`язку із відмовою у його задоволенні, покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватного підприємства «Бекристон» про стягнення 1000000,00 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, код ЄДРПОУ 00032 (один мільйон) грн. 00 коп. заборгованості та 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватного підприємства «Бекристон» про визнання поруки припиненою відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 13.03.2020 року.

Суддя Д.Г. Заєць