РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2020Справа № 910/321/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства "Проектно-будівельна фірма "ДОМ" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Державної казначейської служби України про стягнення 136 629,28 грн. матеріальної шкоди та 100 000,00 грн. моральної шкоди, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з Державного бюджету України 136 629,28 грн. матеріальної шкоди та 100 000,00 грн. моральної шкоди завданої діями відповідача-1 на підставі ст.ст. 1-3, 11, 15, 16, 20, 22, 23, 80, 81, 160, 170, 174, 1166, 1167, 1173, 1174 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

31.01.2020 року відповідача-2 через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з тих підстав, що ним не порушено жодних прав чи охоронюваних законом інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду.

14.02.2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.02.2016 року головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Подкіним Борисом Леонідовичем було проведено перевірку достовірності даних, зазначених у декларації про початок виконання будівельних робіт за № КВ 8 від 29.12.2015 року «Реконструкція квартири зі збільшенням площі за рахунок власної тераси» у будинку, що знаходиться по вулиці Вишгородська у будинку 45-а квартира 3 у Подільському районі міста Києва.

За результатами вищевказаної перевірки 19.02.2016 року позивачеві було винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, містобудівних норм, державних стандартів і правил із зазначенням порушень та визначенням строку їх усунення до 19.03.2016 року, а також складено протокол про порушення позивачем у сфері містобудівної діяльності.

03.03.2016 року уповноваженою особою Департаменту була винесена постанова за № 49/16/10126-44/0303/02/2 (додаток 2) про накладення на ПП «ПБФ «ДОМ» штрафу у розмірі 124 020 гривень за порушення п.п. 5.5, 9.3 ДБН В.3.2-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об`єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», ч. 2 ст. 26, ч. 1 ст. 29, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 4.1. ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року у справі за № 825/528/16 за позовом Приватного підприємства «ПБФ «ДОМ» до Головного інспектора будівельного нагляду Департаменту Подкіна Б. Л. про визнання протиправною та скасування постанови, позов задоволено повністю, вирішено визнати протиправними та скасувати постанову № 49/16/10126-44/0303/02/2 від 03.03.2016 року і припис від 19.02.2016 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року у справі № 825/528/16 скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 825/528/16, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року скасовано, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року залишено в силі.

За приписами ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

В рамках виконавчого провадження за № 51772828 від 27.11.2017 року Новозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було здійснено примусове виконання постанови відповідача-1 № 49/16/10126-44/0303/02/2 від 03.03.2016 року, а саме - з позивача було стягнуто загалом 136 629,28 грн., а саме: 124 040,00 штрафу, 12 402 виконавчого збору та 207,28 грн. витрат виконавчого провадження, що підтверджується розпорядженням Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області №51772828 від 23.11.2017 року.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними свої повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 87 Закону України "Про виконавче провадження" збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Враховуючи, що постанова № 49/16/10126-44/0303/02/2 від 03.03.2016 року і припис від 19.02.2016 року Головного інспектора будівельного нагляду Департаменту Подкіна Б. Л. були скасовані в судовому порядку, то грошові кошти у розмірі 136 629,28 грн., які були примусово стягнуті з рахунків позивача на підставі незаконної постанови відповідача-1 підлягають поверненню позивачу, в якості відшкодування матеріальної шкоди завданої йому неправомірними діями посадової особи органу державної влади у відповідності до вимог ст. 1173 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, прийнятим державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Частиною першою ст. 48 названого Кодексу встановлено, що в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка, зокрема, передбачає здійснення Державним казначейством України: операцій з коштами державного бюджету, розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів.

Таким чином, управління наявними коштами Державного бюджету України, у тому числі в іноземній валюті, коштами державних позабюджетних фондів і позабюджетними коштами установ та організацій, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, фінансування його видатків входить до компетенції Державного казначейства України.

Статтею 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" та ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено спосіб захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів, а саме: відшкодування шкоди за рахунок держави, що повністю відповідає приписам ст.ст. 1173 та 1174 Цивільного кодексу України.

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача-2 викладеним у відзиві на позовну заяву, проте заперечення відповідача-2 щодо відсутності порушеного права позивача не приймаються судом, з огляду на обставини, що були зазначені вище.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем-1, а тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 136 629,28 грн. з Державного бюджету України за рахунок коштів, передбачених для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів державної влади є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України 100 000,00 грн. моральної шкоди слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦЦ України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Проте, позивачем не надано суду жодних доказів підтверджуючих понесення ним моральної шкоди, а тому в позові в частині відшкодування 100 000,00 грн. моральної шкоди слід відмовити.

Згідно ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також, позивач просив суд стягнути на його користь 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано належні та допустимі докази, а саме - договір про надання правової допомоги та послуг адвоката від 02.01.2020 року, що укладений між позивачем та адвокатом Кутуковим Сергієм Олександровичем, додаткову угоду №1 до договору (протокол узгодження договірної ціни) від 02.01.2020 року та квитанцію від 03.01.2020 року на суму 3 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Проектно-будівельна фірма "ДОМ" (14005, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Шевчука, буд. 4, кв. 49, код 31188380) 136 629 (сто тридцять шість тисяч шістсот двадцять дев`ять) грн. 28 коп. матеріальної шкоди та 1 732 (одна тисяча сімсот тридцять дві) грн. 19 коп. витрат на правову допомогу.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 16.03.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна