ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" березня 2020 р. Справа№ 873/22/20

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Грек Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Ковган О.І.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 17.03.2020

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРА-І»

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» від 03.12.2019 у третейській справі №541/10/19

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАРА-І»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ковельавто»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 03.12.2019 у справі №541/10/19 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРА-І" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" про стягнення заборгованості задоволено.

До Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРА-І" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 03.12.2019 у справі №541/10/19.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2020 заява передана судді Греку Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2019 прийнято до розгляду заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду та призначено заяву до розгляду у судовому засіданні.

Одним із складових елементів права на справедливий розгляд згідно зі статтею 6 конвенції, є право бути присутнім на розгляду своєї справи (рішення суду у справах «Тьерс та інші проти Сан-маріно», «Романов проти Росії», «Бадер та інші проти Швеції». Вказане право може бути дотримано, зокрема, шляхом належного повідомлення сторонам про розгляд справи судом.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, ст. 354 Господарського кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Північний апеляційний господарський суд, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст.327 ГПК України та п.1-1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст.355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться у ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 03.12.2019 у справі №541/10/19 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРА-І" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" про стягнення заборгованості задоволено.

При зверненні до суду із заявою про видачу виконавчого документа, заявником надано договір від 16.03.2018, в п. 10,6 якого зазначено, що при виникненні спору сторін він розглядається у постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів".

Таким чином, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 03.12.2019 у третейській справі №541/10/19 про стягнення заборгованості прийняте в спорі, передбаченому договором про вирішення спорів третейським судом від 16.03.2018, згідно з обумовленим в ньому третейським застереженням.

Крім того, як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів" від 03.12.2019 у третейській справі не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону (з урахуванням визначеної Договору третейської угоди); строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Арбітражна палата" від 05.09.2019 не встановлено строк його виконання.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Доказів виконання цього рішення відповідачем у третейській справі, станом на момент звернення позивачем із заявою про видачу виконавчого документа та на момент розгляду цієї заяви господарським судом, матеріали справи №873/22/20 - не містять.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на боржника, оскільки станом на дату звернення заявника до суду з даною заявою рішення третейського суду боржником виконано не було.

Керуючись ст. ст. 129, 234, 352-356 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву у справі №873/22/20 Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРА-І» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» від 03.12.2019 у третейській справі №541/10/19 - задовольнити.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів» від 03.12.2019 у третейській справі №541/10/19 видати наказ наступного змісту:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ковельавто» (, 45070, Волинська обл., Ковельський р-н., смт. Голоби, вул. Волинська 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРА-І» (, 02152, м. Київ, вул. Березняківська 8, оф. 211; п/рUA0306558) заборгованості у розмірі 81 528,00 грн (вісімдесят одна тисяча п`ятсот двадцять вісім гривень нуль копійок); штраф у розмірі 24 458,00 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят вісім гривень нуль копійок), витрати від інфляції у розмірі 4 065, 22 грн ( чотири тисячі шістдесят п`ять гривень двадцять дві копійки), 3% річних у розмірі 2077,29 грн (дві тисячі сімдесят сім гривень двадцять дев`ять копійок) витрат зі сплати третейського збору у розмірі 841,37 (вісімсот сорок одна гривня тридцять сім копійок); витрати по сплаті збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення у розмірі 1051,00 грн (одна тисяча п`ятдесят одна гривня нуль копійок).

3. Повернути матеріали третейської справи №541/10/19 до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Продавців послуг та товарів для автомобілів».

Ухвала, якщо не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч.ч.5, 6 ст. 356 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Суддя Б.М. Грек

повний текст виготовлено 19.03.2020