РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.02.2020Справа № 910/16764/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Зінчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Ворлд Грейн Юкрейн»

про стягнення 1 033 322, 35 грн.

Представники учасників справи:

Від позивача: Дубовенко А.М.;

Від позивача: Литвиненко Д.О.;

Від відповідача: Ларіонов М.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колосс Груп» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» (далі - відповідач) про стягнення 1 033 322, 35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Договору купівлі - продажу № ПП19/050 ОК від 28.08.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/16764/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.01.2020.

24.12.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що обов'язок здійснити оплату за договором виникає у відповідача за умови надання позивачем усіх документів, перелік яких міститься у п. 4.1. договору купівлі-продажу № ПП19/050ОК від 28.08.2019, враховуючи що позивачем не виконано обов'язку встановленого п. 4.1. договору, строк виконання обов'язку зі сплати не настав.

27.12.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про об'єднання справ у одне провадження, а саме справ: № 910/16674/19, № 910/16678/19 та № 910/16682/19 про стягнення заборгованості за позовами Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн", що перебувають в провадженні Господарського суду міста Києва, в одне провадження.

У судовому засіданні 13.01.2020, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» про об'єднання справ в одне провадження, суд зазначив, що предметом спірних правовідносин сторін є різні договори купівлі-продажу, ідентичність оформлення доказів, що мають бути подані до суду під час розгляду даних справ, не свідчить про їх тотожність, а тому в розумінні ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України дані справи не можуть вважатись пов'язаними поданими доказами, оскільки до кожної справи позивачем надано різні договори.

Крім того, суд зазначив, що нормою ч. 2 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов'язок, об'єднати в одне провадження декілька справ за клопотанням учасника справи за позовами, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» про об'єднання справ № 910/16682/19, № 910/16678/19 та № 910/16764/19 в одне провадження у справі № 910/16674/19.

11.01.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій, зокрема зазначає, що позивачем виконано у повному обсязі умови договору передбачені п. 4.1. договору, відповідні податкові накладені, складені позивачем та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

13.01.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва, яку занесено до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання про об'єднання справ в одне провадження, частково задоволено клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні; відкладено підготовче засідання по справі № 910/16764/19 на 27.01.2020.

14.01.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

14.01.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

17.01.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

23.01.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідач просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" належним чином засвідчені копії доказів вирощення товару (пшениця 2019 року) поставленого ТОВ "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" за договором купівлі-продажу № ПП19/050ОК від 28.08.2019 компаніями ТОВ "ФГ" Гал-Солюшинз" та ТОВ "Київ-Агро", згідно переліку, наведеного у прохальній частині клопотання.

24.01.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про передачу відповіді на відзив на позовну заяву за належністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.20, яку занесено до протоколу судового засідання, залишено без розгляду відповідь на відзив на позовну заяву, подану через відділ діловодства Господарського суду 14.01.2020 та відкладено підготовче засідання по справі № 910/16764/19 на 03.02.2020.

31.01.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 03.02.2020, розглянувши подане відповідачем клопотання про витребування доказів, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд зазначив, що наявні у матеріалах справи документи достатні для розгляду даної справи, а тому суд відмовив у задоволенні поданого клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні 17.02.2020 року підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засідання 17.02.2020 заперечив проти задоволення позовних вимог.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 17.02.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу № ПП19/050ОК, умовами якого передбачено, що продавець зобов`язується поставити покупцю у встановлений термін пшеницю 2-го та/або 3-го та/або 4-го класу, походження - Україна, врожаю 2019 року (далі - товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

Згідно з п. 4.1. договору, при відправленні автомобільним транспортом - розрахунки проводяться шляхом перерахування 100 % вартості партії товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 3-х банківських днів після приймання вантажу та надання останнім наступних документів: товаро - транспортна накладна; довідка (реєстр) Терміналу, що підтверджує фактично прийняту вагу та якість (копія); рахунок-фактура; видаткова накладна; податкова накладна (електронна та зареєстрована в ЄРПН); свідоцтво платника ПДВ/ФОП/підприємства (копія) або витяг з реєстру платників ПДВ; свідоцтво про державну реєстрацію /ФОП/ підприємства (копія) або виписка з ЄДРПОУ; для ФОП паспорт та ідентифікаційний код (копія); інші установчі документи продавця на запит покупця.

Якщо продавець не є безпосереднім виробником товару, то додатково продавець має надати наступні документи: лист, що підтверджує придбання даного товару у виробника; бухгалтерські документи, що підтверджують придбання товару продавцем (договір, видаткова накладна, податкова накладна та квитанція про її реєстрацію).

Відповідно до п. 4.2. договору, якщо продавець здійснює реєстрацію податкової накладної в межах граничних термінів реєстрації, встановлених ПКУ (не під час надання пакету документів для здійснення оплати покупцем), покупець здійснює часткову оплату в розмірі 80 % від вартості фактично прийнятого товару. Доплата в розмірі 20 % здійснюється після реєстрації податкової накладної продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взаємних зобов'язань (п. 10.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 5 166 611, 70 грн., що підтверджується видатковими накладними № 299 від 29.08.2019 року на суму 127 865, 90 грн., № 300 від 30.08.2019 на суму 137 662, 90 грн., № 301 від 30.08.2019 року на суму 129 515, 89 грн., № 310 від 30.08.2019 року на суму 862 435, 31 грн., № 311 від 30.08.2019 на суму 137 359, 90 грн., № 312 від 31.08.2019 на суму 520 351, 58 грн., № 313 від 31.08.2019 на суму 132 500, 11 грн., № 315 від 01.09.2019 року на суму 172 608, 86 грн., № 316 від 01.09.2019 на суму 536 135, 57 грн., № 317 від 02.09.2019 на суму 129 013, 90 грн., № 318 від 02.09.2019 на суму 189 200, 15 грн., № 320 від 04.09.2019 на суму 274 113, 78 грн., № 324 від 04.09.2019 на суму 284 100, 23 грн., № 325 від 04.09.2019 на суму 395 313, 68 грн., № 326 від 05.09.2019 на суму 129 200, 10 грн., № 327 від 05.09.2019 на суму 131 400, 11 грн., № 328 від 05.09.2019 на суму 132 410, 89 грн., № 331 від 06.09.2019 на суму 138 470, 89 грн., № 329 від 06.09.2019 на суму 339 351, 73 грн., № 330 від 06.09.2019 на суму 267 600, 22 грн., які підписані представниками сторін (копії в матеріалах справи).

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково на суму 4 133 289, 35 грн. - 80 % від вартості фактично прийнятого товару, що підтверджується копіями банківських виписок по рахунку позивача.

При цьому, відповідно до п. 4.2. договору, відповідач здійснює доплату у розмірі 20 %, що становить 1 033 322, 35 грн. після реєстрації позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, на виконання п. 4.2. договору позивачем зареєстровано наступні накладні: № 4 від 01.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 5 від 01.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 7 від 02.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 8 від 02.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 11 від 04.09.2019 (квитанція про реєстрацію ); № 14 від 04.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 15 від 04.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 16 від 05.09.2019 (квитанція про реєстрацію ); № 17 від 05.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 18 від 05.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 19 від 06.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 20 від 06.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 21 від 06.09.2019 (квитанція про реєстрацію ); № 3 від 29.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 4 від 30.08.2019 (квитанція про реєстрацію ); № 5 від 30.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 8 від 30.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 9 від 30.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ), № 12 від 31.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 13 від 31.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ).

Тож, як зазначає позивач, після реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у відповідача виник обов'язок з доплати 20 % вартості товару, що становить 1 033 322, 35 грн., чого відповідачем не здійснено.

Позивач звертався до відповідача з претензію № 1 від 23.10.2019, в якій просив відповідача виконати свої зобов'язання за договором належним чином та перерахувати на рахунок позивача суму заборгованості у розмірі 1 033 322, 35 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 08.11.2019.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару, зокрема, щодо погашення заборгованості, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 1 033 322, 35 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № ПП19/050ОК від 28.08.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 5 166 611, 70 грн., що підтверджується видатковими накладними № 299 від 29.08.2019 року на суму 127 865, 90 грн., № 300 від 30.08.2019 на суму 137 662, 90 грн., № 301 від 30.08.2019 року на суму 129 515, 89 грн., № 310 від 30.08.2019 року на суму 862 435, 31 грн., № 311 від 30.08.2019 на суму 137 359, 90 грн., № 312 від 31.08.2019 на суму 520 351, 58 грн., № 313 від 31.08.2019 на суму 132 500, 11 грн., № 315 від 01.09.2019 року на суму 172 608, 86 грн., № 316 від 01.09.2019 на суму 536 135, 57 грн., № 317 від 02.09.2019 на суму 129 013, 90 грн., № 318 від 02.09.2019 на суму 189 200, 15 грн., № 320 від 04.09.2019 на суму 274 113, 78 грн., № 324 від 04.09.2019 на суму 284 100, 23 грн., № 325 від 04.09.2019 на суму 395 313, 68 грн., № 326 від 05.09.2019 на суму 129 200, 10 грн., № 327 від 05.09.2019 на суму 131 400, 11 грн., № 328 від 05.09.2019 на суму 132 410, 89 грн., № 331 від 06.09.2019 на суму 138 470, 89 грн., № 329 від 06.09.2019 на суму 339 351, 73 грн., № 330 від 06.09.2019 на суму 267 600, 22 грн., які підписані представниками сторін (копії в матеріалах справи).

В свою чергу, відповідач за поставлений товар розрахувався частково на суму 4 133 289, 35 грн., що становить 80 % від вартості фактично прийнятого товару, що підтверджується копіями банківських виписок по рахунку позивача.

Відповідно до п. 4.2. договору, якщо продавець здійснює реєстрацію податкової накладної в межах граничних термінів реєстрації, встановлених ПКУ (не під час надання пакету документів для здійснення оплати покупцем), покупець здійснює часткову оплату в розмірі 80 % від вартості фактично прийнятого товару. Доплата в розмірі 20 % здійснюється після реєстрації податкової накладної продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На виконання п. 4.2. договору позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: наступні накладні: № 4 від 01.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 5 від 01.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 7 від 02.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 8 від 02.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 11 від 04.09.2019 (квитанція про реєстрацію ); № 14 від 04.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 15 від 04.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 16 від 05.09.2019 (квитанція про реєстрацію ); № 17 від 05.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 18 від 05.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 19 від 06.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 20 від 06.09.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 21 від 06.09.2019 (квитанція про реєстрацію ); № 3 від 29.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 4 від 30.08.2019 (квитанція про реєстрацію ); № 5 від 30.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 8 від 30.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 9 від 30.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ), № 12 від 31.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ); № 13 від 31.08.2019 року (квитанція про реєстрацію ).

Тож, після реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у відповідача виник обов'язок з доплати 20 % вартості товару, що становить 1 033 322, 35 грн.

Однак, відповідач оплати поставленого товару у повному обсязі не провів, доказів зворотного суду не надав, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" утворилась заборгованість у розмірі 1 033 322, 35 грн.

При цьому, судом відхиляються доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивачем, на виконанням умов п. 4.1. договору, супровідним листом від 07.11.2019 № 07-11 (отриманий відповідачем 08.11.2019) було надано відповідачу договори, що укладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" з постачальниками сільськогоподарської продукції (ТОВ "ФГ" Гал-Солюшинз" та ТОВ "Київ-Агро"), видаткові накладні, податкові накладні та квитанції про їх реєстрацію.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на акти від 16.10.2019 № 161/26-15-05-04-01/30577181, від 15.11.2019 № 269//26-15-05-04-01/30577181 та від 17.12.2019 № 407/26-15-05-04-01/30577181, що складені Головним управлінням ДПС у м. Києві Державної податкової служби України за результатами позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн", оскільки як вбачається зі змісту актів, сам відповідач з результатами перевірки не згоден та зазначив, що результати перевірки будуть оскаржені.

В той же час, суд зазначає, що проведення податкової перевірки відповідача не є підставою невиконання грошових зобов'язань за договором.

При цьому, дії відповідача щодо прийняття товару за видатковими накладними, які додано до позовної заяви та сплати на користь позивача грошових коштів у розмірі 4 133 289, 35 грн. з призначенням платежу (яке зазначається самим платником): оплата 80% за пшеницю 4 класу, згідно рахунків та договору № ПП19/050ОК від 28.08.2019 свідчать про здійснення відповідачем такої оплати на підставі п. 4.2. договору, відповідно позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором.

Таким чином, суд, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та змісту договору, зазначає, що строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого товару у повному обсязі на момент розгляду справи є таким, що настав.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання з оплати поставленого товару.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати поставленого товару у повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору купівлі-продажу № ПП19/050ОК від 28.08.2019 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 033 322, 35 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс Груп» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Ворлд Грейн Юкрейн» (01133, м. Київ, Вулиця Євгена Коновальця, будинок 36- Д, оф. 42; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс Груп» (04210, м. Київ, Проспект Героїв Сталінграда, будинок 27, літера А, оф. 12; ) суму заборгованості у розмірі 1 033 322 (один мільйон тридцять три тисячі триста двадцять дві) грн.35 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 499 (п'ятнадцять тисяч чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 84 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Згідно з п.п.17.5 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 16.03.2020 року.

Суддя М.Є.Літвінова