РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.03.2020Справа № 910/136/20

За позовомАкціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"
доФермерського господарства "Агрохозкапітал"
простягнення 54027,13 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фермерського господарства "Агрохозкапітал" 54027,13 грн, з яких: 19795,83 грн заборгованості по процентам за користування кредитом та 34231,30 грн пені за несвоєчасну оплату процентів.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами кредитного договору від 11.10.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 відкрито провадження у справі №910/136/20; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 08.01.2020 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом із повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03150, м.Київ, вул.А.Барбюса, будинок 5-Б, офіс 10.

Станом на дату розгляду справи по суті до суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №960, відповідно до якого ухвала Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 була вручена відповідачу.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.10.2011 Селянське (фермерське) господарство Целіщева Олега Васильовича (найменування змінено на Фермерське господарство "Агрохозкапітал") звернулося до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (зміна найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк") із заявою про відкриття поточного рахунка та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки.

За змістом вказаної заяви банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.

При цьому відповідач у вказаній заяві просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні та картковий рахунок № НОМЕР_2 в гривні.

Підписавши зазначену заяву відповідач приєднався і погодився з умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" www.privatbank.ua.

Зазначені Умови та правила надання банківських послуг розміщені в мережі Інтернет на сайті банку з посиланням https://privatbank.ua/terms/.

При цьому в заяві зазначено, що Умови та правила надання банківських послуг актуалізуються не частіше 1 разу на місяць з обов`язковою публікацією на сайті банку до 25-го числа місяця, що передує змінам. Усі клієнти повинні в обов`язковому порядку виконувати вимоги цього документа й ознайомлюватись із внесеними змінами.

14.01.2014, 16.01.2014 та 26.02.2014 відповідач звертався до позивача із заявками, підписаними електронно-цифровим підписом в системі інтернет-клієнт-банк Приват24.

Відповідно до вказаних заявок, операції за заявками здійснюються у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг - розділ 3.8.1, розділ 3.2.2 або окремо укладених з клієнтом договорів, що регулюють надання послуги "Гарантовані платежі" та/або кредиту за послугою "Гарантовані платежі". Також зазначається, що підписавши такі заявки відповідач приєднується та погоджується з умовами, викладеними в Умовах та правилах надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua станом на 14.01.2014, 16.01.2014 та 26.02.2014.

В матеріалах справи наявні наступні заявки відповідача на гарантовані платежі:

- №15 від 14.01.2014 про перерахування одержувачу 10000,00 грн в якості оплати за будівельні матеріали, термін повернення кредиту до 31.10.2014;

- №16 від 16.01.2014 про перерахування одержувачу 10000,00 грн в якості оплати за будівельні матеріали, термін повернення кредиту до 21.01.2014;

- №20 від 26.02.2014 про перерахування одержувачу 10000,00 грн в якості оплати за будівельні матеріали, термін повернення кредиту до 11.03.2014.

Вказані заявки містять запис про те, що їх підписано зі сторони відповідача електронно-цифровим підписом.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи виписок по рахункам відповідача, позивач надав відповідачу кошти в сумі 30000,00 грн.

Проте, відповідач у встановлені строки не здійснив повернення кредиту та не сплатив проценти за користування грошовими коштами, у зв`язку з чим рішенням Господарського суду Київської області від 14.03.2016 у справі №911/462/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Селянського (фермерського) господарства Целіщева Олега Васильовича було стягнуто 9926,59 грн заборгованості за кредитом, 10152,69 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 9642,07 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за його користування і судовий збір.

Звертаючись з відповідним позовом до суду позивач зазначає, що рішення Господарського суду Київської області від 14.03.2016 у справі №911/462/16 фактично не виконано, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 19795,83 грн заборгованості за процентами та 34231,30 грн пені за несвоєчасну сплату процентів станом на 18.07.2019.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 вказаної норми визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто, шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.ч.1 - 3 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною 2 ст.628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частинами 1, 2 ст.1067 Цивільного кодексу України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

У відповідності до ст.7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати своїм клієнтам, зокрема, поточні рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до положень ч.1 ст.1072 Цивільного кодексу України банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Тобто, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка. Таке кредитування рахунка клієнта надає останньому можливість здійснювати платежі за умови відсутності або недостатність грошових коштів на його рахунку (ч.1 ст.1069 Цивільного кодексу України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України ).

Особливістю договору приєднання є те, що одна сторона приймає і погоджується із запропонованими іншою стороною умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначив банк.

Відповідно до умов і правил надання банківських послуг, на які покликається банк, для надання кредитних коштів, в тому числі в рамках послуги "Гарантовані платежі", клієнт повинен вчинити певні активні дії, а саме, подати відповідну заявку.

Вказане узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України, відповідно до яких за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 Цивільного кодексу України); кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 Цивільного кодексу України); договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 Цивільного кодексу України).

Таким чином, факт існування між сторонами кредитних правовідносин в розумінні ст.1054 Цивільного кодексу України, повинен бути підтверджений волевиявленням сторін, яке оформлене належним чином.

Як було зазначено вище, в матеріалах справи містяться наступні заявки відповідача на гарантовані платежі:

- №15 від 14.01.2014 про перерахування одержувачу 10000,00 грн в якості оплати за будівельні матеріали, термін повернення кредиту до 31.10.2014;

- №16 від 16.01.2014 про перерахування одержувачу 10000,00 грн в якості оплати за будівельні матеріали, термін повернення кредиту до 21.01.2014;

- №20 від 26.02.2014 про перерахування одержувачу 10000,00 грн в якості оплати за будівельні матеріали, термін повернення кредиту до 11.03.2014.

Вказані заявки містять запис про те, що їх підписано зі сторони відповідача електронно-цифровим підписом.

Також за змістом перелічених заявок операції за цими заявками здійснюються у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг - розділ 3.8.1, розділ 3.2.2 або окремо укладених з клієнтом договорів, що регулюють надання послуги "Гарантовані платежі" та/або кредиту за послугою "Гарантовані платежі". Також зазначається, що підписавши такі заявки відповідач приєднується та погоджується з умовами, викладеними в Умовах та правилах надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua станом на 14.01.2014, 16.01.2014 та 26.02.2014.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи виписок банку з рахунків відповідача, позивач надав відповідачу кошти в сумі 30000,00 грн, а відповідач, в свою чергу, здійснив повернення позивачу грошових коштів на суму 20073,41 грн, внаслідок чого рішенням Господарського суду Київської області від 14.03.2016 у справі №911/462/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Селянського (фермерського) господарства Целіщева Олега Васильовича було стягнуто 9926,59 грн заборгованості за кредитом, 10152,69 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 9642,07 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за його користування та судовий збір.

За встановлених обставин, за своєю правовою природою правовідносини сторін носять ознаки змішаного договору банківського рахунку та кредитного договору.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч.ч.1 та 2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що умови кредитування та повернення кредитних коштів, визначення процентних ставок за користування кредитними коштами передбачено в Умовах та правилах надання банківських послуг. При цьому представник відповідача підписав заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у заяві про відкриття поточного рахунку та заявках на гарантований платіж, що є згодою з відповідними умовами і правилами банку.

Наразі суд зазначає, що умови договору приєднання встановлюються одноособово банком у формулярах або інших стандартних формах; такий договір може бути укладено лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що випливає зі змісту ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України.

При цьому банк має підтвердити, що у спірний період діяли саме Умови, які долучені позивачем до позовної заяви, а не інші, оскільки заява відповідача на відкриття рахунка від 11.10.2011, заявки на гарантований платіж №15 від 14.01.2014, №16 від 16.01.2014 та №20 від 26.02.2014 не містять даних про процентну ставку та умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Суд зазначає, що зміст і форма роздруківки із сайту позивача витягу з Умов повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може постійно вносити відповідні зміни до Умов, а долучений позивачем до матеріалів справи витяг з Умов не містить підпису відповідача та не може бути розцінений судом як частина кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем заявок на гарантований платіж, та бути підставою для стягнення з відповідача процентів та пені за несвоєчасну оплату процентів у визначеному позивачем періоді та розмірі.

За наведених обставин, суд, дослідивши обставини справи та надавши оцінку наданим до матеріалів справи доказам, дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача за спірний період відсотків за користування кредитними коштами та пені є необґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір за розгляд даної справи в розмірі 1921,00 грн покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова