ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. Справа№ 910/13914/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Разіної Т.І.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 11.03.2020,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 (повний текст складено 23.12.2019)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс»

про стягнення судових витрат

у справі №910/13914/19 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс»

до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/13914/19 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» грошові кошти, а саме інфляційні втрати у розмірі 62 155,33 грн (шістдесят дві тисячі сто п`ятдесят п`ять грн 33 коп.), 3% річних у розмірі 18 518, 95 грн (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімнадцять грн 95 коп.) та судовий збір у розмірі 1 361,20 грн (тисяча триста шістдесят одна грн 20 коп.).

У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі №910/13914/19 задоволено частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі №910/13914/19 змінено.

Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі №910/13914/19 викладено у наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» (03069, м. Київ, вул. Заломова, 1, кв. 5; ) 80 635 (вісімдесят тисяч шістсот тридцять п`ять) грн 45 коп, з яких: 103 (сто три) грн 00 коп процентів за вклад, 62 013 (шістдесят дві тисячі тринадцять) грн 50 коп. інфляційних втрат, 18 518 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн 95 коп. 3% річних та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн. 55 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити».

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» (03069, м. Київ, вул. Заломова, 1, кв. 5; ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ) 1 (одну) грн 39 коп судового збору за подання апеляційної скарги.

09.12.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» адвоката Сердюк М.М. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі №910/13914/19, у якій позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у загальному розмірі 30 104,00 грн, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду, у розмірі 104,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/13914/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» про розподіл судових витрат задоволено.

Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» 30 104 (тридцять тисяч сто чотири) грн судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: 30 000 (тридцять тисяч) витрат на професійну правничу допомогу та 104 (сто чотири) грн 00 коп. витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій.

В обґрунтування прийнятого додаткового рішення суд зазначив, що позивачем були надані достатні докази для підтвердження факту понесення відповідачем судових витрат у справі на зазначену ним суму.

Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, 20.01.2020 (про що свідчить відмітка Укрпошти Стандарт на конверті) Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/13914/19 та ухвалити нове рішення, яким у стягненні на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що обсяг матеріалів справи не є значним і справа не відноситься до справ значної складності, а тому є завищеним час надання правової допомоги адвоката позивача у вигляді підготовки позовної заяви, збору необхідних доказів, пред`явлення позову до суду та представництва у суді, а саме 137 годин, оскільки з урахуванням освіти та досвіду адвоката, зайняття ним саме адвокатською діяльністю, що презюмує наявність необхідного рівня фахової підготовки, останній мав мати необхідний базовий рівень знань чинного законодавства та судової практики по даній категорії справ, а не витрачати час на їх здобуття за рахунок свого клієнта.

На думку скаржника, стороною, якою заявлено до стягнення витрати на правову допомогу, не доведено, що в даній справі витрати такої кількості часу для надання правової допомоги були дійсно необхідними та неминучими. Отже, час надання правничої допомоги є необґрунтовано завищеним, як і розмір понесених витрат на таку допомогу.

У тексті апеляційної скарги апелянтом порушено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст оскаржуваного додаткового рішення отримано скаржником 08.01.2020 (копія першого аркуша додаткового рішення та копія конверта додаються до апеляційної скарги).

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.02.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у справі №910/13914/19 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Разіної Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 у справі №910/13914/19 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» про стягнення судових витрат у справі №910/13914/19 залишено без руху. Роз`яснено Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути її недоліки, надавши суду апеляційної інстанції належні докази на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу у справі - Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» листом з описом вкладення.

20.02.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник апелянта подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу у справі - Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» листом з описом вкладення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 поновлено Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/13914/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/13914/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 11.03.2020.

10.03.2020 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому позивач просив суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржене додаткове рішення суду залишити без змін. Позивач наголосив на тому, що довів у суді першої інстанції розмір понесених у справі витрат на професійну правничу допомогу у необхідному, розумному та обґрунтованому розмірі. Відповідач, у свою чергу, мав право заперечити в місцевому господарському суді з приводу заявлених судових витрат, однак не скористався своїм правом; відзив було подано відповідачем після закінчення встановленого судом строку на його подання; після ухвалення основного рішення та подання позивачем до суду заяви про ухвалення додаткового рішення разом із доказами понесених судових витрат відповідач не заявляв ні клопотань, ні пояснень щодо недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України та про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, одночасно з цим відповідач не довів перед місцевим господарським судом неспівмірність таких витрат. Скаржником не спростовано жодного із доказів, поданих позивачем у підтвердження понесених дійсних та необхідних витрат на професійну правову допомогу у розумному та обґрунтованому розмірі.

У судове засідання 11.03.2020 з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 11.03.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення суду повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка від 26.02.2020 про отримання ним копії ухвали Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 на оригіналі останньої.

Враховуючи зазначене, оскільки у відповідності до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті додаткового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а оскаржене додаткове рішення місцевого господарського суду підлягає зміні з наступних підстав.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (частина 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що позивач, подаючи до суду позовну заяву, у прохальній частині останньої зазначив, що докази про розмір витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Після прийняття рішення у даній справі позивач подав до Господарського суду міста Києва заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі, у якій просив стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у загальному розмірі 30 104,00 грн, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду, у розмірі 104,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн позивач надав суду (до заяви про прийняття додаткового рішення) належним чином завірені копії Договору №21081/19 про надання правової допомоги від 21.08.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» (клієнт) та адвокатом Сердюк Мариною Миколаївною, та додатку №1 до нього, ордеру про надання правової допомоги серії КС №472012 від 21.08.2019, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Сердюк Мариною Миколаївною, звіту №1 від 05.12.2019 до Договору №21081/19 про надання правової допомоги від 21.08.2019 та Додатку від 21.08.2019 №1 до нього про рух справи зі стягнення заборгованості з АТ КБ «Приватбанк» на користь ТОВ «Укрпостачсервіс», акту №1 від 05.12.2019 приймання - здачі наданої правової допомоги до Договору №21081/19 про надання правової допомоги від 21.08.2019 та Додатку від 21.08.2019 №1, платіжного доручення №1007 від 06.12.2019 про перерахування адвокату Сердюк Марині Миколаївні гонорару за надання професійної правничої допомоги у розмірі 30 000,00 грн.

Відповідно до пункту 1.1. Договору №21081/19 про надання правової допомоги від 21.08.2019 (далі, Договір) Клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу з усіх цивільних, господарських, адміністративних справах та кримінальних провадженнях, а також щодо вчинення проти клієнта адміністративних/кримінальних правопорушень, а також будь - яким іншим справам на території України та закордоном, у тому числі, в Європейському суді з прав людини, рішення за якими можуть вплинути на права, обов`язки та законні інтереси Клієнта, у тому числі на стадії виконавчого провадження до моменту закінчення такого, в обсязі та на умовах, передбачених п.2 цього Договору.

Згідно пункту 1.2. Договору на момент укладення Договору Клієнт доручив, а Адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту в зв`язку із та щодо взаємовідносин з Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», і/к 14360570, зокрема, але не виключно, з приводу: 1) неправомірного списання коштів у розмірі 626 600,0 грн. з депозитного рахунка Клієнта № НОМЕР_1 , відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Приватбанк», ідентифікаційний код 14360570, згідно з Договором приєднання від 14.05.2015 р. № 370408 про розміщення грошових коштів на поточному депозиті; 2) порушеннями, встановленими рішенням Господарського суду м. Києва від 12.11.2018 у справі № 910/9800/18; 3) несвоєчасного виконання зобов`язань та рішення Господарського суду м. Києва від 12.11.2018 у справі №910/9800/18, - на усіх стадіях судових процесів, починаючи з первинного аналізу інформації та документальних матеріалів, підготовки і подання позовної заяви до суду та закінчуючи стадією виконавчого провадження.

Пунктом 2 Додатку № 1 від 21.08.2019 до Договору сторони узгодили, що Гонорар Адвоката за надання правової допомоги, визначеної пунктом 1 цього Додатку, не може перевищувати 45 тис. грн. (сорок п`ять тисяч гривень), яка включає: 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень) без ПДВ - за підготовку позовної заяви, збір необхідних доказів, пред`явлення позову до суду, повне представництво Клієнта у Господарському суді м. Києва - до моменту оголошення рішення по справі.

Відповідно до пункту 5 Додатку №1 від 21.08.2019 до Договору згідно з пунктами 2.1.-2.4. пункту 2 Додатку підтверджується сторонами шляхом складення, підписання та скріплення печатками акту приймання - здачі наданої правової допомоги.

До матеріалів справи адвокатом позивача було надано Звіт №1 від 05.12.2019 до Договору №21081/19 про надання правової допомоги від 21.08.2019 та Додатку від 21.08.2019 №1 до нього про рух справи зі стягнення заборгованості з АТ КБ «Приватбанк» на користь ТОВ «Укрпостачсервіс», у якому відображені, зокрема, дії, які вчинялися адвокатом у порядку позовної роботи в рамках господарського спору у справі №910/13914/19.

За змістом пунктів 2-7 Звіту №1 від 05.12.2019 виконавцем (адвокатом) було досліджено та проведено повний аналіз отриманих відомостей та документів, визначено дійсну правову природу правовідносин, що склались у замовника з банком, досліджено актуальні законодавство та судову практику з вирішення спорів у сфері банківської діяльності, зокрема, щодо відкриття, обслуговування, закриття поточних, розрахункових та депозитних рахунків, вкладів, нарахування процентів на вклади, витрат на відновлення порушених прав, інфляційних втрат та 3% річних. Проведено зустріч із замовником, на якій обговорено врегулювання проблемної заборгованості ПАТ «Приватбанк» перед ТОВ «Укрпостачсервіс» у судовому порядку. Проведено претензійну роботу з ПАТ «Приватбанк», а саме: підготовлено та направлено Банку вимогу про сплату залишку процентів на вклад, інфляційних втрат, 3% річних та відшкодування збитків, а також підготовлено доказові матеріали до цієї вимоги, отримано відповідь на вимогу, якщо Банк відмовив у її задоволенні; сформовано доказову базу для ініціювання господарського спору проти Банку. У порядку позовної роботи в рамках господарського спору по справі №910/13914/19 підготовлено проект позовної заяви з додатками, яку погоджено замовником, направлено відповідачу та подано до суду; підготовлено для огляду в суді оригінали документів; у зв`язку з порушенням відповідачем строку подання відзиву на позов підготовлено та заявлено клопотання про відкладення розгляду справи; отримано відзив на позов та ретельно його проаналізовано; підготовлено та направлено відповідачу та подано до суду відповідь на відзив з клопотанням про залишення відзиву без розгляджу, для чого додатково досліджено та використано практику Європейського суду з прав людини щодо предмета та підстав позову, забезпечено представництво замовника у судових засіданнях по справі; загальні витрати часу на надання виконавцем правової допомоги склали 137 годин.

05.12.2019 між сторонами було складено та підписано акт №1 приймання - здачі наданої правової допомоги до Договору № 21081/19 про надання правової допомоги від 21.08.2019 та Додатку від 21.08.2019 №1.

Із наданого акту вбачається, що адвокатом була надана професійна правнича допомога, передбачена пунктом 1 Договору від 21.08.2019 № 21081/19 про надання правової допомоги та пунктом 1 Додатку від 21.08.2019 №1 до Договору.

Загальний обсяг витраченого адвокатом часу для надання правової допомоги Клієнту за Актом у період з 21.08.2019 по 04.12.2019 (оголошення судового рішення по суті спору) провадженням по господарській справі № 910/13914/19 становить 137 годин (пункт 2 акту №1).

Гонорар Адвоката за надану професійної правничу допомогу, згідно з пунктом 4 Договору від 21.08.2019 №21081/19 про надання правової допомоги та пунктом 2.1. Додатку № 1 від 21.08.2019 №1 до цього Договору складає 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень) без ПДВ (пункт 3 акту №1).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

До матеріалів заяви додано платіжне доручення №1007 від 06.12.2019, яким підтверджується факт перерахування позивачем адвокату Сердюк Марині Миколаївні гонорару за надання професійної правничої допомоги у розмірі 30 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вказані докази є достатніми та підтверджують факт понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу у справі на зазначену ним суму.

Як уже зазначалося вище, частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, у розумінні частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно за клопотанням іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем до суду першої інстанції не було подано клопотань про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до стягнення позивачем.

У поданому до суду першої інстанції відзиві відповідач, посилаючись на загальні норми статті 126 Господарського процесуального кодексу Україну, лише зазначав, що стороною позивача документально не доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: не надано платіжні документи на оплату таких послуг.

Поруч із цим, такі посилання відповідача станом на дату подання відзиву на позовну заяву були передчасними, оскільки, як зазначив позивач у позові, та фактично відбулося після прийняття основного рішення, відповідні докази були подані позивачем разом із заявою про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Водночас, колегією суддів встановлено, що відзив на позовну заяву було подано відповідачем із пропуском встановленого законом та судом першої інстанції строку.

Так, відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (стаття 115 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За змістом частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість поновлення пропущеного процесуального строку судом за мотивованою заявою сторони.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 про відкриття провадження у справі №910/13914/19 встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Вказана ухвала суду була отримана відповідачем 22.10.2019, про що у матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1, а.с. 5).

Отже, встановлений ухвалою суду строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву сплив 06.11.2019.

У свою чергу, відзив на позовну заяву було подано відповідачем до суду першої інстанції лише 12.11.2019, тобто із пропуском встановленого законом та судом строку.

Клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву відповідачем не заявлялось, а тому такий відзив мав бути залишений судом без розгляду та не прийматись до уваги.

Водночас, після подання позивачем до суду заяви про ухвалення додаткового рішення та до моменту його прийняття відповідачем жодних клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу також заявлено не було.

Таким чином, за відсутності поданого відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у суду першої інстанції були відсутні підстави зменшувати розмір таких витрат.

Поруч із цим, дослідивши доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що час, витрачений адвокатом позивача на надання правничої допомоги, є необґрунтовано завищеним, як і розмір понесених витрат на таку допомогу, колегія суддів зазначає, що такі доводи ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача, у той час, як позивачем доведено обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.

Судом встановлено, що дії позивача були спрямовані на прагнення до якнайшвидшого вирішення спору, розмір витрат на професійну правничу допомогу належним чином підтверджений, обґрунтований та пропорційний до предмета спору, з урахуванням ціни позову та значення справи для сторін. Матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростовано факт виконання адвокатом позивача усього обсягу послуг, перелічених у звіті №1.

За наведених обставин, колегія суддів, враховуючи рівень складності справи та обсяг доказів, що підлягали вивченню та аналізу, участь представника позивача у двох судових засіданнях, здійснивши оцінку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, дійшла висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі у розмірі 30 000,00 грн, що, на переконання колегії суддів, є розумним розміром витрат позивача на послуги адвоката у даній справі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту вищенаведених норм Господарського процесуального кодексу України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів в обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Отже, доводи відповідача, покладені в обґрунтування його апеляційної скарги, є безпідставними та спростовуються вищенаведеними обставинами.

Висловлені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу заперечення стосовно повноважень особи, яка підписала від мені Банку апеляційну скаргу в даній справі, колегією суддів відхиляються, оскільки повноваження адвоката Н.В. Сокуренко, як представника АТ КБ «ПриватБанк», підтверджуються у відповідності до статті 60 Господарського процесуального кодексу України доданою до апеляційної скарги довіреністю №7758-К-0 від 23.12.2019.

Поруч із цим, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції, дійшовши у рішенні суду від 04.12.2019 висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача в даній справі, покладаючи на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, не врахував положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 у даній справі вказане рішення суду було змінене, присуджено до стягнення із відповідача 80 635 грн 45 коп заборгованості.

Відтак, оскільки позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 113 861,68 грн заборгованості, а обґрунтованим суд апеляційної інстанції визнав розмір заявлених до стягнення позовних вимог у загальній сумі 80 635,45 грн, до стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ТОВ «Укрпостачсервіс» підлягають витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, у сумі 21 247,50 грн, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій у розмірі 104,00 грн відповідачем не оскаржується, однак, враховуючи те, що згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у даній справі було змінене, колегія суддів встановила, що до стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ТОВ «Укрпостачсервіс» підлягають судові витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, у розмірі 73,65 грн, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Відповідно до частини 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу відповідача такою, що підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у даній справі таким, що підлягає зміні. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 21 321 грн 15 коп судових витрат, з яких: 21 247 грн 50 коп витрат на професійну правничу допомогу та 73 грн 65 коп витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій. Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» про розподіл судових витрат підлягає задоволенню частково.

Розподіл судових витрат за подання апеляційної скарги у даній справі здійснено у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 238, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/13914/19 задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/13914/19 змінити.

Резолютивну частину додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/13914/19 викласти у наступній редакції:

«Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» (03069, м. Київ, вул. Заломова, 1, кв. 5; ) 21 321 (двадцять одну тисячу триста двадцять одну) грн 15 коп судових витрат, з яких: 21 247 (двадцять одна тисяча двісті сорок сім) грн 50 коп витрат на професійну правничу допомогу та 73 (сімдесят три) грн 65 коп витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій.

У стягненні з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпостачсервіс» (03069, м. Київ, вул. Заломова, 1, кв. 5; ) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 752 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн 50 коп та 30 (тридцяти) грн 35 коп витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій відмовити».

Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/13914/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.03.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Т.І. Разіна

А.І. Тищенко