ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 справа № 914/2240/19

Суддя Юркевич М.В. при секретарі Кияк І.В., розглядаючи матеріали

позовної заяви: Комунального підприємства «Червоноградводоканал», м. Червоноград Львівська область

до відповідача: Приватного підприємця Петрущака Анатолія Романовича, м. Червоноград Львівська область

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємця Воляника Володимира Володимировича, м. Червонорад Львівська область

про: зобов`язання звільнити нежитлове приміщення; зобов`язання підписати акт здачі-приймання майна; зобов`язання повернути ключі від приміщення.

за участю представників сторін:

від позивача: Гавришко А.М. - представник

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Комунального підприємства «Червоноградводоканал» до Приватного підприємця Петрущака Анатолія Романовича про зобов`язання звільнити нежитлове приміщення; зобов`язання підписати акт здачі-приймання майна; зобов`язання повернути ключі від приміщення.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження призначено на 24.12.2019 року.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду.

Ухвалою господарського суду від 18.02.2020 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізичну особу-підприємця Воляник Володимира Володимировича.

Розгляд справи відкладено в межах підготовчого провадження на 25.02.2020 року.

В судовому засіданні 25.02.2020 року представники сторін, у відповідності до ч. 6 ст. 183 ГПК України подали спільну заяву про вирішення всіх питань, зазначених у ч. 2 ст. 183 ГПК України та закриття підготовчого провадження у справі.

Ухвалою від 25.02.2020р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.03.2020р.

В судове засідання 10.03.2020р. з`явився представник позивача. Відповідач та третя особа явку своїх уповноважених представників не забезпечили. Однак, від представника відповідача поступило клопотання про розгляд справи по суті без його участі на підставі наявних матеріалів справи.

Крім того, на електронну пошту суду надійшла заява третьої особи про відкладення розгляду справи, однак така не була підписана електронно-цифровим підписом, а тому до уваги судом не приймається.

Позивач в засіданні по розгляду справи по суті виступив зі вступним словом, після чого суд перейшов до дослідження обставин справи та доказів, внаслідок чого з`ясовано наступне:

19.07.2013р. між Комунальним підприємством «Червоноградводоканал» (позивачем, орендодавцем) та Приватним підприємцем Петрущак Анатолієм Романовичем (відповідачем, орендарем) було укладено договір оренди нерухомого майна, а саме старої підкачувальної насосної станції площею 31,6 кв. м., що розміщена за адресою: м. Червоноград, вул. Будівельна, 9.

Відповідно до п. 4.1 договору оренди, термін дії його визначений до 31.06.2016р.

Як стверджує позивач, договір оренди між сторонами закінчився 31.06.2016р., а новий договір не укладався.

Згідно п. 9.1 договору оренди, сторони повинні приступити до передачі об`єкту оренди протягом місяця з моменту закінчення терміну оренди.

При передачі об`єкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується сторонами.

Відповідно до п. 9.5 договору, об`єкт оренди вважається фактично переданим орендодавцю з моменту підписання акту.

Позиція позивача.

Листом від 25.07.2016р. позивач повідомив відповідача про припинення дії договору та про необхідність повернення орендованого майна.

Позивач стверджував, що відповідач протягом тривалого часу не звільняє орендоване приміщення та ухиляється від підписання акту приймання-передачі і повернення ключів.

13.09.2019р. КП «Червоноградводоканал» повторно звернулося до ПП Петрущака А.Р. з вимогою про звільнення орендованого приміщення, однак останній об`єкта оренди не повертає.

З огляду на наведене, позивач звернувся до господарського суду з вимогами про зобов`язання відповідача звільнити нежитлове приміщення; зобов`язання підписати акт здачі-приймання майна; зобов`язання повернути ключі від приміщення.

Позиція відповідача.

Відповідач проти позовних вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на позов. Зокрема, відповідач вважає, що має переважне право на пролонгацію вказаного договору оренди на новий строк, однак позивач відмовив у продовженні дії договору та вимагає виселення з нежитлового приміщення.

Крім того, відповідач зазначає, що у зв`язку з відмовою позивача ним було продано все обладнання, яке знаходилося у вказаному нежитловому приміщенні - ФОП Волянику Володимиру Володимировичу (третій особі), а також передано останньому ключі від приміщення.

Так, відповідач повідомив, що згідно витягу з Протоколу №10 від 05.06.2019р. - ФОП Воляника В.В. було визнано переможцем конкурсу з оренди спірного нежитлового приміщення.

Враховуючи вищенаведене, відповідач вважає заявлені до нього позовні вимоги безпідставними.

Позиція третьої особи.

ФОП Воляник В.В. у своїх поясненнях по суті позовних вимог повідомив, що дійсно брав участь у торгах на право оренди спірного нежитлового приміщення, де був визнаний переможцем, однак згодом результати торгів було скасовано. Відтак, останній підтримує позицію відповідача.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до фактичних обставин справи встановлених судом спір виник через неналежне виконання з боку відповідача договірних зобов`язань в частині повернення орендованого майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Однією з підстав виникнення зобов`язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, укладений між сторонами договір оренди майна, відповідно до п. 4.1., діяв до 31.06.2016р.

В матеріалах справи відсутні докази того, що сторони продовжили дію договору чи укладали додаткову угоду на пролонгацію його на новий строк.

Більше того, позивач, 25.07.2016р. - в місячний термін після закінчення дії договору оренди, повідомив відповідача про необхідність повернення майна та непродовження договору на новий строк. Згодом, 19.09.2019р. позивач повторно звертався до відповідача про необхідність виконання умов договору, підписання акту приймання-передачі приміщення та повернення ключів.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що договір оренди між сторонами припинив свою дію 31.06.2016р., а у відповідача виникло зобов`язання, відповідно до п. 9.2., повернути об`єкт оренди.

Однак, як встановлено судом, відповідач свого обов`язку повернути майно не виконав.

Водночас, заперечення відповідача, висловлені у відзиві не заслуговують на увагу суду, з огляду на наступне:

Відповідач покликається на те, що майно, яке йому належало і перебувало у спірному приміщенні він відчужив третій особі, якій також передав ключі від приміщення.

Суд звертає увагу на те, що відповідач у даній справі, за договором оренди має зобов`язальні правовідносини із позивачем, як орендодавцем. Таким чином, обов`язок виконати умови договору в частині повернення орендованого майна після закінчення терміну оренди, відповідач має саме перед позивачем, а не перед третіми особами. Такі дії відповідача щодо передачі ключів від приміщення третій особі є незаконними.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо зобов`язання приватного підприємця Петрущака Анатолія Романовича звільнити приміщення старої підкачувальної насосної станції площею 31,6 кв.м., за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. Будівельна, 9 - підставною та підлягає до задоволення.

В той же час, розглянувши позовні вимоги про зобов`язання підписати акт здачі-приймання та зобов`язання повернути ключі від приміщення, суд дійшов висновку в цій частині в позові відмовити, з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Великою Палатою Верховного суду 05.06.2018р. у справі №338/180/17 було зроблено правовий висновок про те, що «застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Суд констатує, що позивачем частково було обрано способи захисту свого права, які не передбачені ст. 16 ЦК України та не випливають зі змісту договору.

Крім того, звертаючись з вимогами про зобов`язання підписати акт здачі-приймання та зобов`язання повернути ключі від приміщення позивачем не було враховано того, що такі способи захисту є неефективними та не можуть призвести до реального захисту порушеного права позивача.

Однак, відмовляючи у задоволенні двох згаданих вище позовних вимог, суд наголошує на тому, що спосіб захисту у вигляді - зобов`язання звільнити нежитлове приміщення, по своїй суті передбачає в сукупності вчинення всіх дій відповідачем, які в кінцевому результаті призведуть до повернення орендодавцеві спірного нежитлового приміщення у фактичне володіння, користування та розпорядження.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Судовий збір в розмірі 1 921,00 грн., відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Червоноградводоканал» задовольнити частково.

2. Зобов`язати приватного підприємця Петрущака Анатолія Романовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) звільнити приміщення старої підкачувальної насосної станції площею 31,6 кв.м., за адресою: Львівська область, м. Червоноград, вул. Будівельна, 9

3. Стягнути з приватного підприємця Петрущака Анатолія Романовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Червоноградводоканал» (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Л. Українки, ) 1 921,00 грн. судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.03.2020р.

Суддя Юркевич М. В.