ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Справа № 915/2384/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОРЕСУРС (25014, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 29М, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Ільницьких (55130, Миколаївська область, Кривоозерський район, с. Токарівка, вул. Степова, 1, )

про стягнення заборгованості,

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2019 позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою від 18.11.2019 про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу №52/П від 20.02.2018 з додатковими угодами до нього в сумі 2521879,15 грн., з яких: 2325742,05 грн борг за отриманий товар, 107559,06 грн пеня, 88578,04 грн. двадцять вісім відсотків річних.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/2384/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 11.12.2019 позовну заяву при до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.02.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті на 03.03.2020 об 11:30 год.

Позивач правом участі у судовому засіданні не скористався.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ст. 240 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази (ч.3 ст.2, ч.3 ст.13, ч.1 ст.14 ГПК України).

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

20 лютого 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агроресурс» (надалі - продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Ільницьких (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 52/П (надалі Договір), за умовами якого продавець зобов`язується на підставі цього Договору передати, а покупець прийняти та сплатити за сільськогосподарську техніку (надалі Товар) на умовах, вказаних у Договорі (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору, кількість, найменування, ціна, одиниці виміру товару визначаються сторонами у Специфікації, що є невід`ємним додатком №1 до цього Договору.

В подальшому сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 22.01.2019.

08.04.2019 сторонами укладено Додаткову угоду №2, відповідно до п.1 якої розділ « 2. Ціна і сума договору. Порядок розрахунків» викладено в новій редакції.

Пунктом 2.1. Договору у редакції Додаткової угоди №2 від 08.04.2019 сторони погодили, що загальна ціна Договору складає, згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК України, еквівалент 106194,23 євро, у тому числі ПДВ 20%.

Згідно з вимогами чинного законодавства засобом платежу між сторонами зазначено гривню (п.2.2. Договору).

Пунктом 2.3. Договору сторони домовились, що для перерахунку вартості товару в національну валюту України та визначення валютного еквіваленту кожного платежу використовується середній курс продажу євро на Міжбанківському валютному ринку України (далі Міжбанківський курс) згідно з даними, оприлюдненими на сайті за адресою: www.udinform.com в розділі «Міжбанківський ринок» станом на день, що передує дню зарахування гривень на розрахунковий рахунок продавця.

Середній курс вираховується за формулою: К1 = Min за період (ASK) + Max за період (ASK)/ 2, де:

К1 середній курс продажу валюти (євро) на міжбанківському ринку України,

Min за період (ASK) мінімальний середній курс на міжбанківському ринку України встановленого на день, який передує списанню грошових коштів зазначений на сайті www.udinform.com в розділі «Міжбанківський ринок»;

Max за період (ASK) максимальний середній курс на міжбанківському ринку України встановленого на день, який передує списанню грошових коштів зазначений на сайті www.udinform.com в розділі «Міжбанківський ринок».

Відповідно до умов п. 2.5. Договору, сторони домовились, що при збільшенні або при зменшенні, на момент оплати, встановленого міжбанківського курсу гривні до долару США. пропорційно, автоматично змінюється і загальна вартість Товару (ціна Договору) у гривневому обсязі, і, в даному випадку, не має потреби в підписанні додаткової угоди (про зміну Загальної вартості Товару (Ціни Договору), але незмінною фіксованою величиною залишається сума еквіваленту загальної Ціни Договору, враховуючи ПДВ, за винятком зміни розміру ввізного/вивізного мита та інших обов`язкових платежів, що сплачується при імпорті Товарів в Україну (експорті з країни виробника), а також зміни/встановлення нових податків/зборів з реалізації таких товарів, що матиме прямий вплив на ціну Товарів (податку на додану вартість тощо).

Відповідно до п. 2.6. Договору в редакції Додаткової угоди №2, продавець виставляє рахунок-фактуру на товар, відповідно до якої покупець, шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок продавця, оплачує товар в такому порядку:

2.6.1. суму в національній валюті України (гривня), що є еквівалентом 9566,60 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят шість) євро 60 євроцентів. Кінцевий термін оплати в строк до 06.03.2018 включно.

2.6.2. суму в національній валюті України (гривня), що є еквівалентом 23243 (двадцять три тисячі двісті сорок три) євро 00 євроцентів. Кінцевий термін оплати в строк до 01.08.2019 включно.

2.6.3. суму в національній валюті України (гривня), що є еквівалентом 39845 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот сорок п`ять) євро 00 євроцентів. Кінцевий термін оплати в строк до 25.09.2019 включно.

2.6.4. суму в національній валюті України (гривня), що є еквівалентом 33539,63 (тридцять три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) євро 63 євроцентів. Кінцевий термін оплати в строк до 25.10.2019 включно.

Згідно п.2.7. покупець має право розрахуватись кількома платежами. Товар вважається оплаченим у момент надходження повної суми на розрахунковий рахунок продавця, згідно п.2.3 та 2.4. даного Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору товар повинен бути переданий покупцеві у користування згідно строків, вказаних в Специфікації даного Договору та при умовах виконання покупцем вимог п.2.1.-2.6.1. Договору.

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що поставка товару проводиться за рахунок продавця за адресою, зазначеною у Специфікації.

Передача товару покупцю у користування проводиться на складі покупця у присутності уповноважених представників обох сторін шляхом підписання акту приймання-передачі товару у користування, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п.8.1. договір набуває чинності з моменту підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно п. 9.7. Договору передача товару згідно Додатку №1 проходить тільки після надання покупцем необхідних документів для оформлення даного Договору.

Пунктом 9.8. Договору встановлено, що договір має наступні додатки, що є невід`ємною частиною:

9.8.1. Додаток №1 специфікація.

Договір та Додаткові угоди до нього підписано та скріплено печатками обох сторін.

Відповідно до Специфікації (Додаток№1) товар вакуумна сівалка точного висіву METRO MTR-C 16R70 з внес. мд в кількості 1 одиниці має бути поставлена в термін до 16.03.2018 за умови виконання п.2.6, пп.2.6.1., п.9.7 Договору за адресою: Миколаївська область, Кривоозерський район, с. Токарівка.

Покупець отримав вищезазначений товар згідно з умовами Договору, про що свідчить акт приймання-передачі у користування № 48 від 13.03.2018р.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Покупцем кошти за отриманий товар сплачено частково в сумі 619000,00 грн, що в еквіваленті склало 20209,58 євро.

Листом за вих.№ 36 від 13.08.2019 відповідач гарантував, що 13 серпня 2019 року ним буде сплачено 300000,00 грн, а 355000,00 грн - до 23 серпня 2019 року. Платежі передбачені п. 2.6.3. та 2.6.4. обіцяв здійснити в терміни передбачені Договором.

Зобов`язання відповідачем виконано лише в частині сплати 300000,00 грн 13 серпня 2019р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на виконання умов Договору та Додаткової угоди №2 здійснено розрахунки:

- за платежем, передбаченим п. 2.6.1 повністю в сумі 9566,60 євро,

- за платежем, передбаченим п.2.6.2 частково в сумі 11533,00 евро.

Розрахунок основного боргу, який міститься у позовній заяві, арифметично правильний та відповідає умовам договору.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 85984,65 євро, що дорівнює 2325742,05 грн еквівалент в гривні, відповідно до п. 2.5 Договору:

- станом на 01.08.2019 (дата оплати 2.6.2) курс євро = 27,93225 грн за 1 євро (11710,00 євро х 27.93225 грн/євро = 327086,64 грн);

- станом на 25.09.2019 (дата оплати 2.6.3) курс євро = 26,64295 грн за 1 євро (39845,00 євро х 26,64295 грн/євро = 1061588,34 грн);

- станом на 25.10.2019 (дата оплати 2.6.4) курс євро = 27,9391 грн за 1 євро (33539,63 євро х 27,9391 грн/євро = 937067,07 грн).

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором №52/П купівлі-продажу від 20.02.2018 року в сумі 2325742,05 грн є обгрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимог позивача про стягнення пені в розмірі 107559,06 грн та 28% річних у сумі 88578,04 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько - правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України за порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст.229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.4.1. Договору, в разі невиконання покупцем договірних зобов`язань, вказаних у п.2.6. Договору, останній несе відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки від суми боргу за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку, який міститься у позовній заяві, позивачем нараховано за неналежне виконання зобов`язання пеню в розмірі 107559,06 грн від суми заборгованості за період прострочення в межах строку, визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, з урахуванням часткової сплати, з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у період прострочення.

Судом здійснено розрахунок пені за визначений позивачем період від суми заборгованості з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у період прострочення та визначено суму пені, що підлягає стягненню з відповідача в сумі 101574,61 грн, а саме:

- від суми боргу 327086,64 грн (п.2.6.2) за період з 02.08.2019 по 18.11.2019 пеня становить 32099,30 грн;

- від суми боргу 1061588,34 грн (п.2.6.3) за період з 26.09.2019 по 18.11.2019 пеня становить 50374,55 грн;

- від суми боргу 937067,07 грн (п.2.6.4) за період з 26.10.2019 по 18.11.2019 пеня становить 19100,76 грн.

Отже, позовні вимог в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 101574,61 грн, в решті позовних вимог в цій частині в сумі 5984,45 грн слід відмовити.

У відповідності з умовами п. 4.5. Договору, у разі порушення покупцем строків оплати товару, продавець має право застосувати (нарахувати), а покупець зобов`язаний виконати (оплатити) наступний захід правової відповідальності: 28 процентів річних від простроченої суми.

Позивачем, на підставі п. 4.5. Договору, нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 28% річних від суми прострочення в сумі 88578,04 грн.

Судом перевірено розрахунок позивача, якій міститься у позовній заяві та встановлено його правильність.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині суд вважає обгрунтованими та доведеними, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1 та п.1 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать й витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч.1 ст.129 ГПК України).

Відповідно до положень п.3 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 14, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Ільницьких (55130, Миколаївська область, Кривоозерський район, с. Токарівка, вул. Степова, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОРЕСУРС (25014, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 29М, ):

- 2325742,05 грн основного боргу,

- 101574,61 грн пені,

- 88578,04 грн 28% річних,

- 37738,43 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 5984,45 грн - відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

6. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОРЕСУРС (25014, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 29М, )

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Ільницьких (55130, Миколаївська область, Кривоозерський район, с. Токарівка, вул. Степова, 1, ).

Повний текст судового рішення складено і підписано 13.03.2020.

Суддя В.О. Ржепецький