ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
12.03.2020 Справа № 905/1936/19
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м. Краматорськ Донецької області б/н від 03.03.2020 про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.02.2020 у справі №905/1936/19
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Імпел Гріффін Груп, м. Київ
до відповідача: Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м. Краматорськ Донецької області
про стягнення заборгованості у розмірі 51 051,26 грн., з яких 36 002,36 грн. інфляційні витрати та 15 048,90 грн. 3% річних,
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Товариство з обмеженою відповідальністю Імпел Гріффін Груп, м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м. Краматорськ Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 51 051,26 грн., з яких 36 002,36 грн. інфляційні витрати та 15 048,90 грн. 3% річних.
Рішенням господарського суду Донецької області від 26.02.2020 у справі №905/1936/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Імпел Гріффін Груп, м. Київ до Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м. Краматорськ Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 51 051,26 грн., з яких 36 002,36 грн. інфляційні витрати та 15 048,90 грн. 3% річних задоволені частково. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 48 992,45 грн., з яких 34 110,79 грн. інфляційні витрати, 14 881,66 грн. 3% річних та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1843,58 грн.

03 березня 2020 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м. Краматорськ Донецької області надійшла заява б/н від 03.03.2020 про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.02.2020 по справі №905/1936/19 на 12 місяців.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на наявність загрози банкрутства боржника, проведення з 2014 року антитерористичної операції на території Донецької області, що суттєво впливає на діяльність підприємства, а також на арешт державною виконавчою службою усіх рахунків боржника та велику кількість виконавчих проваджень відносно останнього. Отже, на думку відповідача, відсутність відстрочки ускладнить виконання судового рішення.

Разом з цим, заявник зазначає про наявність у підприємства станом на 01.12.2019 дебіторської заборгованості за активну електроенергію у розмірі 740 940 859,88 грн. та не пов`язаної з електричною енергією у розмірі 79 056 162,22 грн., за якою боржником здійснюється претензійно-позовна робота, що направлення на її стягнення, про що свідчать відкриті провадження по справах №905/207/20, 905/2325/19, 905/2288/19, 905/1302/19, тобто відповідачем вживаються усі заходи, що нададуть змогу реального виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.02.2020 у справі №905/1936/19.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.03.2020 розгляд заяви призначено на 12.03.2020 року.

Представники сторін у судове засідання 12.03.2020 не з`явились, про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 1 ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 ГПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

На підставі ч.4 ст.331 ГПК України суд вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, проте суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, на власний розсуд і визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих обставин та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання судового рішення, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Обґрунтовуючи свої вимоги боржник, зазначає про наявність загрози банкрутства боржника, проведення з 2014 року антитерористичної операції на території Донецької області, що суттєво впливає на діяльність підприємства, а також на арешт державною виконавчою службою усіх рахунків боржника та велику кількість виконавчих проваджень відносно останнього.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.., а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочення виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочення виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд відзначає, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту гарантованого надходження до відповідача (боржника) грошових коштів у строк, вказаний у заяві про відстрочення виконання рішення у даній справі, відповідачем (боржником) не надано.

При цьому, зазначені боржником підстави для надання відстрочення виконання судового рішення, не носять особливий і надзвичайний характер, та не є такими виключними обставинами, які б давали підстави для надання відстрочки виконання рішення суду.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, заява Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м. Краматорськ Донецької області б/н від 03.03.2020 про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.02.2020 у справі №905/1936/19 строком на один рік задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м. Краматорськ Донецької області б/н від 03.03.2020 про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.02.2020 у справі №905/1936/19 на один рік відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена у Східний апеляційний господарський суд в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.03.2020 року.

Суддя О.В. Чернова