ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2020 р. Справа№ 925/1076/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Калатай Н.Ф.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Благодійної організації "Фонд збереження рідної природи" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019

у справі № 925/1076/18 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Благодійної організації "Фонд збереження рідної природи"

до Українського товариства охорони природи

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вієна"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

2. Державного реєстратора виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області Бунденкова Олександра Юрійовича

3. Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи

про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора,

за участю представників учасників справи:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Бахуринський В.С.; Навроцький В.М.

від третіх осіб - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Благодійна організація "Фонд збереження рідної природи" звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області Бунденкова Олександра Юрійовича про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 32173976 від 02.11.2016 року, щодо державної реєстрації права власності Українського товариства охорони природи на 199/500 часток нерухомого майна - будинку природи літ. "А-2", а саме: приміщення підвалу № 2, 4, 5, 7, ІІІ, V, VI приміщення 1-го поверху з № 3-21 по 3-27, VIІ, VIІІ, № 3-23, 3-34, 3-35, 3-36, 3-42, 3-43, 3-44, 3-47, 3-48, 3-49, поз. № 8, 9, площею 532,2 м. кв., приміщення 2-го поверху літери "А-2" з № 3-30 по № 3-56, № 3-60, з № 3-65 по № 3-76, ІV площею 721,0 м. кв., приміщення надбудови літера «А-2» № 1, 2, 3, I площею 61,8 м. кв. та приміщення літери "Б-1" № 1-1, 8-1, 9-1 площею 60,2 м. кв., загальною площею 1587,7 м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Позов обґрунтований тим, що позивач набув за договором дарування частки в праві власності нежитлової будівлі від 04.07.2016 року від товариства з обмеженою відповідальністю «Вієна» у власність 97/100 часток вбудованого (вбудовано-прибудованого) приміщення в громадському будинку загальною площею 1951,6 кв.м., що складається з: нежитлові приміщення (вбудовані приміщення першого поверху) - приміщення підвалу під № 3-2, 3-4. 3-5, 3-7, III, V, VI, приміщення першого поверху: з №1-12 по № 1-14, з № 3-9 по № 3-11, № 3-21 по № 3-27, №3-32, з № 3-34 по № 3-36, з № 3-42 по № 3-44, з № 3-47 по № 3-48, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, VII, VIII, приміщення другого поверху: з № 3-30 по № 3-76, IV, приміщення 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31, що знаходиться у АДРЕСА_1. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 78858010 стало відомо, що після набуття позивачем права власності на частку нерухомого майна будинку природи літ. «А-2», частина цього самого майна була зареєстрована державним реєстратором виконавчого комітету Звенигородської міської ради як власність Українського товариства охорони природи, але за іншою адресою - АДРЕСА_2 (запис про право власності Українського товариства охорони природи, індексний номер: 32173976 від 02.11.2016 року). Рішення державного реєстратора суперечить вимогам законодавства та порушує права позивача. Позов подано для захисту позивачем свого права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 року залучено до участі у справу третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вієна" (третя особа-1) на стороні відповідача - Українське товариство охорони природи, Черкаську обласну організацію Українського товариства охорони природи (третя особа-3).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.12.2018, зокрема, задоволено клопотання позивача про заміну неналежного відповідача, замінено відповідача у справі № 925/1076/18 - виконавчий комітет Звенигородської міської ради Черкаської області на належного відповідача - Українське товариство охорони природи, залучено до участі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - державного реєстратора виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області Бунденкова Олександра Юрійовича (третя особа-1).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 у справі № 925/1076/18 у задоволенні позову БО "Фонд збереження рідної природи" до Українського товариства охорони природи, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ТОВ "Вієна", на стороні відповідача - державного реєстратора виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області Бунденкова О.Ю., Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора, - відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши відсутність у позивача права власності на об'єкт нерухомого майна, який зареєстрований за відповідачем на підставі оскаржуваного рішення державного реєстратора, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, БО "Фонд збереження рідної природи" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 у справі № 925/1076/18 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято на підставі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному рішенні висновки не відповідають обставинам справи.

Так апелянт зазначає, що судом не було взято до уваги те, що об'єкти нерухомості позивача та об'єкти нерухомого майна відповідача є одними і тими ж об'єктами нерухомості. На переконання апелянта, суд дійшов помилкового висновку про неналежність позивачу майна за адресою: АДРЕСА_2 лише на підставі оспорюваного рішення державного реєстратора. При цьому, не надав жодної оцінки доводам позивача відносно неправомірності прийняття вказаного рішення реєстратора. Оскаржуване рішення суду, за доводами скаржника, не містить спростування того факту, що позивач є власником відповідної нерухомості, і що об'єкти нерухомості сторін, а також адреси за якими вони розташовані, є різними. Також позивач зазначає, що після набуття позивачем права власності на частку нерухомого майна будинку природи літ «А-2», частина цього самого майна була незаконно зареєстрована відповідачем, але за іншою адресою - по АДРЕСА_2. На думку апелянта, оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було прийнято державним реєстратором всупереч вимогам ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі документів, що не відповідають вимогам ч. 1 ст. 27 названого Закону.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2019, справа № 925/1076/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 поновлено БО "Фонд збереження рідної природи" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 у справі № 925/1076/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на оскаржуване рішення; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

В межах встановлених судом процесуальних строків, від Українського товариства охорони природи надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підстав повного, всебічного та об'єктивного з'ясування усіх обставин справи з вірним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Так, сторона звертає увагу на те, що згідно рішення Господарського суду Черкаської області від 02.05.2018 у справі № 925/1229/18, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019, скасовано реєстраційну дію про внесення запису в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи щодо створення ТОВ «Вієна». Також відповідач зазначає, що в межах розгляду справ № 11/44, № 925/366/18, № 925/1229/18 встановлено преюдиційний факт того, що на земельній ділянці 0,6748 га, яка рахується за Українським товариством охорони природи, у 1973-1982 роках було побудовано за кошти вказаного товариства учбово-лабораторний комплекс «Будинок природи» у АДРЕСА_2. За доводами відповідача, подані в обґрунтування позовних вимог документи підтверджують, що існують два об'єкти за різними адресами, тотожності цих об'єктів нерухомого майна позивачем не доведено. На думку відповідача, спірна державна реєстрація права власності за відповідачем об'єктів нерухомого майна не порушує права власності на майно позивача, що розміщено за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1.

Від третьої особи-2 на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Так, третя особа-2 зазначає, що в матеріалах справи наявні документи, якими підтверджується обставини наявності двох об'єктів нерухомості, що мають різні адреси, мають різні реєстраційні номери, є різними за типом об'єктами нерухомості, мають різні площі. Наведеним спростовуються доводи позивача, що належні йому приміщення були зареєстровані за іншою адресою та порушує його право власності. Також, третя особа-2 звертає увагу на те, що судовими рішеннями всіх інстанцій у справі № 925/366/18 визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на неіснуючий об'єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 та скасовано запис № 01.

В межах встановлених судом процесуальних строків від Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа-3 просить рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обґрунтовуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, третя особа-3 зазначає, що позивач не є власником нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано оспорюваною ним реєстраційною дією, індексний номер 32173976 від 02.11.2016 року, щодо державної реєстрації права власності Українського товариства охорони природи на 199/500 часток нерухомого майна адресою: АДРЕСА_2. Також третя особа-3 звертає увагу на те, що у січні 2019 завершено досудове розслідування кримінального провадження № 0000695 про рейдерське захоплення «Будинку природи», особі, яка підробила документи для внесення до державного реєстру відомостей щодо неіснуючих по АДРЕСА_1 приміщень, незаконної реєстрації ТОВ «Вієна», тощо, вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 206-2 КК України. У Соснівському районному суді м. Черкаси триває розгляд кримінальної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2020 розгляд справи № 925/1076/18 призначено на 11.02.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у зв'язку із задоволенням клопотання позивача, розгляд справи відкладено на 25.02.2020.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2020, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Зубець Л.П., яка не є головуючим суддею, для розгляду справи № 925/1076/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Алданова С.О. (головуючий), судді Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 справу № 925/1076/18 за апеляційною скаргою БО "Фонд збереження рідної природи" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 прийнято до провадження визначеним складом суду.

В судовому засіданні 25.02.2020 представники відповідача та третьої особи-2 надали пояснення у справі. За результатами судового засідання розгляд справи відкладено на 17.03.2020, про що постановлено ухвалу суду. Присутні представники відповідача та третьої особи-2 про дату, час та місце наступного судового засідання повідомлені під розписку.

В судове засідання 17.03.2020 представники позивача та третіх осіб не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись в порядку, встановленому чинним процесуальним законом, однак своїм правом не скористались та не направили в засідання суду уповноваженого представника. Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань внесено запис про скасування державної реєстрації ТОВ «Вієна».

Від Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи надійшло клопотання № ЧОО-1076/3 від 16.03.2020, в якому третя особа-3 підтримує позицію відповідача та просить розглядати справу без участі його представника.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін та третіх осіб судом обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача та третіх осіб, які належним чином повідомлялись про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Представники відповідача в судовому засіданні 17.03.2020 заперечили проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просили оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що 04.07.2016 між ТОВ "Вієна" (дарувальник за договором) та БО "Фонд збереження рідної природи" (обдарований за договором) укладено договір дарування частки в праві власності нежитлової будівлі (далі - договір дарування), згідно якого дарувальник передав, а обдарований прийняв у власність 97/100 часток вбудованого приміщення в громадському будинку загальною площею 1951,6 кв.м., що складається з нежитлових приміщень (вбудовані приміщення першого поверху) - приміщення підвалу під № № 3-2, 3-4, 3-5, 3-7, ІІІ, V, VI, приміщення першого поверху: з № 1-12 по № 1-14, з № 3-9 по № 3-11, з № 3-21 по № 3-27, № 3-32, з № 3-34 по № 3-36, з № 3-42 по № 3-44, з № 3-47 по № 3-48, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, VIІ, VIІІ, приміщення другого поверху: з № 3-30 по № 3-76, ІV, приміщення 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31, що знаходиться у АДРЕСА_1.

В п. 9 договору дарування сторонами узгоджено, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 334, ст. 722 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на відчужувану частку вбудованого (вбудовано-прибудованого) приміщення в громадському будинку в обдарованого виникає з моменту його прийняття та з дня державної реєстрації такого права. Прийняттям дарунка вважається одержання обдарованим примірника цього договору після його нотаріального посвідчення.

Вказаний правочин посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори Починок Ю.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1-2775 (а.с. 16-18 том 1).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта 04.07.2016 за БО "Фонд збереження рідної природи" зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18 том 1).

02.11.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Звенигородської міської ради внесено запис за № 32173976 про право власності Українського товариства охорони природи на 199/500 частки об'єкта нерухомого майна - приміщення підвалу літери «А-2», № 2, 4, 5, 7, ІІІ, V, VІ, приміщення першого поверху літери «А-2» з № 3-21 по № 3-27, VІІ, VІІІ, № 3-32, 3-34, 3-35, 3-36, 3-42, 3-43, 3-44, 3-47, 3-48, 3-49, поз. № 8, 9 площею 532,2 м.кв., приміщення 2-го поверху літери «А-2» з № 3-3 по № 3-56, № 3-60, з № 3-65 по № 3-76, ІV площею 721,0 м.кв., приміщення надбудови літери «А-2», № 1, 2, 3, І площею 61,8 м.кв. та приміщення літери «Б-1» № 1-1, 8-1, 9-1 площею 60,2 м.кв. загальною площею 1587,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач, вважаючи що після набуття благодійною організацією права власності на частку нерухомого майна будинку природи частина цього самого майна була зареєстрована за Українським товариством охорони природи, але за іншою адресою, звернувся до суду за захистом свого порушеного права власності шляхом визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Звенигородської міської ради про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 32173976 від 02.11.2016, оскільки дане рішення вчинено з порушенням вимог ч. 3 ст. 10, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, визначаються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. №1952-IV (далі - Закон №1952-IV в редакції на час виникнення спірних правовідносин), яким врегульовані відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до ст. 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 6 Закону №1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

За змістом ч. 3 ст. 10 названого Закону державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення, тощо.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, у відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону №1952-IV, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

БО "Фонд збереження рідної природи", обґрунтовуючи звернення з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, посилався на те, що вказана підстава проведення оспорюваної реєстраційної дії не відповідає вимогам, визначеним в ч. 1 ст. 27 Закону №1952-IV та не підтверджує факт набуття права власності Українським товариством охорони природи.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи правового результату, право чи інтерес якої порушені.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів. Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Разом з тим, на позивача покладений обов'язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, вказуючи на порушення його прав, посилався на те, що відповідачем здійснено реєстрацію права власності на частину нерухомого майна, яке належить БО "Фонд збереження рідної природи", однак за іншою адресою: АДРЕСА_2. Тобто позивач стверджує, що набутий ним за договором дарування об'єкт нерухомості частково є тотожним майну Українського товариства охорони природи, зареєстрованого за оспорюваною реєстраційною дією.

Так, колегією суддів встановлено, що за змістом п. 2 договору дарування нерухоме майно, яке набуте позивачем, належало дарувальнику (ТОВ "Вієна", державну реєстрацію якого скасовано на підставі рішення Господарського суду Черкаської області від 02.05.2019 у справі № 925/1229/18, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 року), на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Головним територіальним управлінням юстиції Черкаської області 22.12.2015 року, індексний номер 50433512, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.12.2015, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 01.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.10.2018 року у справі № 925/366/18, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 року та Верхового Суду від 27.08.2019, за позовом Українського товариства охорони природи до Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Вієна», Благодійної організації «Фонд збереження рідної природи», Благодійного фонду «Розвиток Черкащини», приватного підприємства «Укртрансброкер», за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради та Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи про скасування рішення державного реєстратора, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення з нежитлових приміщень та звільнення від майна; -

- визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Черкаського міського управління юстиції - Великої О.В. про державну реєстрацію права власності від 03.12.2015 (реєстраційний запис № 12340890) за Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) на об'єкт нерухомого майна: вбудоване (вбудовано - прибудоване) приміщення в громадському будинку, адреса: АДРЕСА_1. Відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна: номер, літера А-2; об'єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення (вбудовані приміщення першого поверху), загальна площа 1498 кв. м., а саме: приміщення підвалу № 3-2, 3-4, 3-5, 3-7, III, V, VI, приміщення 1-го поверху: з №1-12 по №1-14, з №3-9 по №3-11, з №3-21 по №3-27, №3-32, з №3-34 по №3-36, з №3-42 по №3-44, №3-47, №3-48, VII, VIII, приміщення 2-го пов.: з №3-30 по №3-76, IV, приміщення 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31, що зареєстровані як "приватна" власність Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язано Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 12340890 від 03.12.2015 про державну реєстрацію права власності Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) на об'єкт нерухомого майна: вбудоване (вбудовано - прибудоване) приміщення в громадському будинку, адреса: АДРЕСА_1. Відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна: номер, літера А-2; об'єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення (вбудовані приміщення першого поверху), загальна площа 1498 кв. м., а саме: приміщення підвалу №3-2, 3-4, 3-5, 3-7, III, V, VI, приміщення 1-го поверху: з №1-12 по №1-14, з №3-9 по №3-11, з №3-21 по №3-27, №3-32, з №3-34 по №3-36, з №3-42 по №3-44, №3-47, №3-48, VII, VIII, приміщення 2-го пов.: з №3-30 по №3-76, IV, приміщення 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31, що зареєстровані як "приватна" власність Черкаської обласної організації Українського товариства охорони природи за адресою: АДРЕСА_1;

- усунуто перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання майном Українського товариства охорони природи - Будинком природи у АДРЕСА_2, шляхом виселення з нежитлових приміщень: ТОВ "Вієна", БО "Фонд збереження рідної природи", БФ "Розвиток Черкащини" та звільнення будівлі "Будинку природи" у АДРЕСА_2 від майна вищезазначених підприємств.

Вказаними судовими рішеннями встановлено наступні обставини, які в силу ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню у даній справі.

Українське товариство охорони природи - Всеукраїнська громадська організація, яка утворена згідно постанови Ради Міністрів УРСР від 26.07.1946 №1273.

Черкаська обласна організація УТОП утворена у складі Українського товариства охорони природи відповідно до статуту останнього.

Будівництво Черкаського будинку природи здійснювалось за рахунок коштів Українського товариства охорони природи поетапно: початок будівництва 1973 рік, будівництво основної частини Будинку природи завершено 1982, а сам будинок природи у АДРЕСА_2 з 1982 року використовується спільно співвласниками, що зокрема підтверджується рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів №788 від 10.12.1981, яким затверджений акт прийняття в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом об`єкта - добудови до будинку мисливців учбово-лабораторного корпусу будинку природи у АДРЕСА_2.

Згідно з п. 2 цього рішення виконавчого комітету приміщення добудови до будинку мисливців учбово-лабораторного корпусу будинку природи та каналізацію довжиною 240м передано на баланс Черкаському обласному товариству охорони природи УТОП, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 13.01.2013.

18.08.1982 Черкаським облвиконкомом затверджено договір на користування приміщеннями будинку природи пайовиками по забудові, згідно з яким був здійснений розподіл площі загального користування та корисної площі по поверхах у Будинку природи між: 1) Обласною радою товариства охорони природи, 2) Обласною радою товариства мисливців і рибалок, 3) Обласною радою товариства кролівників та звірівників-любителів. Сторонами цього договору є Черкаська обласна організація Українського товариства охорони природи, Черкаська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок, Черкаське обласне товариство кролівників і звірівників-любителів, Приватна виробничо-комерційна фірма "Сувіт".

З метою уточнення розподілу площі будинку природи, 26.02.2007 Додатком до договору від 18.08.1982 між забудовниками та пайовиками будинку природи вирішено закріпити корисну площу та площу загального користування у процентному відношенні згідно фінансового вкладу при забудові, вважаючи її постійною та незмінною.

За змістом додатку до договору від 18.08.1982 за Черкаською обласною організацією УТОП були закріплені такі приміщення: 1) першого поверху - №№ 9 - 14, 21 - 27, 32 -37, III, VІ, VПІ, загальною площею 462,2кв.м.; 2) другого поверху - №№ 30-56, 60, III, 65, ІV, 66, ІV, 6, 8, 9, загальною площею 225,1кв.м.

Площами загального користування між Черкаською обласною організацією Українського товариства охорони природи та Черкаським обласним товариством кролівників і звірівників-любителів визнано приміщення №№ 10,11, 12, 13, VІІІ, IX загальною площею 330,40кв.м.

Площами загального користування між Черкаською обласною організацією Укрприроди, Черкаською обласною організацією УТМР, Черкаським обласним товариством кролівників і звірівників-любителів визнано приміщення першого поверху - №№ 33, 38, 39; приміщення другого поверху - №№ І, II, III, 26, 67, 68, 69, 70. 71; третього поверху - №№ 1, 2, З, І, всього 768,60кв.м.; підвальне приміщення: 2, III, 4, 5, V, 7, VІ, загальною площею 212,5кв.м.

Будинок природи є цілісним майновим комплексом, об`єктом нерухомості, який з моменту його будівництва та введення в експлуатацію є об`єктом права спільної часткової власності. Порядок користування приміщеннями у будівлі будинку природи визначений за домовленістю між забудовниками та пайовиками на підставі договору від 18.08.1982 та додатку від 26.02.2007 до нього з урахуванням вкладу кожного у спорудження майна.

До складу майна цілісного майнового комплексу, яке було передане в користування Черкаської обласної організації УТОП, входить частина будинку природи по АДРЕСА_2, загальною площею 1587,7кв.м.

01.12.2015 громадянин ОСОБА_1 подав від імені Черкаської обласної організації УТОП до Черкаського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Черкаській області заяву про реєстрацію частини приміщень будинку природи у АДРЕСА_1 загальною площею 1498кв.м.

На підставі цієї заяви державним реєстратором була здійснена реєстрація нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1498кв.м. за Черкаською обласною організацією УТОП. До складу майна входить будинок літера А-2, приміщення підвалу №3-2, 3-4, 3-5, 3-7, III, V, VI, приміщення першого поверху з №1-12 по №1-14, з №3-9 по №3-11, з №3-21 по №3-27, №3-32, з №3-34 по №3-36, з №3-44, №3-47, 33-48, VII, VIII, приміщення другого поверху з №3-30 по №3-76, IV, приміщення 19,20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31.

Рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду від 01.02.2016 у справі №823/5390/15, Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.02.2017 у справі №711/2653/16-ц, Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.11.2017 у справі №712/8528/17 та Господарського суду Черкаської області від 07.03.2018 у справі №925/1191/16 встановлено, що на час подачі заяви від 01.12.2015 та прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення від 03.12.2015 ОСОБА_1 був звільнений з посади голови Черкаської обласної організації УТОП, а саме з 12.12.2014.

Стосовно наявного в матеріалах реєстраційної справи на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, наказу №1047 від 01.04.2015 про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м. Черкаси, відповідно до якого адресу: АДРЕСА_1 надано наступному нерухомому майну - будинку природи літ."А-2": приміщенням підвалу 3-2, 3-4, 3-5, 3-7, III, V, VI, приміщенням першого поверху з №1-12 по №1-14, з №3-9 по №3-11, з №3-21 по №3-27, №3-32, з №3-34 по №3-36, з №3-44, №3-47, 33-48, 8, 9, 10, 11, 12, 13, VII, VIII, приміщенням другого поверху з №3-30 по №3-76, IV, приміщенням 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31, судами в рамках розгляду справи № 925/366/18 встановлено, що адреси: АДРЕСА_1 не існує, про що свідчать листи Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, а також наказ №2355а від 22.12.2017, яким у зв`язку з виявленням недостовірних даних замовником ТОВ "Вієна" для отримання наказу на нерухоме майно по АДРЕСА_1, скасовано наказ Департаменту архітектури, містобудування та інспектування від 26.01.2016 №1601-а, виданий ТОВ "Вієна" про надання нерухомому майну - будинку природи літ."А-2": житловим приміщенням підвалу 3-2, 3-4, 3-5, 3-7, III, V, VI, приміщенням першого поверху з №1-12 по №1-14, з №3-9 по №3-11, з №3-21 по №3-27, №3-32, з №3-34 по №3-36, з №3-44, №3-47, 33-48, 8, 9, 10, 11, 12, 13, VII, VIII, приміщенням другого поверху з №3-30 по №3-76, IV, приміщенням 19,20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 30, 31 адреси - АДРЕСА_1.

Після реєстрації прав на спірне майно за Черкаською обласною організацією УТОП остання передала це майно до статутного фонду ТОВ "Вієна". Право власності на майно за ТОВ "Вієна" оформлено свідоцтвом від 04.12.2015.

Таким чином, вищенаведеними судовими рішеннями встановлено факт фальсифікації документів щодо оформлення за ТОВ "Вієна" права власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, яке згодом, згідно договору дарування, подаровано позивачу у даній справі.

Водночас, як вбачається зі змісту постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 та постанови Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 925/366/18 підстава звернення БО "Фонд збереження рідної природи" зі скаргами до судів апеляційної і касаційної інстанції, зокрема, обґрунтовувалась тим, що перелік об'єктів, власником яких вважає себе Українське товариство охорони природи не співпадає з переліком об'єктів, вказаних в оскаржуваному позивачем рішенні державного реєстратора. Тобто БО "Фонд збереження рідної природи" в рамках розгляду вищенаведеної справи стверджував, що майно за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2, є різними об'єктами нерухомості.

Враховуючи предмет і підставу даного спору та поведінку позивача, який займає взаємовиключні правові позиції, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що встановлені судовими інстанціями обставини як у дній справі, так і у справі № 925/366/18, дають підстави для висновку про необхідність застосування при розгляді даної справи доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

При цьому, апеляційна інстанція зауважує, що в силу п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

Згідно зі ст. 13 ЦК України, визначивши межі здійснення цивільних прав, закон встановлює, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільне законодавство ґрунтується на вільному здійсненні цивільних прав, а також добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Таким чином, особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що позивачем належними і допустимими засобами доказування в порядку ст. 74 ГПК України недоведено наявності у БО "Фонд збереження рідної природи" права власності на об'єкт нерухомості, який зареєстрований за відповідачем згідно оспорюваного рішення державного реєстратора. Отже, порушення прав позивача у зв'язку з прийняттям державним реєстратором рішення про реєстрацію права власності за відповідачем у даній справі не встановлено, а тому судом першої інстанції правомірно було відмовлено у задоволенні даного позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим господарським судом не було надано оцінки доводам позивача щодо вчинення оспорюваної реєстраційної дії державним реєстратором в порушення приписів Закону №1952-IV, судова колегія відхиляє як безпідставні, оскільки позивачем не доведено тотожності об'єктів нерухомості, які знаходяться за різними адресами.

Також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення твердження апелянта щодо помилковості висновків суду першої інстанції про неналежність позивачу майна за адресою АДРЕСА_2 лише на підставі оскаржуваного рішення державного реєстратора, оскільки спростовуються змістом судового рішення, згідно якого суд на підставі наявних у справі інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановив недоведення факту тотожності об'єктів нерухомості, що мають різні реєстраційні номери.

Щодо аргументації апеляційної скарги в частині відсутності в оскаржуваному рішенні спростування факту належності позивачу відповідного нерухомого майна, судова колегія зазначає, що вказані обставини не підлягають спростуванню в рамках розгляду даного спору з огляду на предмет і підставу позову. При цьому, судом встановлено факт відсутності у позивача права власності на майно за адресою АДРЕСА_2.

Таким чином, доводи апелянта про те, що оскаржуване рішення прийнято на підставі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному рішенні висновки не відповідають обставинам справи не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 у справі № 925/1076/18 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Благодійної організації "Фонд збереження рідної природи" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 у справі №925/1076/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 15.10.2019 у справі №925/1076/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Благодійну організацію "Фонд збереження рідної природи".

4. Справу №925/1076/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Н.Ф. Калатай

Повний текст постанови складено 23.03.2020