ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2020 р. Справа№ 910/14101/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Євсікова О.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача адвокат Аветян А.Г., на підставі ордеру серії КС № 338776 від 17.03.20

від відповідача адвокат Шишка Ю.М., на підставі ордеру серії КВ № 466576 від 25.02.20

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12 грудня 2019 року(повний текст складено 23.12.2019 р.)

у справі № 910/14101/19 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика",

про стягнення 164 344,29 грн., -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Позовні вимоги мотивовані з посиланням на порушення відповідачем у період з 01.10.2016 по 03.10.2016 зобов`язань за Договором користування холодильною камерою та надання вантажних послуг №25/12/14-1 від 25.12.2014.

1.2. У відзиві на позов відповідачем заявлено про пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом (а.с. 87-88).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12 грудня 2019 року у справі №910/14101/19 в задоволенні позову відмовлено (а.с.184-190).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" звернулось з апеляційною скаргою, в якій викладено прохання "рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. Позивач зазначає, що відповідачем не оформлено повернення майна з оренди та припинення укладеного з позивачем договору, а надані в підтвердження повернення майна та розірвання договору документи є результатом «недобросовісної поведінки колишнього директора позивача», «їх виготовлення мало місце заднім числом та вчинено з єдиною метою - виведення активів товариства».

4.2. Також позивач зазначає, що у межах розгляду справи №910/19198/16 ТОВ "Укрлогістика" не надало читабельну копію Договору №25/12/14-1, зазначило про її відсутність на підприємстві у зв`язку з втратою та не зазначало про припинення цього правочину.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про те, що договір, заборгованість за яким просить стягнути позивач, розірвано сторонами за взаємною згодою з визнанням відсутності будь-яких претензій один до одного та визначенням останнім днем надання послуг 26.07.2016 р.

5.2. У наведених позивачем судових рішеннях не досліджувались та не встановлювались обставини того, що договір №25/12/14-1 зберігав свою дію з 01.10.2016 по 03.10.2016 та те, що станом на зазначені дати відповідач продовжував користуватись спірним майном.

5.3. Неподання в процесі розгляду справи №910/19198/16 та №910/3505/19 та пропуск процесуального строку на подання доказів у справі №910/14240/19 не свідчить про та, що акту та угоди не існувало під час розгляду зазначених справ.

5.4. Відповідач зазначає про презумпцію правомірності Угоди про розірвання Договору.

6. Розподіл справи:

6.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційна скарга ТОВ "ТЛК "Арктика" у судовій справі № 910/14101/19 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Євсіков О.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 апеляційну скаргу ТОВ "ТЛК "Арктика" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі № 910/14101/19 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

6.3. 27.01.2020 ТОВ "ТЛК "Арктика" звернулось із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги.

6.4. 05 лютого 2020 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на рішення Господарського суду міста Києва від 12 грудня 2019 року у справі № 910/14101/19 та повідомлено учасників справи про те, що розгляд зазначеної апеляційної скарги відбудеться 25 лютого 2020 року.

6.5. 25 лютого 2020 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду розгляд справи відкладено на 17 березня 2020 року.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. У судовому засіданні 17 березня 2020 року представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

7.2. Представник відповідача у судовому засіданні 17 березня 2020 року надав пояснення, у яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Між позивачем (розпорядник) та відповідачем (користувач) укладено договір користування холодильною камерою та надання вантажних послуг №25/12/14-1 від 25.12.2014 (далі - договір), у відповідності до якого ТОВ "ТЛК "Арктика" надано в строкове платне користування ТОВ "Укрлогістика" майно, що розташоване у виробничому корпусі літера В, за адресою: Києво-Святошинський район, Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46А, а саме холодильні камери: № 105 загальною площею 187,0 м2, № 106 загальною площею 351, 10 м2, № 108 загальною площею 350,90 м2, №109 загальною площею 705,0 м2, №112 загальною площею 699,90 м2, №114 загальною площею 699,90 м2, №117 загальною площею 65 1,20 м2, №118 загальною площею 705,10 м2, №123 загальною площею 705, 90 м2, №127 загальною площею 555,0 м2 (т.І, а.с. 18-27).

8.2. Пунктом 2.1. договору передбачено, що плата за користування одним м2 холодильної камери за одну добу становить 5,41 грн., крім того ПДВ - 1,09 грн., а всього - 6,50 грн. Плата за користування одним м2 ходильної камери №105 та №108 за одну добу становить 5,00 грн. крім того ПДВ - 1,00 грн., а всього - 6,00 грн. Загальна сума орендної плати за одну добу оренди холодильних камер складала 30 022,50 грн., крім того ПДВ - 6004,50 грн., а всього - 36 027,00 грн.

8.3. Згідно з п. 2.2.1. Договору загальна сума плати за користування холодильною камерою за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за користування за попередній повний місяць на індекс інфляції, за даними Держкомстату України, що друкується в газеті "Урядовий кур`єр" за поточний місяць, без укладання додаткових угод до цього Договору. Для розрахунку загальної суми плати за один місяць користування холодильною камерою сторони дійшли згоди базовим місяцем вважати - перший повний місяць користування в який було встановлена або змінена плата за користування згідно п. 2.1 цього договору.

8.4. За пунктом 7.1 Договору він набуває чинності з дати підписання та діє по 31 грудня 2015 року (включно).

8.5. Позивачем на виконання умов договору №25/12/14-1 від 25.12.2014 передано відповідачу в орендне користування майно, що розташоване у виробничому корпусі літера В, за адресою: Києво-Святошинський район, Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46А, а саме холодильні камери: № 105 загальною площею 187,0 м2, № 106 загальною площею 351, 10 м2, № 108 загальною площею 350,90 м2, №109 загальною площею 705,0 м2, №112 загальною площею 699,90 м2, №114 загальною площею 699,90 м2, №117 загальною площею 65 1,20 м2, №118 загальною площею 705,10 м2, №123 загальною площею 705, 90 м2, №127 загальною площею 555,0 м2.

8.6. 31 грудня 2015 року позивачем (в особі директора Скорика В.М.) та відповідачем підписано додаткову угоду № 16/1 до договору № 25/12/14-1, відповідно до якої сторони продовжили строк дії договору № 25/12/14-1 на 1 календарний рік, у зв`язку із чим виклали пункт 7.1. договору у новій редакції: "7.1. Цей Договір набуває чинності з дати підписання та діє по 31 грудня 2016 року (включно)." (а.с. 94).

8.7. Листом від 05.08.2016 позивач повідомив відповідача про припинення повноважень колишнього директора, скасування довіреностей та зміну банківських реквізитів, на які необхідно було сплачувати орендні платежі (а.с. 36).

8.8. Листом від 11.08.2016 ТОВ "ТЛК "Арктика" вимагало від відповідача невідкладно погасити існуючу заборгованість за Договором (а.с. 42).

8.9. Листом від 17.08.2016 позивач звернувся до ТОВ "Укрлогістика" з проханням надати всі наявні у нього укладені з ТОВ "ТЛК "Арктика" договори за період з 01.01.2015 по 01.08.2016, всі додаткові угоди та акт звірки взаєморозрахунків тощо (а.с. 44).

8.10. Листом від 12.10.2016 ТОВ "ТЛК "Арктика" просило ТОВ "УкрЛогістика" сплатити існуючу заборгованість та надати копію договору (а.с. 46).

8.11. 31.01.2017 ТОВ "ТЛК "Арктика" листом вих. №31-01-17/1 повідомило ТОВ "Укрлогістика" про відмову від договору на підставі ч.ч. 1, 3 ст. 651, ст. 782 ЦК України і вимагало погасити наявну заборгованість та повернути майно з оренди (а.с. 47).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1 На підставі договору №25/12/14-1 від 25.12.2014 між сторонами виникли правовідносини щодо користування відповідачем холодильною камерою та надання позивачем відповідачу вантажних послуг.

9.2 Відповідно до п. 2.6 Договору розпорядник надає користувачу рахунок-фактуру на сплату плати за користування щомісячно до 30 числа місяця, що передує місяцю користування.

9.3 Доказів виставлення рахунків на сплату плати за користування майном у зазначений позивачем період - матеріалів справи не надано.

9.4 У п. 2.13 Договору зазначено, що плата за користування нараховується з дати підписання сторонами акту прийому-передачі холодильної камери і до моменту фактичного повернення холодильної камери розпоряднику за актом прийому-передачі.

9.5 Факт передачі позивачем відповідачу в орендне користування визначеного договором майна визнається позивачем та відповідачем, а тому в силу приписів ст. 75 ГПК України є доведеною.

9.6 Також, у матеріалах справи наявний Акт прийому-передачі повернення з користування майна, переданого за договором №25/12/14-1 від 25.12.2014 р., від 26.07.2016 р., який містить скріплені печатками підприємств (позивача та відповідача) підписи керівників зазначених підприємств (а.с. 92). Оригінал вказаного акту оглянуто судом першої інстанції, що знайшло своє відображення в оскаржуваному рішенні.

9.7 У п. 2 Акту прийому-передачі зафіксовано, що даний акт є невід`ємною частиною договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг № 25/12/4-1 від 25.12.2014 р., укладеного між сторонами та підтверджує факт повернення з користування холодильних камер за договором.

9.8 Також у матеріалах справи наявна Угода від 26.07.2016 р. про розірвання Договору № 25/12/14-1, відповідно до змісту якої визначено: що сторони дійшли згоди про розірвання договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг № 25/12/4-1 від 25 грудня 2014 року з 27 липня 2016 року; сторони погодили та зазначають, що останній день надання послуг за договором користування холодильною камерою та надання вантажних послуг № 25/12/14-1 від 25 грудня 2014 року є 26 липня 2016 року; сторони підтверджують, що на момент припинення дії договору між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання, а також будь-яких невиконаних сторонами зобов`язань, в тому числі по орендній платі (а.с. 91). Підпис директора позивача на вказаній угоді скріплено печаткою цього підприємства.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Враховуючи те, що відповідачем доведено, а позивачем не спростовано укладення угоди про розірвання договору та акту прийому-передачі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої на підставі цього договору заборгованості за період з 01.10.2016 р. по 03.10.2016 р., який перебуває поза межами періоду дії договору.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Повернення майна з оренди та припинення укладеного з позивачем договору підтверджується наявними у матеріалах справи Угодою від 26.07.2016 р. про розірвання Договору № 25/12/14-1 та Актом від 26.07.2016 р. прийому-передачі повернення з користування майна, переданого за договором №25/12/14-1.

Вказані документи містять підписи представників сторін скріплені печатками підприємств, що свідчить про їх участь у зазначених правочинах.

11.2. Доказів припинення повноважень директора позивача на момент підписання Угоди та Акту від 26.07.2016 р. - до матеріалів справи не надано, як і доказів перебування у період з 01.10.2016 р. по 03.10.2016 р. у користуванні відповідача майна, яке було об`єктом оренди за договором.

11.3. Не містять матеріали справи і доказів визнання недійсною укладеної сторонами Угоди від 26.07.2016 р. про розірвання Договору № 25/12/14-1.

Натомість, правомірність такого правочину, в силу положень ст. 204 ЦК України - презюмується.

11.4. Твердження позивача про те, що надані в підтвердження повернення майна та розірвання договору документи є результатом «недобросовісної поведінки колишнього директора позивача» та те, що «їх виготовлення мало місце заднім числом та вчинено з єдиною метою - виведення активів товариства» позивача будь-якими належними та допустимими доказами не обґрунтовані.

Доказів підписання Угоди та Акту "заднім числом" позивачем не надано, відповідного клопотання про призначення експертизи давності документів - не заявлено.

11.5. Твердження позивача про те, що у межах розгляду справи №910/19198/16 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі 1465303,45 грн. за договором №25/12/14-1 ТОВ "Укрлогістика" не надало читабельну копію Договору №25/12/14-1, зазначило про її відсутність на підприємстві у зв`язку з втратою та не зазначало про припинення цього правочину, - факту правомірності укладення Угоди від 26.07.2016 р. про розірвання Договору № 25/12/14-1 та Акту від 26.07.2016 р. не спростовує, оскільки лише характеризує процесуальну поведінку сторін щодо реалізації прав у межах іншої судової справи.

11.6. При цьому, колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача про те, що у наведених позивачем судових рішеннях не досліджувались та не встановлювались обставини того, що договір №25/12/14-1 зберігав свою дію з 01.10.2016 по 03.10.2016 та те, що станом на зазначені дати відповідач продовжував користуватись спірним майном, а також про те, що неподання в процесі розгляду справи №910/19198/16 та №910/3505/19 та пропуск процесуального строку на подання доказів у справі №910/14240/19 не свідчить про те, що під час розгляду зазначених справ акту та угоди не існувало.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Враховуючи те, що відповідачем доведено, а відповідачем не спростовано факту припинення дії договору з 27.07.2016 р. та те, що позивачем пред`явлено до стягнення заборгованість за період з 01.10.2016 р. по 03.10.2016 р., який перебуває поза межами періоду дії договору, колегія суддів приходить до висновку про те, що право позивача на отримання платежів за вказаним договором - не порушено.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.3. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. ст. 79 ГПК України).

13.5. Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.6. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.7. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.8. Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

13.9. Стаття 628 ЦК України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

13.10. Згідно ст. 629 ЦК України, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

13.11. Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

13.12. У відповідності до п. 1 ст. 762 ЦК України, з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

13.13. За приписами ст. 765 ЦК України, наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду матеріалів справи:

14.1. Враховуючи те, що в силу положень п. 2.13 Договору плата за користування нараховується з моменту фактичного повернення холодильної камери розпоряднику за актом прийому-передачі, факт повернення майна підтверджується Актом прийому-передачі повернення з користування від 26.07.2016 р., а припинення Договору №25/12/14-1 Угодою від 26.07.2016 р. про розірвання договору користування холодильною камерою та надання вантажних послуг (правомірність якої в силу положень ст. 204 ЦК України презюмується), у якій зазначено, що сторони дійшли згоди про розірвання договору з 27.07.2016 р. та те, що останнім днем надання послуг є 26.07.2016 р., а також враховуючи те, що матеріали справи не містять передбачених п. 2.6 Договору рахунків-фактур (на сплату плати за користування), які розпорядник має надати користувачу щомісячно до 30 числа місяця, що передує місяцю користування та на підставі яких має здійснюватись оплата, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої на підставі цього договору заборгованості за період з 01.10.2016 р. по 03.10.2016 р., який перебуває поза межами періоду дії договору.

14.2. Враховуючи викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

15.1. Рішення Господарського суду міста Києва від 12 грудня 2019 року у справі №910/14101/19 залишити без змін.

15.2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на рішення Господарського суду міста Києва від 12 грудня 2019 року у справі № 910/14101/19 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на рішення Господарського суду міста Києва від 12 грудня 2019 року у справі № 910/14101/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12 грудня 2019 року у справі №910/14101/19 залишити без змін.

3. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика".

4. Справу № 910/14101/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 18.03.2020 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.О. Євсіков

О.В. Агрикова