ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.03.2020 Справа № 920/1298/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., за участю секретаря судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області в порядку загального позовного провадження справу № 920/1298/19

за позовом Сумської міської ради (40000, м. Суми, м-н Незалежності, 2, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус» (40030, м. Суми, вул. Покровська, 4, )

про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки,

за участю представників:

позивача: не прибув

відповідача: не прибув

установив:

28.12.2019 представник позивача звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд визнати припиненим договір оренди земельної ділянки від 09.09.2009, укладений між Сумською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобус», яка розташована за адресою: вул. Супруна, 32/1 у м. Суми, загальною площею 0,0835 га, кадастровий номер :18:006:0032, що зареєстрований у Державному реєстрі земель 05.10.2009 за № 62 з дати набрання рішенням законної сили; а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 02.01.2020 відкрито провадження у справі № 920/1298/19, справу постановлено розглядати у прядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.02.2020, 10:30; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи; ухвалою від 04.02.2020 у даній справі відкладено підготовче засідання на 27.02.2020, 10:30.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, уповноваженого представника для участі у судових засіданнях не направив.

Ухвалою від 27.02.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 920/1298/19 до розгляду по суті у судове засідання на 17.03.2020.

У судове засідання 17.03.2020 представник сторін не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Копія ухвали суду від 02.01.2020 № 920/1298/19 про відкриття провадження у справі надіслана судом на юридичну адресу відповідача, а саме: 40030, м. Суми, вул. Жовтнева, 4, яка підтверджується витягом з ЄДРПОУ, сформованим за електронним запитом суду від 03.01.2020 № . Разом з тим, 11.02.2020 зазначена копія ухвали повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Також, копії ухвали суду від 02.01.2020 № 920/1298/19 про відкриття провадження у справі та ухвал від 04.02.2020 про відкладення розгляду справи і від 27.02.2020 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті надіслано судом на юридичну адресу відповідача, зазначену позивачем в позовній заяві: 40030, м. Суми, вул. Покровська, 4, повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, відповідач вважається такими, що належним чином повідомлений про розгляд цієї справи Господарським судом Сумської області.

Розгляд справи по суті розпочато 17.03.2020.

Судом оголошено стислий зміст позовних вимог та досліджено докази, подані позивачем на підтвердження позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частини перша, друга статті 114 ГПК України).

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Таким чином, зважаючи на критерії розумності строку вирішення спору суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін за наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини.

09.09.2009 між Сумською міською радою (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобус» (далі - Відповідач), на підставі рішення Сумської міської ради від 15.07.2009 № 2856- МР «Про надання в оренду, поновлення терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям і підприємцям», був укладений договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Супруна, 32/1, загальною площею 0,0835 га, кадастровий номер :18:006:0032, зареєстрований у Сумському міському реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» 05.20.2009 за № 62.

Про передачу вказаної земельної ділянки Відповідачу було складено акт приймання-передачі, що є додатком № 4 до Договору.

Згідно з п. 2.2. Договор укладається на терміном до 15.07.2019.

Після закінчення терміну дії договору Орендарю, за умови належного виконання своїх обов`язків відповідно до умов цього договору, має за інших рівних умов, переважне право на поновлення договору. У цьому разі Орендар повинен повідомити письмово Орендодавця про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше ніж за два місяці до його закінчення.

Як зазначає позивач, на час звернення з позовною заявою до суду, жодних повідомлень Відповідача про наміри продовжити дію Договору на адресу Позивача не надходило.

Відповідно до п. 2.4. Договору, у разі припинення або розірвання цього договору Орендар (Відповідач) зобов`язаний повернути Орендодавцеві (Позивачу) земельну ділянку у стані не гіршому, у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду, та придатному для подальшого використання за цільовим призначенням. Передача земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі у десятиденний строк з моменту припинення або розірвання договору, що також кореспондується з п. 4.2. та п. 5.8. Договору.

Відповідно до п. 5.3. Договору, договір припиняється у разі закінчення строку його дії. Вказаний пункт Договору відповідає нормі статті 31 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, Договір оренди земельної ділянки від 09.09.2009, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Супруна, 32/1, загальною площею 0,0835 га, кадастровий номер :18:006:0032, є припиненим.

В свою чергу, на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», 04.09.2019 уповноваженим органом позивача було направлено відповідачу три примірники актів приймання-передачі земельної ділянки, підписаних зі сторони позивача, із супровідним листом № 06.01-16/2939 та повідомлено останнього про закінчення строку дії договору.

На даний час акти приймання-передачі відповідачем не підписані, земельна ділянка за адресою: м. Суми, вул. Супруна, 32/1, загальною площею 0,0835 га, позивачу не повернута.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відсутність документу, що підтверджує припинення права оренди земельної ділянки за відповідачем, унеможливлює здійснення реєстрації припинення дії Договору у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що і змушує позивача звернутись до суду з цією позовною заявою, оскільки неможливо жодним іншим способом захистити порушені права та законні інтереси позивача ніж припинити дію Договору в судовому порядку.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до частини 3 ст. 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до п.2.29 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» договір оренди земельної ділянки може бути припинений лише на майбутнє.

У відповідності до вимог статей 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 86 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати припиненим укладений 09.09.2009 між Сумською міською радою (40000, м. Суми, м-н Незалежності, 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобус» (40030, м. Суми, вул. Покровська, 4, ) договір оренди земельної ділянки, яка розташована за адресою: вул. Супруна, 32/1 у м. Суми, загальною площею 0,0835 га, кадастровий номер :18:006:0032, що зареєстрований у Державному реєстрі земель 05.10.2009 за № 62 з дати набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус» (40030, м.Суми, вул. Покровська, 4, ) на користь Сумської міської ради (40000, м. Суми, м-н Незалежності, 2, ) 1921,00 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне рішення складено 20.03.2020.

Суддя В.Л. Котельницька