ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2020 р. Справа№ 910/15513/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Копитової О.С.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

представники учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Конкорд Факторинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 року

у справі №910/15513/19 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-Утр"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія

"Конкорд Факторинг"

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

3. Публічного акціонерного товариства "Злато"

про визнання недійсним та скасування рішень, визнання недійсними

відкритих торгів, визнання недійсними правочинів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 року справу №910/15513/19 за позовом ТОВ "Луксор-Утр" до ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ "Злато" про визнання недійсним та скасування рішень, визнання недійсними відкритих торгів, визнання недійсними правочинів направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/4475/19 про банкрутство ПАТ "Злато".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 року, справу №910/15513/19 направити до суду першої інстанції для вирішення питання про направлення справи для розгляду у межах справи №910/4475/19 про банкрутство ПАТ "Злато".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 року колегією суддів у складі: головуючий суддя - Коробенко Г.П., судді: Агрикова О.В., Євсіков О.О. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 року у справі № 910/15513/19, зупинено дію оскаржуваної ухвали у справі №910/15513/19 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та зазначено про перегляд оскаржуваної ухвали в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 28.01.2020 року заяву колегії суддів: головуючий суддя - Коробенко Г.П., судді: Іоннікова І.А., Кравчук Г.А. про самовідвід у справі №910/15513/19 задоволено, матеріали справи №910/15513/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2020 року справу №910/15513/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Копитова О.С.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/15513/19 за апеляційною скаргою ТОВ "Фінансова компанія "Конкорд Факторинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 року та призначено справу до розгляду на 20.02.2020 року за участю повноважних представників сторін.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року розгляд справи відкладено на 12.03.2020 року на підставі ст. 216 ГПК України.

Представник скаржника в судове засідання 12.03.2020 року не з`явився, надіславши до його початку клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника.

Представники позивача, відповідача-2 та відповідача-3 в судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

12.03.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг" слід відмовити, а ухвалу господарського суду Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 року у справі №910/15513/19 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у жовтні 2019 року ТОВ "Луксор-Утр" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ "Злато" про визнання недійсними та скасування рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.05.2018 № 1399 "Про затвердження умов продажу активів АТ "Єврогазбанк", ПАТ "КБ "Актив-Банк", ПАТ "Банк "Київська Русь" у частині затвердження умов продажу прав вимоги ПАТ "Златобанк" за кредитним договором від 23.03.2012 № 47/12-KL, визнання недійсними відкритих торгів (аукціону) у частині продажу прав вимоги за кредитним договором від 23.03.2012 № 47/12-KL, укладеним між АТ "Златобанк" та ТОВ "Луксор-Утр", оформлені протоколом електронних торгів від 16.01.2019 №debtX_8688; визнання недійсним договору від 08.02.2019 № 1 про відступлення прав вимоги, укладений між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг"; визнання недійсним договору про відступлення прав за договором іпотеки, посвідченим 30.03.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравчук О. П. зареєстрованим за №461, укладений 08.02.2019 року між ПАТ "Златобанк" та ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., зареєстрованим за № 206.

Подана заява обґрунтована тим, що за результатами проведених у межах процедури ліквідації ПАТ "Златобанк" відкритих торгів ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг" отримала права грошових вимог до ТОВ "Луксор-Утр", які вже заявлені до останнього у межах справи про банкрутство ТОВ "Луксор-Утр" від імені ПАТ "Златобанк". Разом із цим, оскільки процедура ліквідації ПАТ "Златобанк", у межах якої здійснено продаж на відкритих торгах права грошової вимоги до ТОВ "Луксор-Утр", скасована судовими рішеннями в адміністративній справі № 826/2184/17, то прийняті за наслідками таких торгів правочини, як і самі торги, мають бути визнані недійсними, так як не створюють жодних юридичних наслідків.

Ухвалою суду першої інстанції від 08.11.2019 року справу №910/15513/19 за позовом ТОВ "Луксор-Утр" до ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ "Злато" про визнання недійсним та скасування рішень, визнання недійсними відкритих торгів, визнання недійсними правочинів направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/4475/19 про банкрутство ПАТ "Злато".

Приймаючи дану ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що у відповідності до положень ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

ТОВ "ФК "Конкорд Факторинг" з даною ухвалою суду не погоджується та в обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає про порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт стверджує, що однією з вимог щодо розгляду справи у межах провадження у справі про банкрутство боржника, є те, що стороною такого спору (а не третьою особою) має бути саме боржник, провадження у справі про банкрутство щодо якого відкрито судом. Тобто, вимоги позивача мають бути направленими безпосередньо до відповідного боржника, і саме останній має виступати у процесуальному статусі відповідача у спорі, а оскільки вимоги в даному спорі фактично пред`явлені до відповідача-2 і є основними, то відповідні обставини виключають можливість розгляду даної справи в межах справи № 910/4475/19.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній на дату прийняття ухвали від 19.06.2019 року) суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

При цьому, судова колегія враховує, що 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року.

У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень даного кодексу зазначено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнати таким, що втратив чинність, в тому числі, Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Частино 2 статті 7 вказаного Кодексу передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, згідно якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів позовної заяви ТОВ "Луксор-Утр", Публічне акціонерне товариство "Злато" (колишня назва ПАТ "Златобанк") (ідентифікаційний номер 35894495) є відповідачем-3 у справі №910/15513/19 і спір у даній справі виник щодо майнових активів (грошових вимог до ТОВ "Луксор-Утр") Публічного акціонерного товариства "Златобанк".

Разом з тим, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 року відкрито провадження у справі №910/4475/19 про банкрутство ПАТ "Златобанк" (ідентифікаційний номер 35894495) за заявою ОСОБА_1 , визнано вимоги ініціюючого кредитора у розмірі 49 611 297,32 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Капустіна В.В.

Доказів скасування в установленому законом порядку ухвали господарського суду міста Києва від 19.06.2019 року про відкриття провадження у справі №910/4475/19 про банкрутство ПАТ "Златобанк" ані на дату прийняття оскаржуваної ухвали, ані станом на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторонами не надано, матеріали справи не містять та судом не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність направлення справи №910/15513/19, одним з відповідачів у якій є ПАТ "Злато", за підсудністю до господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/4475/19 про банкрутство "Златобанк".

Посилання скаржника про те, що основні позовні вимоги ТОВ "Луксор-Утр" у даній справі № 910/15513/19 фактично пред`явлені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідача-2), а вимоги до ПАТ "Златобанк" (відповідача-3), який є боржником у справі № 910/4475/19 про його банкрутство, є лише похідними, судом апеляційної інстанції до уваги не беруться, оскільки норми Кодексу України з процедур банкрутства, які регулюють положення щодо необхідності розгляду спорів, про які йдеться у ч. 2 ст. 7 вказаного Кодексу, саме в межах справи про банкрутство боржника, не ставлять такий розгляд в залежність від правової природи заявлених вимог, а саме: чи то основні чи похідні вимоги.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Конкорд Факторинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 року у справі №910/15513/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 08.11.2019 року у справі №910/15513/19 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття

Повний текст постанови підписано 17.03.2020 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді О.С. Копитова

Б.В. Отрюх