ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020м. ДніпроСправа № 904/316/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екватор Фудз", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кью.Еф.Ем. Кейтерінг", Дніпропетровська область, смт Слобожанське

про стягнення 160 324,07 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екватор Фудз" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кью.Еф.Ем. Кейтерінг" про стягнення 160 324,07 грн. основного боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 240519 від 24.05.2019 в частині оплати за поставлений товар.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання позивача та визначено строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження: 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

11.02.2020 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідно до п. 10.1 договору поставки усі спори, суперечки, які можуть виникнути між сторонами по цьому договору, розв`язуються шляхом взаємних переговорів. В разі неможливості вирішення його шляхом переговорів, підлягає передачі на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. Позивач в позовній заяві не вказує які заходи досудового врегулювання спору ним вживались та не додає копій претензій (вимог) про сплату заборгованості, що прямо порушує вимоги договору. У зв`язку із викладеним відповідач просить суд позовну заяву залишити без руху.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екватор Фудз" (постачальник) Товариством з обмеженою відповідальністю "Кью.Еф.Ем. Кейтерінг" (покупець) було укладено договір поставки № 240519 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця продукти харчування в асортименті (надалі товар), а покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору товар (п. 1.1. договору).

Кількість та асортимент товару, що постачається постачальником, визначається згідно з письмовими заявками покупця, узгодженими з постачальником/специфікаціями/тощо (п. 3.1. договору).

Товар поставляється згідно договору (п. 4.1. договору).

Датою поставки товару вважається дата підписання накладної поставки товару обома сторонами (п. 4.2. договору).

Вартість за одиницю товару встановлюється, згідно накладних документів (п. 5.1. договору).

Загальна вартість договору складається з окремих сум операцій поставки товарів згідно оформлених накладних (п. 5.2. договору).

Розрахунки за поставлений товар здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 21 дня з моменту отримання товару (п. 5.3. договору).

Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару і супровідних документів покупцю (п. 6.1. договору).

Товаросупровідним документом, який постачальник повинен передати покупцю є накладна. Одночасно з накладною покупцю передаються документи щодо якості товару (п. 7.2. договору).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019 (п. 8.1. договору).

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо сторона заявить побажання про продовження договору не менше ніж за один місяць до закінчення терміну його дії (п. 8.2. договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 160 324,07 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні:

- № 342 від 27.05.2019 про поставку товару на суму 24 408,00 грн. з ПДВ (а.с. 9);

- № 357 від 05.06.2019 про поставку товару на суму 4 863,50 грн. з ПДВ (а.с. 10);

- № 358 від 07.06.2019 про поставку товару на суму 3 740,00 грн. з ПДВ (а.с. 11);

- № 360 від 10.06.2019 про поставку товару на суму 4 564,00 грн. з ПДВ (а.с. 12);

- № 361 від 12.06.2019 про поставку товару на суму 15 862,01 грн. з ПДВ (а.с. 13);

- № 386 від 24.06.2019 про поставку товару на суму 7 452,00 грн. з ПДВ (а.с. 14);

- № 392 від 26.06.2019 про поставку товару на суму 21 711,64 грн. з ПДВ (а.с. 15);

- № 404 від 04.07.2019 про поставку товару на суму 43 677,00 грн. з ПДВ (а.с. 16);

- № 422 від 18.07.2019 про поставку товару на суму 34 045,92 грн. з ПДВ (а.с. 17).

Відповідно до п. 5.3. договору розрахунки за поставлений товар здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 21 дня з моменту отримання товару.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 160 324,07 грн.

Позивач надав до суду підписаний сторонами акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 (а.с. 18), відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.09.2019 становить 160 324,07 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 160 324,07 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 160 324,07 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідно до п. 10.1 договору поставки усі спори, суперечки, які можуть виникнути між сторонами по цьому договору, розв`язуються шляхом взаємних переговорів. В разі неможливості вирішення його шляхом переговорів, підлягає передачі на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. Позивач в позовній заяві не вказує які заходи досудового врегулювання спору ним вживались та не додає копій претензій (вимог) про сплату заборгованості, що прямо порушує вимоги договору. У зв`язку із викладеним відповідач просить суд позовну заяву залишити без руху.

Сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом (ч. 1 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України).

Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (ч. 2 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд зазначає, що встановлення за волевиявленням суб`єктів правовідносин досудового врегулювання спору не є обмеженням права на судовий захист.

Вказана правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі № 1-2/2002 за конституційним зверненням ТОВ «Торговий дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів).

Так, йде мова про те, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом іншими нормативно - правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Крім того, у вказаному рішенні зазначено, що право на судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів, а обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

З огляду на викладене господарський суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без руху.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2 404,86 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кью.Еф.Ем. Кейтерінг" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, буд. 48А, ідентифікаційний код 41643764) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екватор Фудз" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 59А, прим. 22, ідентифікаційний код 39942683) 160 324,07 грн. основного боргу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 404,86 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Мілєва