ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.03.2020 Справа №914/352/20

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Чорної І.Б., у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МД ІСТЕЙТ»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛЬСЬКО-УКРАЇНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО «ТАТРАМЕТ»

про: стягнення 215238,86грн.,

Представники сторін: не з`явились,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2020р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МД ІСТЕЙТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛЬСЬКО-УКРАЇНСЬКЕ СПІЛЬНЕ ТОВАРИСТВО «ТАТРАМЕТ» про стягнення 215238,86грн.

17.02.2020р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МД ІСТЕЙТ» про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 11.03.2020р.; явку представників учасників справи у підготовче засідання визнати обов`язковою.

06.03.2020р. позивачем подано до суду заяву про відмову від позову, яку зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№684/20.

Відповідно до ч.3 ст.222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

У судове засідання 11.03.2020р. сторони участь повноважних представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча була належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи наведене, 11.03.2020р. фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу під час підготовчого засідання у цій справі не здійснювалося.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову (вх.№684/20 від 06.03.2020р.), суд зазначає наступне:

відповідно до п.1 ч.2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.1 ст.191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У поданій заяві (вх.№684/20 від 06.03.2020р.), позивач, скориставшись наданим йому правом, зазначив про його відмову від позову у цій справі.

При цьому, позивач зазначив, що наслідки відмови від цього позову йому відомі.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні, сторонами не подано доказів того, що відмова позивача від позову суперечить законодавству чи порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, в тому числі Держави.

Враховуючи наведене, наявні підстави для прийняття судом відмови позивача від позову, викладеної у заяві (вх.№684/20 від 06.03.2020р.).

Згідно п.4 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Таким чином, оскільки позивач відмовився від позову повністю та відмову прийнято судом, провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з ч.1 ст.130 ГПК України, положення якої аналогічні за змістом ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, суд звертає увагу на те, що згідно з долученої позивачем до заяви (вх.№684/20 від 06.03.2020р.) банківської виписки за період з 21.02.2020р. 21.02.2020р., відповідачем перераховано позивачу 3228,00грн., які, відповідно до акту звірки взаєморозрахунків №24664 від 02.03.2020р., зараховано позивачем як компенсацію судового збору.

Беручи до уваги викладене вище, а також враховуючи імперативність положення ст.7 Закону України «Про судовий збір» щодо можливості повернення судового збору виключно за клопотанням сторони (яке, станом на момент постановлення цієї ухвали, в матеріалах справи відсутнє), підстави для вирішення питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову відсутні.

Керуючись ст.191, п.4 ч.1 ст.231, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «МД ІСТЕЙТ» від позову.

2. Провадження у справі №914/352/20 закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.03.2020р.

Суддя Король М.Р.