Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1364/19

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

- від позивача: Шкадюк Д.А.

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Шкадюка Дмитра Андрійовича (Житомирська область, м. Новоград - Волинський)

до Гульської сільської ради (Житомирська область, м. Новоград - Волинський, с. Гульськ)

про стягнення 201047,61 грн.

У засіданні суду оголошено вступну і резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

Фізична особа - підприємець Шкадюк Дмитро Андрійович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою (з врахуванням уточненої позовної заяви від 03.01.2020 (а. с. 27 - 30) до Гульської сільської ради про стягнення 201047,61 грн., з яких 195987,29 грн. основного боргу, 1355,35 грн. інфляційних втрат, 3704,97 грн. 3 % річних, а також судові витрати у сумі 3015,71 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем не сплачено грошові кошти за виконану роботу на підставі укладеного між сторонами договору підряду № 83 від 10.04.2019.

Ухвалою від 10.01.2020 господарський суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання суду на 30.01.2020 о 12:00; витребував від сторін відповідні документи.

Ухвалою від 30.01.2020 господарський суд відклав розгляд справи у підготовчому провадженні на 25.02.2020 о 12:00 год. (а. с. 75).

Ухвалою від 25.02.2020 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.03.2020 о 12:00 (а. с. 79).

В засіданні суду позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду не прибув.

25.02.2020 до суду від Гульської сільської ради надійшла заява від 25.02.2020 про визнання позовних вимог та можливість розгляду справи без участі повноважного представника за наявними документами (а. с. 76).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

10.04.2019 між Гульською сільською радою (замовник, відповідач) та Фізичною особою - підприємцем Шкадюком Дмитром Андрійовичем (підрядник, позивач) укладено договір підряду № 83 (далі - договір) (а. с. 9 - 12), п. 1.1 якого сторонами погоджено, що в порядку та на умовах у ньому, визначених, підрядник зобов`язується на свій ризик та за завданням замовника виконати своїми матеріалами, а замовник - прийняти та оплатити такі види робіт: поточний ремонт зовнішнього водогону з улаштуванням трубчатого колодязя дошкільного навчального закладу "Веселка" по вул. Шкільній, 9 с. Гульськ Новоград - Волинського району Житомирської області.

За п. 2.1. договору оплата виконаної підрядником роботи, що визначена у п. 1.1 договору, здійснюється за ціною, яка становить 195987,29 грн. без ПДВ.

Оплата за цим договором проводиться по перерахунку протягом 7-х робочих днів з моменту отримання довідки про виконання робіт (п. 3.1 договору).

Пунктом 4.1 договору погоджено, що підрядник виконує роботи у пункті 1.1. цього договору на протязі 60 календарних днів.

Підрядник зобов`язався, зокрема, своїми силами і засобами виконувати усі роботи, визначені у п. 1.1. цього договору, в обсягах і в строки, передбачені цим договором, і здати роботи замовнику в стані, що відповідає проектній документації (п.п. 5.1.1 п. 5 договору); в 5-ти денний строк з моменту завершення виконання робіт, визначених в п. 1.1. цього договору, подати замовникові на підписання акт здачі-приймання виконаних робіт (п.п. 5.1.7 п. 5 договору).

Замовник зобов`язався, зокрема, оплатити підряднику роботи, визначені у п. 1.1. цього договору, в розмірах і в строки, встановлені договором (п.п. 5.2.2 п. 5 договору); прийняти виконані підрядником роботи та підписати акт здачі-приймання виконаних робіт за умови належного виконання таких робіт підрядником протягом двох тижнів з дати одержання названого акта від підрядника (п.п. 5.2.3 п. 5 договору).

Позивач роботи виконав своєчасно та в повному обсязі, про що свідчить довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 від 19.04.2019, а також акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 року (а. с. 40 - 46).

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань по сплаті 195987,29 грн. за виконану роботу, позивачем направлялась відповідачу претензія щодо сплати 195987,29 грн. у добровільному порядку до 05.12.2019 (а. с. 47).

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 48), вказана претензія була відправлена 25.11.2019 та отримана відповідачем 30.11.2019.

В матеріалах справи є лист відповідача від 23.12.2019, вих. №665 (а. с. 39), яким гарантовано провести оплату за проведену позивачем роботу в сумі 195987,29 грн. до 25.01.2020, а також зазначено про необхідність закінчити роботи по підключенню води до будівлі.

Відповідачем суму боргу у вказаний строк сплачено не було.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 201047,61 грн., з яких 195987,29 грн. основного боргу, 1355,35 грн. інфляційних втрат, 3704,97 грн. 3 % річних, а також 3015,71 грн. судового збору.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

У ст. 853 ЦК України закріплено зобов`язання замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно з п. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо обгрунтованості позовних вимог в частині основного боргу у сумі 195987,29 грн.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Позивачем на підтвердження факту виконання умов договору та виконання робіт, обумовлених ним, надано суду довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2019 року (а. с. 40) та акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 року на суму 195987,29 грн., які підписані сторонами у справі 19.04.2019 (а. с. 41 - 46).

Також в матеріалах справи є кошторисна документація, у тому числі, з пояснювальною запискою, дефектним актом, зведеним кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва, локальним кошторисом будівельних робіт № 6-1-1, підсумоковою відомістю ресурсів, розрахунком загальновиробничих витрат до вказаного локального кошторису (а. с. 49 - 63).

Відповідно до п. 3.1. договору оплата за договором проводиться по перерахунку протягом 7-х робочих днів з моменту отримання довідки про виконання робіт.

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2019 року, а також акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 року підписано відповідачем 19.04.2019, тому строк оплати підрядних робіт настав 01.05.2019.

Відповідач не заперечив проти суми основного боргу, про що свідчить заява від 25.02.2020 (а. с. 76).

За таких обставин, суд вважає вимогу щодо стягнення 195987,29 грн. основного боргу обґрунтованими.

4. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 1355,35 грн. інфляційних втрат та 3704,97 грн. 3% річних, згідно з розрахунками позивача, наведеними у позовній заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з 01.05.2019 до 16.12.2019, встановлено, що розмір інфляційних втрат є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Оскільки позивач не скористався правом на збільшення позовних вимог в частині донарахованих інфляційних втрат, до задоволення підлягають інфляційні втрати в сумі 1355,35 грн., тобто в межах заявлених ним позовних вимог.

Також судом перевірено розрахунок 3 % річних у сумі 3704,97 грн. за період з 01.05.2019 до 16.12.2019 та встановлено його правильність, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Отже, до стягнення з відповідача підлягають 1355,35 грн. інфляційних втрат та 3704,97 грн. 3% річних.

5. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Враховуючи викладене та те, що станом на день розгляду справи відповідач не надав доказів сплати боргу, позов підлягає задоволенню на суму 201047,61 грн., з яких 195987,29 грн. основного боргу, 1355,35 грн. інфляційних втрат, 3704,97 грн. 3 % річних.

6. Щодо розподілу між сторонами судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України унормовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до положень ч.1 ст.130 ГПК України, яка кореспондуються з ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У матеріалах справи є оригінал платіжного доручення № 79 від 17.12.2019 про сплату позивачем судового збору на загальну суму 3015,71 грн. (а. с. 31).

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з платіжним дорученням № 79 від 17.12.2019 за клопотанням позивача від 11.03.2020, про що буде постановлено відповідну ухвалу господарського суду.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1507,86 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Гульської сільської ради (11782, Житомирська область, Новоград - Волинський район, с. Гульськ, вул. Варшавська, буд. 4, ) на користь Фізичної особи - підприємця Шкадюка Дмитра Андрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ):

- 195987,29 грн. основного боргу;

- 1355,35 грн. інфляційних втрат;

- 3704,97 грн. 3 % річних;

- 1507,86 судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.03.20

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (реком. з повідомл.)