ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року м.Дніпро Справа № 904/1625/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

судді: Широбокової Л.П., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Абадей М.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Компанії "Парісіфія Трейдінг ЛТД" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2019 року (суддя Кеся Н.Б., повний текст рішення складено 07.10.2019р.) у справі №904/1625/19

за позовом: Компанії "Парісіфія Трейдінг ЛТД", Кіпр

до відповідача-1: Приватного підприємства "Цесія", м.Дніпро

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє", с.Нива Трудова, Апостолівський район, Дніпропетровська область

про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулася Компанія "Парісіфія Трейдінг ЛТД" з позовом до Приватного підприємства "ЦЕСІЯ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє" про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги, укладеного 27.12.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Апостоловагромаш-Плюс", Приватним підприємством "ЦЕСІЯ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рантьє".

Позов обгрунтовано тим, що позивач є мажоритарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє". На підставі спірного договору (Договір відступлення права вимоги від 27.12.2006 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006 року) Приватне підприємство "Цесія" намагається стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє" за рішенням третейського суду заборгованість, підтвердити яку ніхто не може, оскільки оригінал Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006 року відсутній.

Позивач стверджує, що Договір відступлення права вимоги від 27.12.2006 року не укладався, він суперечить вимогам чинного законодавства, взагалі він підроблений. Позивач вважає, що наведені обставини надають підстави припускати щодо недобросовісності у поведінці Приватного підприємства "Цесія", м.Дніпро , минулого директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє", та свідомого намагання зазначеними особами, не виключно шляхом введення в оману третейського суд, штучно створити заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє" з потенційною метою введення Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє" в процедуру банкрутства. Як наслідок, учасники Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє", і він, як мажоритарний власник ризикують втратити свої активи та не зможуть отримати прибутки в результаті господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє", а також з огляду на розмір боргу, не отримують жодного відшкодування після ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє". Позивач вважає, що договір відсуплення права вимоги від 27.12.2006 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в ньому не погоджена ціна, строк, а договір купівлі-продажу має ознаки підробленого, а тому відступлення було неможливим.

Рішенням господарського суду у задоволені позову відмовлено.

Суд дійшов висновку, що є усі правові підстави вважати доведеним твердження Позивача про те, що: Додатковий договір №2 від 29.06.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Апостоловагромаш-Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рантьє" до Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006 року, Договір відступлення права вимоги від 27.12.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Апостоловагромаш-Плюс", Приватним підприємством "Цесія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рантьє", а також Угода від 27.12.2006 року про врегулювання правовідносин між "Апостоловагромаш-Плюс", Товариством з обмеженою відповідальністю "Рантьє" та Приватним підприємством "Цесія" по Договору відступлення права вимоги від 27.12.2006 року не існують в оригіналі. В дати підписання, які зазначені в копіях спірних документів, вони не складались і не підписувались особами, які в документах зазначені. Враховуючи викладене, суд не надає оцінки змісту цих документів на предмет їх відповідності або невідповідності вимогам чинного законодавства. Суд також зазначив, що оскільки позивач звернувся з позовом до суду не як сторона оспорюваного ним договору, а як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє", посилаючись на те, що він ризикує втратити свої активи та не зможе отримати прибутки в результаті господарської діяльності цього товариства, а також з огляду на розмір боргу, не отримає жодного відшкодування після ліквідації товариства внаслідок спірної заборгованості останнього, то діюче законодавство наділяє учасників товариства правами брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства, отримувати інформацію про господарську діяльність товариства, брати участь у розподілі прибутку товариства, отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість, але без права оспорення укладених товариством правочинів поза зазначених корпоративних прав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що незважаючи на наявність підстав вважати встановленим факт відсутності спірних договорів, які б підтверджували наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Рантьє» перед Приватним підприємством «Цесія», задоволення позову неможливо у зв`язку з відсутністю у позивача права звертатися, поза корпоративних правовідносин, з таким позовом у власних інтересах як учасник ТОВ «Рантьє».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційних вимог. посилаючись на норми діючого законодавства України, скаржник зазначає, що:

- рішенням прямо визнано факт відсутності, у тому числі, договору відступлення права вимоги та правочину на підставі якого виникла заборгованість, яка була відступлена. Тобто, визнаючи відсутність доказів наявності заборгованості, і як наслідок неможливості її відступлення, суд залишив договір чинним чим фактично визнав як штучно створену заборгованість у розмірі 426,9 мільйонів гривень так і не існуючий правочин.

- Договір відступлення права вимоги від 27.12.2006р. не укладався, він суперечить вимогам чинного законодавства, він підроблений;

- На підставі договору відступлення права вимоги від 27.12.2006р. за договором купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006р. Відповідач-1 Приватне підприємство "ЦЕСІЯ" намагається стягнути з Відповідача-2 за рішенням третейського суду заборгованість, яка не підтверджена, оригінал Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006р. відсутній. Судом витребувались від Відповідача 1 оригінали документів, зокрема, договору №15, додаткового договору №1 від 29.09.2006, додаткового договору №2 від 29.09.2006 (яким і створено неіснуючий борг), оскаржуваного договору. Витребувані документи надані не були. Представник Відповідача 1 визнав факт відсутності оригіналів договору №15, додаткового договору №1 від 29.09.2006р., а також відповідного векселю. З оригіналів у Відповідача 1 були наявними лише Додатковий договір №2 від 29.09.2006р., оскаржуваний договір, який начебто укладений у 2006 році.

- Скаржник є мажоритарним власником, який здійснює управління та отримує прибутки від діяльності Відповідача 2. Отримання Скаржником прибутку (дивідендів) прямо залежить від фінансового стану Відповідача 2, його платоспроможності, наявності активів у його володінні. Існування незаконних прав вимог Відповідача 1 за неіснуючою заборгованістю у розмірі 426,9 мільйонів гривень, щодо стягнення якої вже винесено Рішення Третейського суду прямо та беззаперечно впливає на фінансовий стан Відповідача 2 і на інтереси скаржника.

- Примусове виконання із стягнення неіснуючої заборгованості призведе до фактичної втрати Скаржником свого майна - як доходів від діяльності Відповідача 2 так і безпосередньо Відповідача 2 як юридичну особу, корпоративні права якої належать Скаржнику, зокрема за наслідком його банкротства.

Просить скасувати рішення господарського суду, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М. від 25.10.2019 року відкрите апеляційне провадження у справі №904/1625/19. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання.

16.12.2019 року, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді - доповідача Орєшкіної Е.В., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/1625/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Антонік С.Г. (доповідач), судді - Широбокова Л.П., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г.(доповідач), суддів: Широбокової Л.П., Подобєд І.М. від 21.12.2019 року справа №904/1625/19 прийнята до свого провадження.

05.02.2020 року, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді члена колегії Подобєда І.М., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи №904/1625/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Антонік С.Г. (доповідач), судді - Широбокова Л.П., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г.(доповідач), суддів: Широбокової Л.П., Іванов О.Г. від 05.02.2020 року справа №904/1625/19 прийнята до свого провадження.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 29.09.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Апостоловагромаш-Плюс" (далі-Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рантьє" укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 (далі - Договір купівлі-продажу), відповідно до умов якого Продавець продав, а ТОВ "Рантьє" придбав майно та обладнання згідно з переліком (т.2 арк.с. 35-44).

Продаж майна вчинено за 3 877 200,00 грн., в тому числі ПДВ (п. 2.1 Договору купівлі-продажу).

Пунктом 2.2 Договору купівлі-продажу визначено, що розрахунки за придбані об`єкти купівлі-продажу здійснюються в грошовій формі. За згодою сторін можлива інша форма розрахунків, в тому числі вексельна.

29.09.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Апостоловагромаш-Плюс" та ТОВ "Рантьє" укладено Додатковий договір №1 до Договору купівлі-продажу (далі - Додатковий договір №1), яким сторони домовились про здійснення взаєморозрахунків за придбане нерухоме майно та обладнання шляхом видачі векселя на повну суму договору.

29.09.2006р. укладено Додатковий договір № 2 до Договору купівлі-продажу (далі - Додатковий договір №2) між ТОВ «Апостоловагромаш-Плюс» та ТОВ "Рантьє", яким змінено ціну Договору купівлі-продажу. Так, згідно з пунктом 2.1 Додаткового договору №2 продаж майна вчинено за 17 000 000 доларів США, що на дату підписання даного договору дорівнює в еквіваленті за курсом НБУ 85 850 000 грн. Пунктом 2.2 Додаткового договору №2 визначено, що перший платіж здійснюється покупцем у день укладення даного договору у розмірі 767 762,30 доларів США, що на дату укладення даного договору дорівнює в еквіваленті за курсом НБУ 3 877 200,00 грн. Сплату решти грошових коштів, еквівалентну сумі 16 232 237,70 доларів США та 70 центів, Покупець здійснює протягом десяти років, а саме до 29.09.2016 року зручними для себе платежами, або сплативши один платіж у національній валюті по курсу НБУ на дату такого платежу (ів) (т.2 а.с.45-46).

Згідно Акту приймання-передачі до договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15, 29.09.2006р. продавець передав, а покупець прийняв нерухоме майно та обладнання на загальну суму 3 877 200 грн. (т.2 а.с.47-54).

27.12.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Апостоловагромаш-Плюс", Приватним підприємством "ЦЕСІЯ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рантьє" укладено договір відступлення права вимоги, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю "Апостоловагромаш-Плюс" відступлено права вимоги Новому кредиторові - Приватному підприємству "ЦЕСІЯ" за усіма грошовими зобов`язаннями Боржника (ТОВ «Рантьє), що виникли на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006, укладеного між Первісним кредитором (як Продавцем) та Боржником (як Покупцем) з усіма доповненнями, додатковими договорами, змінами та додатками (далі-Основний договір), у тому числі штрафними санкціями, збитками, інфляційними нарахуваннями, що випливають з нього (т.2 а.с.55-57).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Продавця - Товариство з обмеженою відповідальністю "Апостоловагромаш-Плюс" господарська діяльність останнього була припинена 31.05.2007 у зв`язку із визнанням його банкрутом (т.1 а.с.41-46).

Рішенням постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» від 10.10.2006р. у справі №6/2 за позовом ТОВ «Рантье» до ТОВ «»Апостоловагромаш Плюс» про визнання дійним договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006р. та визнання права власності, визнано дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006р., а також визнано за ТОВ "Рантьє" право власності на придбані об`єкти нерухомого майна та обладнання згідно з переліком на загальну суму 3 877 200,00 грн. (з ПДВ, продажна вартість), а також зобов`язано КП "Апостолівське БТІ" провести реєстрацію права власності за ТОВ "Рантьє" на вказані об`єкти нерухомості.

Господарським судом досліджено матеріали справи №6/2 постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» за позовом ТОВ «Рантье» до ТОВ «»Апостоловагромаш Плюс» про визнання дійним договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006р. та визнання права власності. В матеріалах даної справи міститься вексель серії АА 0546542 на суму 3 877 200 грн. (а.с.27), яким ТОВ "Рантьє" розрахувалося по Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 із Товариство з обмеженою відповідальністю «Апостоловагромаш-Плюс".

Рішенням Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група від 13.04.2018р. у справі №14/6-К-18 позов Приватного підприємства "ЦЕСІЯ" задоволено у повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантьє" на користь Приватного підприємства "ЦЕСІЯ" грошові кошти у розмірі 426 907 851,51 грн. та витрати пов`язані з вирішенням спору, у розмірі 102 000,00 грн. (т. 2 арк.с. 80-88).

Господарським судом досліджувалися матеріали справи Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група №14/6-К-18 за позовом Приватного підприємства "ЦЕСІЯ" до ТОВ "Рантьє" про стягнення 16 232 237,70 доларів США, що в еквіваленті складає 426 907 851,51 грн. Позовні вимоги були обґрунтовані невиконанням Відповідачем-2 зобов`язань за Договором №15 від 29.09.2006р. з урахуванням Додаткового договору №2, а також Договором відступлення прав вимоги від 27.12.2006р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Апостоловагромаш-Плюс" та Приватним підприємством Цесія.

Дослідивши матеріали третейської справи №14/6-К-18 суд встановив, що ТОВ «Рантье» приймало участь у третейській справі. В матеріалах справи міститься :

лист ТОВ «Рантье» від 21.03.2018р., яким директор ТОВ "Рантьє" Лобко О.В. на лист-вимогу від 13.03.2018р. надав відповідь про неможливість погашення заборгованості в сумі 420 739 601 через скрутне фінансове становище підприємства ;

письмові пояснення у третейській справі ТОВ "Рантьє", підписані представником ТОВ "Рантьє" Борисенко Д.В. за довіреністю від 01.02.2018р., про те, що спірна заборгованість виникла через скрутне фінансове становище підприємства;

оригіналів Додаткового договору №2, а також Договору відступлення прав вимоги від 27.12.2006р. у справі не виявлено. У справі підшиті засвідчені директором Приватного підприємства "ЦЕСІЯ" Гордієнко Д.І. лише копії документів. Зміст Рішення Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група від 13.04.2018 у справі №14/6-К-18 також містить посилання лише на копії документів. Про огляд оригіналів документів, на яких ґрунтується позов, в рішенні третейського суду не зазначається;

копія бухгалтерської довідки ТОВ "Рантьє" від 22.03.2018р. станом на 22.03.2018р., згідно якої розмір грошової суми зобов`язань ТОВ "Рантьє" перед Приватним підприємством "ЦЕСІЯ" складає 426 907 851,51 грн. Вказані грошові зобов`язання ТОВ "Рантьє" не виконало через відсутність достатньої кількості грошових коштів. Довідку підписав генеральний директор ТОВ "Рантьє" Лобко О.В.

Копії зазначених документів долучені до матеріалів справи т.2 а.с.19 28.

Позивач заперечує існування Додаткового договору № 2, оскільки на момент придбання ним 21.01.2019р. корпоративних прав в ТОВ Рантьє невиконаних грошових зобов`язань останнього на суму 16 232 237,70 доларів США 70 центів не існувало. Посилаючись на недобросовісну поведінку Приватного підприємства Цесія, а також колишнього директора ТОВ Рантьє", Позивач вважає, що третейський суд можливо ввели в оману, заборгованість за договором купівлі-продажу нічим не підтверджується, документи про цей договір підроблені.

Просить визнати недійсним Договір відступлення права вимоги, укладений 27.12.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Апостоловагромаш-Плюс", Приватним підприємством "ЦЕСІЯ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рантьє", оскільки вважає, що насправді Договір відступлення права вимоги від 27.12.2006р. не укладався, він суперечить вимогам чинного законодавства, взагалі він підроблений.

Оскільки рішення Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група у справі №6/2 та у справі №14/6-К-18 є різними щодо вартості придбаного ТОВ «Рантье» майна, а позивач вважає документи підробленими, то господарським судом ухвалою суду від 17.07.2019р. було призначено у справі судову експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання:

- Чи виготовлений Додатковий договір №2 від 29.09.2006 до Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006 у час який датований, а саме 29.09.2006?

- Чи виготовлений Додатковий договір від 29.09.2006 до Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006 та Договір купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006 у різний час?

- Чи виготовлено Додатковий договір №2 від 29.09.2006 до Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006 шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

- Чи виготовлений Договір відступлення права вимоги від 27.12.2006 у час який датований, а саме 27.12.2006?

- Чи виготовлена Угода від 27.12.2006 про врегулювання правовідносин по Договору про відступлення права вимоги від 27.12.2006 у час який датована, а саме 27.12.2006?

- Чи виготовлені Договір відступлення права вимоги від 27.12.2006 та Угода від 27.12.2006 про врегулювання правовідносин по Договору про відступлення права вимоги від 27.12.2006 у різний час?

- Чи виготовлено Договір відступлення права вимоги від 27.12.2006 та Угода від 27.12.2006 про врегулювання правовідносин по Договору про відступлення права вимоги від 27.12.2006 шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

- Чи виготовлені Договір відступлення права вимоги від 27.12.2006 та Угода від 27.12.2006 про врегулювання правовідносин по Договору про відступлення права вимоги від 27.12.2006 у різний час?

- Чи виготовлений Лист ТОВ РАНТЬЄ від 21.03.2018 Відповідь на лист-вимогу від 13.03.2018 Про погашення заборгованості у час який датований, а саме 21.03.2018?

- Чи виготовлено Лист ТОВ РАНТЬЄ від 21.03.2018 Відповідь на лист-вимогу від 13.03.2018 Про погашення заборгованості шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

- Чи виготовлена Бухгалтерська довідка ТОВ РАНТЬЄ від 22.03.2018 у час який датована, а саме 22.03.2018?

- Чи виготовлено Бухгалтерську довідку ТОВ РАНТЬЄ від 22.03.2018 шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

- Чи нанесено відтиски печаток сторін в Додатковому договорі №2 від 29.09.2006 до Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006 у той час, яким датований документ?

- Чи нанесено відтиски печаток сторін в Договорі відступлення права вимоги від 27.12.2006 у той час, яким датований документ?

- Чи нанесено відтиски печаток сторін в Угоді від 27.12.2006 про врегулювання правовідносин по Договору про відступлення права вимоги від 27.12.2006 у той час, яким датований документ?

- Чи нанесено відтиск печатки ТОВ РАНТЬЕ в Лист ТОВ РАНТЬЄ від 21.03.2018 Відповідь на лист-вимогу від 13.03.2018 Про погашення заборгованості у той час, яким датований документ?

- Чи нанесено відтиск печатки ТОВ РАНТЬЕ в Бухгалтерській довідці ТОВ РАНТЬЄ від 22.03.2018 у той час, яким датований документ?

- Чи виконані підписи кожного з підписантів сторін Додаткового договору №2 від 29.09.2006 до Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006 у той час, яким датований документ?

- Чи виконані підписи кожного з підписантів сторін Договору відступлення права вимоги від 27.12.2006 у той час, яким датований документ?

- Чи виконані підписи кожного з підписантів сторін Угоди від 27.12.2006 про врегулювання правовідносин по Договору про відступлення права вимоги від 27.12.2006 у той час, яким датований документ?

- Чи виконані підписи підписанта ТОВ РАНТЬЕ у Листі ТОВ РАНТЬЄ від 21.03.2018 Відповідь на лист-вимогу від 13.03.2018 Про погашення заборгованості у той час, яким датований документ?

- Чи виконані підписи підписанта ТОВ РАНТЬЕ у Бухгалтерській довідці ТОВ РАНТЬЄ від 22.03.2018 у той час, яким датований документ?

Господарський суд ухвалами від 21.05.2019, 05.06.2019, 12.06.2019, 27.06.2019, 17.07.2019 та 30.07.2019 зобов`язував Відповідача-1 (Приватне підприємство Цесія) надати в судове засідання наступні документи:

оригінал та належним чином засвідчену копію Договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006, укладеного між ТОВ АПОСТОЛОВАГРОМАШ-ПЛЮС та ТОВ РАНТЬЄ ;

оригінал та належним чином засвідчену копію Додаткового договору №1 від 29.09.2006 до договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006;

оригінал та належним чином засвідчену копію Додаткового договору №2 від 29.09.2006 до договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006;

оригінал та належним чином засвідчену копію Акта прийому-передачі від 29.09.2006 до договору купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006;

оригінал та належним чином засвідчену копію Договору відступлення права вимоги від 27.12.2006, укладеного між ТОВ АПОСТОЛОВАГРОМАШ-ПЛЮС, ТОВ РАНТЬЄ та ПП ЦЕСІЯ;

оригінал та належним чином засвідчену копію Угоди про врегулювання правовідносин, укладеної між ТОВ АПОСТОЛОВАГРОМАШ-ПЛЮС, ТОВ РАНТЬЄ та ПП ЦЕСІЯ на виконання умов Договору відступлення права вимоги від 27.12.2006;

оригінал та належним чином засвідчену копію Відповіді на лист-вимогу від 13.03.2018 Про погашення заборгованості за підписом Лобко О.В.;

оригінал та належним чином засвідчену копію Бухгалтерської довідки ТОВ "Рантьє" від 22.03.2018.

Під час підготовчого проводження Приватне підприємство Цесія ухилилося від надання зазначених документів. Про наявність поважних причин невиконання вимог суду не заявило.

Ухвалами апеляційного господарського суду від 06.12.2019р., 05.02.2019р. суд зобов?язував ПП «Цесія» надати договір купівлі-продажу з додатками , вексель, договір відступлення права вимоги. Всі ухвали апеляційного суду, які направлялися ПП «Цесія» на адресу, зазначену в позовній заяві та в єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і на виклик за якою він з?являвся до суду першої інстанції, поверталися до апеляційного суду. Отже ПП «Цесія» ухилялося від отримання поштової кореспонденції з суду та явки в судове засідання.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно ч.4 ст.102 ГПК України, у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

Цивільним кодексом України передбачено:

Ч.1 ст.203. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Ч.1, 3 ст.215 Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

П.1 ч.1 ст.512 Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок

передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

Ст.514 До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням встановлених по справі обставин та діючого законодавства колегія констатує наступне.

Зі змісту Рішення Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації Регіональна правова група від 10.10.2006р. у справі №6/2 вбачається, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006р. та Акту приймання-передачі ТОВ «Рантьє» придбало майно вартістю 3 877 200 грн. Керівник ТОВ «Апостоловагромаш-Плюс» підтвердив виконання у повному обсязі грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна та обладнання №15 від 29.09.2006р. виконані у повному обсязі.

При цьому жодного посилання на додатковий договір № 2 від 29.09.2006р. або про іншу ціну договору купівлі-продажу ніж 3 877 200 грн. рішення суду не містить. Згідно рішення сторони підтвердили саме таку вартість майна за договором.

У зв?язку з наведеним та у зв?язку з ненаданням ПП «Цесія» оригіналів документів для проведення експертизи, та враховуючи приписи ст.74, ч.4 ст.102 ГПК України, колегія суддів погоджується з господарським судом, що Додатковий договір № 2 від 29.09.2006р., яким змінено вартість майна за договором купівлі продажу від 29.09.2006р., між ТОВ «Апостоловагромаш-Плюс» та ТОВ «Рантье» не укладався.

Факт виконання договору з боку ТОВ «Рантьє» в повному обсязі підтверджується векселем серії АА 0546542 на суму 3 877 200 грн. та рішенням третейського суду.

Оскільки на час укладання між ТОВ «Апостоловагромаш-Плюс», ПП «Цесія» та ТОВ «Рантьє» договору про відступлення права вимоги від 27.12.2006р. заборгованість ТОВ «Рантьє» за договором купівлі-продажу від 29.09.2006р. була відсутня, то первісний кредитор не міг передати новому кредитору вимоги, що випливають з договору купівлі-продажу, так як їх не існувало.

Таки чином договір про відступлення права вимоги від 27.12.2006р. суперечить ст.514 ЦК України і підлягає визнанню недійсним відповідно до ст.203 ГПК України.

Незважаючи на відсутність у суду оригіналу цього договору. необхідність визнання його недійсним полягає в тому, що на ньому ґрунтується рішення третейського суду на виконання якого апеляційним господарським судом видано наказ про стягнення з ТОВ «Рантьє» на користь ПП «Цесія» 16 232 237,70 доларів США, що в еквіваленті складає 426 907 851,51 грн. неіснуючої заборгованості.

Господарський суд, відмовляючи в позові, пославшись на ст.116 ЦК України, ст.5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» зазначив, що учасник товариства має право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства, отримувати інформацію про господарську діяльність товариства, брати участь у розподілі прибутку товариства, отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість, але без права оспорення укладених товариством правочинів поза зазначених корпоративних прав.

У даному конкретному випадку колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

ТОВ «ПАРІСІФІЯ ТРЕЙДІНГ ЛТД» є учасником ТОВ «Рантьє» частка якого в статутному капіталі дорівнює 99,5%.

Згідно п.2 ч.1 ст.116 ЦК України, п.3, 4 ч.1 ст.5 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди), отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість. Отже учасник товариства є зацікавленим у прибутковій господарській діяльності товариства. Позивач, придбаваючи права у ТОВ «Рантьє», був обізнаний про задовільний фінансовий стан підприємства та відсутності заборгованості в сумі 16 232 237,70 доларів США.

Згідно фінансового звіту ТОВ «Рантьє» станом на 30.09.2019р. підприємство є прибутковим, баланс складає 272 559 000 грн. Разом з тим, враховуючи, що рішенням третейського суду з ТОВ «Рантьє» стягнуто 426 907 851,51 грн., що значно перевищує активи підприємства, то стає очевидним, що стягнення цієї суми призведе до банкротства підприємства і, як наслідок, позивач не тільки не отримає дивіденди, а й навіть майна або його вартості під час ліквідації підприємства, оскільки його не залишиться.

Якщо не задовольнити позов то захист прав позивача в подальшому може стати неможливим у зв?язку з наступним.

Згідно Додаткового договору № 2, яким змінено вартість майна і встановлено обов?язок ТОВ «Рантьє» здійснити остаточний розрахунок до 29.09.2016р., він укладений 29.09.2006р., а договір про відступлення права вимоги 27.12.2006р.

За загальним правилом, строк позовної давності вираховується від дня коли юридична особа, в особі відповідних органів управління, дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Визнання керівником ТОВ «Рантьє» у третейській справі №14/6-К-18 боргу перед ПП «Цесія» у сумі 420 739 601 грн. свідчить про обізнаність ТОВ «Рантьє» з Додатковим договором №2 та Договором про відступлення права вимоги. Тому у разі звернення ТОВ «Рантьє» з аналогічним позовом, не зважаючи на те, що Додаткова угода № 2 могла бути підроблена, при заяві про застосування строку позовної давності у позові може бути відмовлено. І в такому випадку права позивача на отримання дивідендів та управління товариством не будуть захищені.

Тому з наведених підстав колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Судові витрати покласти ПП «Цесія».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Компанії "Парісіфія Трейдінг ЛТД" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2019 року у справі №904/1625/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір відступлення права вимоги, укладений 27.12.2009р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АПОСТОЛОВАГРОМАШ-ПЛЮС», Приватним підприємством «ЦЕСІЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рантьє».

Стягнути з Приватного підприємства «Цесія» (49112, м.Дніпро. вул..Енергетиків, 4, ) на користь Компанії "Парісіфія Трейдінг ЛТД" 4802 грн. 50 коп.витрат з судового збору.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17.03.2020р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ О.Г.Іванов

__________________ Л.П. Широбокова