УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

16.03.2020Справа № 910/3130/20

За позовом Приватного акціонерного товариства «Ліктрави» (ідентифікаційний код: 00481181 адреса місцезнаходження: 10001, м. Житомир, шосе Київське, буд. 21; адреса представника: TОB «Боровик та партнери», вул. Ділова, 5Б, оф. 502, м. Київ)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключі здоров`я» (ідентифікаційний код: 32867888; 61124, Харківська обл., м. Харків, вул. Зернова, буд. 6, кв. 168)

Про припинення порушення прав інтелектуальної власності на торговельну марку, зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Бондаренко Г.П.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Ліктрави» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключі здоров`я» (далі-відповідач) про припинення порушення прав інтелектуальної власності на торговельну марку, зобов`язання вчинити певні дії.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначає, що він є власником свідоцтва на знак для товарів та послуг № 167255 від 25.02.2013 року, яким засвідчується право

ЕЛЕКАСОЛ

інтелектуальної власності на торговельну марку ЭЛЕ КАСОЛ (копію свідоцтва на знак для товарів та послуг надаємо до позовної заяви), яке зареєстровано для товарів 5 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (МКТП). На упаковці товару Позивача розміщене найменування виробника товару - ЛІКТРАВИ, що дозволяє споживачам, а також фахівцям ідентифікувати товар та його виробника. Товар Позивача випускається у лікарській формі збору, застосовується в якості настою (чаю) здебільшого внутрішньо та може застосовуватись місцево. Дозвільний документ на виробництво товару Позивача вперше було видано компетентними органами 26.02.1990. Продукція власного виробництва під Знаком використовується Позивачем на території України вже багато років і здобула певний рівень популярності та обізнаності серед споживачів та фахівців, оскільки вона представлена до продажу на багатьох інтернет-сайтах та в аптеках України.

Позовні вимоги обґрунтовані використанням позначення «Елекасол»; «Элекасол», яке є ідентичним Знаку, права на який належать Позивачу на підставі свідоцтва на знак для товарів та послуг № 167255, зокрема, шляхом, продажу та зберігання товару на території України аналогічної продукції - лікувального чаю, що на думку позивача є порушенням його прав, може призвести до завдання шкоди репутації його репутації, зменшити попит на товар.

У зв`язку з чим позивач просить:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ключі здоров`я» припинити порушення прав інтелектуальної власності Позивача за свідоцтвом України на знак для товарів та послуг № 167255 від 25.02.2013 року шляхом припинення використання на території України всіма доступними способами (експорт, імпорт, пропозиції до продажу (в тому числі через інтернет), продажу, реалізації, рекламування, зберігання тощо) товарів із нанесеним на них (упаковку, в якій міститься товар, етикетку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет) позначенням «Елекасол»; «Злекасол»;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ключі здоров`я» усунути позначення «Елекасол»; «Злекасол», що порушує права інтелектуальної власності Позивача, з упаковок Товару Відповідача власного виробництва.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Пунктом 5 частини 3 вказаної статті визначено, що позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд зазначає, що визначаючи підсудність справи позивач посилається на підпункт 16 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в якому зазначено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, пов`язаних з використанням у господарському обороті об`єктів інтелектуальної власності, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017.

Справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності розглядаються господарським судом за місцем вчинення порушення. Справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет розглядаються господарським судом за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності (частина четверта статті 16 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017). Якщо відповідне порушення здійснено поза межами України, юрисдикція господарських судів України не поширюється на відносини сторін, пов`язані з таким порушенням (навіть якщо відповідач є резидентом або має представництво в Україні).

Місце вчинення порушення визначається з урахуванням конкретних обставин, зазначених у позовній заяві.

Суд зазначає, що позивачу необхідно обґрунтувати підступність справи Господарському суду міста Києва з урахуванням того, що відповідачем у позовній заяві вказана особа, яка має місцезнаходження в Харкові, а також з урахуванням того, що до позовної заяви не було додано документів, що підтверджують здійснення саме відповідачем порушення прав позивача щодо продажу продукції в місті Києві.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду, що обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Суд зазначає, що закріплення довіреністю права за ТОВ «Боровик та партнери» здійснювати платежі не може означати, що воно може виступати (зазначатися) платником судового збору, оскільки не є особою яка подає позов.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті листа Державної судової адміністрації України від 14.09.2018 вих. № 6-17517/18 "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору", суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти, чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, враховуючи положення статті 2 Закону України "Про судовий збір", надане до суду платіжне доручення № 46 від 26.02.2020 на суму 4204, 00 грн, платником за яким є ТОВ «Боровик та партнери», не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки не є особою, яка звертається до суду чи стосовно якої ухвалене судове рішення у даній справі, а є представником заявника. Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 910/23408/17, від 17.01.2019 у справі № 922/4734/16.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач або особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, а саме абзацом 27 пункту 2 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

В свою чергу пунктом 19 Правил визначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі є бланк опису вкладення з номером поштового відправлення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком/квитанцією про відправлення.

Всупереч встановленим вимогам, опис вкладення у цінний лист не містить номеру поштового відправлення, через що у Суду відсутня можливість пересвідчитися у направленні копії позовної заяви на адресу відповідача за даним описом вкладення. Також в додатках до позовної заяви відсутній фіскальний чек відділення поштового зв`язку.

Згідно з частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Ліктрави» без руху.

2. Встановити позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- обґрунтувати підступність справи Господарському суду міста Києва з урахуванням того, що відповідачем у позовній заяві вказана особа, яка має місцезнаходження в Харкові, а також з урахуванням того, що до позовної заяви не було додано документів, що підтверджують здійснення саме відповідачем порушення прав позивача щодо продажу продукції в місті Києві;

- надати докази сплати позивачем судового збору в сумі 4 204, 00 грн із зазначенням в призначення платежу відомостей про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором;

- надати належні докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача, а саме опис вкладення із зазначеним номером поштової накладної, а також фіскальний чек відділення поштового зв`язку.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 16.03.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко