ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року м. Херсон Справа № 923/1127/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. за участю секретаря судового засідання Степанової Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонської міської ради (73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 37, )

до фізичної особи - підприємця Міронова Олега Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Мінаєва В.В., адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність № 000130 від 10.10.2017; ордер № 123258 від 28.01.2020.

20.12.2019 Херсонська міська рада (надалі-позивач) звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовом до фізичної особи-підприємця Міронова Олега Сергійовича (надалі - відповідач), яким просить зобов`язати фізичну особу-підприємця Міронова Олега Сергійовича звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від тимчасової споруди зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по вул. Університетській, зупинка громадського транспорту "просп. Текстильників" у м. Херсон, за рахунок фізичної особи-підприємця Міронова Олега Сергійовича.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в підготовчому засіданні на 28.01.2020.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 24.12.2019, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, у зв`язку з чим підготовче засідання було перенесено на 11.02.2020.

У судовому засіданні 11.02.2020 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено судове зсідання для розгляду справи по суті на 26.02.2020.

В судовому засіданні 26.02.2020 під час розгляду справи по суті оголошувалась перерва до 10.03.2020.

10.03.2020 в судовому засіданні згідно з приписами ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Встановлені фактичні обставини справи.

26 грудня 2017 р. Управлінням містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради був виданий ФОП Міронову О.С. паспорт прив`язки реєстр. № 33 тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по вул. Університетській (зупинка громадського транспорту «просп.Текстильників»). Вказаний паспорт прив`язки був дійсний до 28 грудня 2018 р.

До матеріалів справи долучені усі складові документи паспорту прив`язки ТС, зокрема, схема розміщення ТС; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50; схема благоустрою прилеглої території; технічні умови щодо інженерного забезпечення, отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.

Також відповідачем - ФОП Міроновим О.С. були отримані від компетентних органів усі необхідні погодження щодо розміщення тимчасової споруди, зокрема від МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона», ПАТ ЕК «Херсонобленерго», ХФ ПАТ «Укртелеком», КП «Дорожник»., Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради, КП «Господарська організація «Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами» виконкому Херсонської міської ради, Управлінням превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Херсонській області, яке на той час виконувало функції Державтоінспекції, які долучені до матеріалів справи.

Також долучено лист-погодження Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради № 8 13549-20/22 від 19.12.2017 р. про відповідність розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності комплексу (два павільйони та наніс) по вул. Університетській (зупинка громадського транспорту «просп. Текстильників») будівельним нормам.

Після отримання паспорту прив`язки тимчасової споруди у встановленому законом порядку відповідачем було розпочаті роботи її встановлення згідно вказаного паспорту прив`язки.

У лютому-березні 2018 р. Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області в порядку державного архітектурно-будівельного нагляду було проведено позапланову перевірку Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, та зокрема законності видачі вказаного паспорту прив`язки.

01.02.2018 відповідачем була отримана письмова вимога Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради № 142/01-22 від 01.02.2018, якою з метою встановлення відповідності виконуваних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил було зобов`язано зупинити роботи, з влаштування зупиночного комплексу.

Відповідачем на виконання отриманої вимоги роботи по встановленню зупиночного комплексу були, зупинені, про що відповідач офіційно повідомив УДАБІ Херсонської міської ради листом за вх. № 125/01-21 від 02.02.2018.

06.03.2018 УДАБІ у Херсонській області за результатами проведеної перевірки було винесене рішення № 18/х, яким було скасовано дію виданого відповідачу паспорту прив`язки тимчасової споруди № 33 від 26.12.2017.

Відповідач рішення УДАБІ у Херсонській області № 18/х від 06.03.2018, яким було скасовано дію виданого відповідачу паспорту прив`язки тимчасової споруди № 33 від 26.12.2017,оскаржив в порядку адміністративного судочинства.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 у справі № 821/622/18, рішення УДАБІ у Херсонській області № 18/х від 06.03.2018 про скасування дії паспорту прив`язки тимчасової споруди було визнано протиправним та скасовано.

Вказане судове рішення залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 і набуло чинності від дати постанови, 13.12.2018.

Таким чином, паспорт прив`язки не був чинним з 06.03.2018 по 13.12.2018.

Вказаними судовими рішеннями було встановлено, що жодних порушень при видачі паспорту прив`язки № 33 від 26.12.2017 допущено не було, і розміщення зупиночного комплексу в повній мірі відповідає всім існуючим державним будівельним нормам та правилам.

Відповідач 14.12.2018 звернувся до Херсонської міської ради із заявою про продовження строку дії вказаного паспорту прив`язки.

Свою заяву він мотивував тими обставинами, що судовий розгляд справи тривав майже 9 місяців, і остаточне судове рішення по справі було винесене 13.12.2018, а строк дії паспорту прив`язки закінчувався вже 28.12.2018, одразу ж на наступний день після отримання судового рішення та до закінчення вказаного строку дії паспорту прив`язки. Фактично протягом всього первинного однорічного строку дії паспорту прив`язки тривали спочатку перевірка УДАБІ у Херсонській області (з лютого по березень 2018, коли 01.02.2018 встановлення тимчасової споруди було зупинене), а у подальшому тривав судовий розгляд справи щодо оскарження рішення УДАБІ (з квітня по грудень 2018, коли 13.11.2018 було винесене остаточне судове рішення

Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради розглянуло заяву відповідача та листом № 8-13603-20/22 від 21.12.2018, повідомило відповідача про те, що у відповідності до пункту 12 рішення Херсонської міської ради від 05.06.2018 № 1371 «Про особливості застосування Порядку розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Херсоні», визначено, що паспорт прив`язки ТС оформлюється (поновлюється) управлінням містобудування і архітектури департаменту містобудування та землекористування міської ради за умови:

- отримання суб`єктом господарювання позитивного висновку про відповідність намірів щодо місця розміщення ТС у комплексних схемах (у разі наявності затвердженої комплексної схеми на відповідній території розміщення ТС);

- наявності правовстановлюючих документів на користування відповідною територією (земельною ділянкою) для розміщення тимчасової споруди або укладеного договору про пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою для розміщення ТС;

- погодження з балансоутримувачем об`єкта благоустрою (території), на якому розміщується ТС.

Зазначена інформація в наданих документах відсутня, у зв`язку із чим відповідачу було відмовлено у продовженні паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Відповідач 14.02.2019 оскаржив бездіяльність Департаментумістобудування та землекористування Херсонської міської ради в порядку адміністративного судочинства та просив суд зобов`язання останнього продовжити строк дії паспорту прив`язки.

05.04.2019 Херсонським окружним адміністративним судом винесено рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу -Управління містобудування та архітектури щодо невчинення дій по продовженню строку дії виданого мені паспорту прив`язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по вул. Університетській (зупинка громадського транспорту «просп.Текстильників») № 33 від 26 грудня 2017 року, та зобов`язано Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління містобудування та архітектури продовжити строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по вул. Університетській (зупинка громадського транспорту «просп. Текстильників») №33 від 26 грудня 2017 року відповідно до пунктів 2.17 та 2.18 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року №244 шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019 вказане судове рішення залишено без змін.

Вже після набрання рішенням суду законної сили відповідачем 25.11.2019 повторно була подана до Херсонської міської ради заява про продовження строку дії паспорту прив`язки ТС № 33 від 26.12.2017 із проханням виконати у добровільному порядку рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.3019 по справі № 540/299/19, та продовжити строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності - зупиночного комплексу (два павільйони та зупиночний навіс) по вул. Університетській (зупинка громадського транспорту «просп.Текстильників») № 33 від 26 грудня 2017 року на два роки з моменту отримання даної заяви.

Департаментом містобудування та землекористування Херсонської міської ради розглянуто заяву та на виконання рішення суду паспорт прив`язки тимчасової споруди було продовжено Департаментом лише формально до 06.12.2019, без урахування строків, коли справа слухалася у судах і паспорт прив`язки фактично був недійсний.

Таким чином, вважаючи, що дія паспорту прив`язки закінчилась 06.12.2019, Херсонська міська рада 20.12.2019 звернулась до господарського суду з позовом про зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від тимчасової споруди.

Стислий виклад позиції позивача

Позивач звертає увагу суду, що відповідно до листа від 12.12.2019 № 8-9961-20/21 Департаменту містобудування та землекористування міської ради встановлено, що тимчасові споруди зупиночного комплексу, відповідно до паспорту прив`язки встановлені до 06.12.2019, будь-яких інших документів щодо продовження строку дії паспорту прив`язки до Херсонської міської ради не надходило.

Окрім того, Департаментом містобудування та землекористування здійснено звернення до органів Національної поліції в Херсонській області, ПАТ ЕК «Херсонобленерго», Управлінню з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міської ради, інспекції з контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Херсона, де зазначено, що відповідна споруда встановлена незаконно, без будь-яких дозвільних документів на земельну ділянку, та на встановлення тимчасових споруди.

Також позивач звертає увагу суду, що відповідач фактично використовує земельну ділянку без будь-яких правовстановлюючих документів на землю.

Свої вимоги позивач обґрунтовує нормами статті 13, 142 Конституції України, ст. 3, 12, 116, 212 Земельного кодексу України, п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.2.1, 3.1 Постанови № 6 від 17.05.2011 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач пояснив, що за час судових спорів був позбавлений можливості користуватися тимчасовою спорудою, адже строк дії паспорту прив`язки фактично, закінчив свою дію ще 28.12.2018.

Відповідач пояснював, що судові рішення по справах виносились на його користь, та були спрямовані на відновлення його порушених прав внаслідок незаконної бездіяльності Департаменту, яка полягала у невчинені передбачених законом дій щодо продовження строку дії виданого раніше паспорту прив`язки ТС.

Про продовження строку дії паспорту прив`язки до 06.12.2019, йому стало відомо із листа Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради № 8-9961-20/21 від 12.12.2019, копія якого була отримана ним лише 20.12.2019, тобто коли строк дії паспорту прив`язки, на який його було продовжено, вже закінчився, про що йому не було і не могло бути відомо. Тобто фактично паспорт прив`язки продовжили на минулий строк. Навіть сама відповідь Департаменту була підготовлена через 6 днів (12.12.2019) після кінцевого строку, на який було продовжено строк дії паспорту прив`язки (06.12.2019), а відповідача про це повідомили лише 20.12.2019.

Відповідач пояснив, що у своїй відповіді в.о. голови Департаменту Ващук М. посилається на лист-роз`яснення юридичного відділу Херсонської міської ради, який було оформлено лише 09.12.2019 р. за вих. № 03-10-843, тобто також через три дні після дати, до якої відбулося так зване продовження строку дії паспорту прив`язки (до 06.12.2019 р.).

У зв`язку із такими протиправними діями позивача, та лише формальним продовженням строку дії паспорту прив`язки до дати, яка вже минула, відповідач взагалі позбавлений можливості скористатися правами, які надані йому чинним законодавством України у зв`язку із видачею паспорту прив`язки, зокрема, щодо встановлення, користування тимчасовою спорудою, та навіть звернення до органу архітектури та містобудування із черговою заявою про продовження строку дії паспорту прив`язки, оскільки така заява може бути подана лише до закінчення попереднього строку дії паспорту прив`язки. У даному ж випадку, оскільки новий строк дії паспорту прив`язки закінчився 06.12.2019, про що повідомили відповідача лише 20.12.2019, він не має можливості навіть подати нову заяву про продовження строку його дії.

На теперішній час ще триває виконавче провадження № 60862931 з примусового виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2019.

Крім того, відповідач повідомив, що він звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою у порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - Департаментом містобудування та землекористування Херсонської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління містобудування та архітектури на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 по справі № 540/299/19, які полягають у неналежному виконанні боржником судового рішення, та у незаконному продовженні строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди № 33 від 26.12.2017 до 06.12.2019, тобто до минулої дати.

Відповідач доводить, що по теперішній час триває спір щодо строку дії виданого відповідачу раніше паспорту прив`язки, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 про зобов`язання Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради продовжити строк дії виданого відповідачу паспорту прив`язки не виконане останнім належним чином.

Відповідач пояснив, що паспорт прив`язки тимчасової споруди відповідачу був виданий у відповідності до встановленого Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1330/20068 і законність його видачі була підтверджена судом.

При цьому ані Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», ані Порядок № 244, ані будь-який інший законодавчий акт не містять юридичних приписів щодо обов`язкового попереднього або наступного набуття суб`єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки, на яких встановлені тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності.

Стосовно додатка 1 до Порядку № 244, який передбачає надання інформації щодо площі земельної ділянки згідно з документами землекористування, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України видало лист від 21 лютого 2012 року № 7/14-2737, відповідно до якого було роз`яснено, що така інформація наводиться у випадках, коли заявник уже є власником земельної ділянки і має намір розмістити ТС саме на цій земельній ділянці. У інших випадках надання такої інформації не є обов`язковим.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй Постанові від 31.11.2018 по справі № 923/1174/16, та у постанові Великої Палати Верховного суду від 12.06.2018 по справі № 905/1552/16.

Постановою від Верховного суду від 24.07.2019 у справі № 910/10932/17 визначено, що чинним законодавством не передбачено необхідності отримання у власність чи у користування земельної ділянки під тимчасовими спорудами.

Мотивувальна частина рішення та висновки суду

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з статті 142 Конституції України - матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 3 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, ЗК України та відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 12 ЗК України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відноситься до повноважень відповідної міської ради.

Згідно п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Враховуючи вищенаведене, встановлено повноваження, завдання та функції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження, користування та володіння землями які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів щодо користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності.

В ході розгляду справи суд досліджував наявність факту самовільного використання земельної ділянки відповідачем.

Позивач доводив, що відповідач фактично використовує земельну ділянку без будь-яких правовстановлюючих документів на землю.

Судом встановлено, що відповідачем - ФОП Міронов О.С. розміщені два павільйони та зупиночний навіс (тимчасові споруди зупиночного комплексу) по вул. Університетській, зупинка громадського транспорту "проспект Текстильників" у м. Херсон.

Судом встановлено, що зазначені споруди відповідач розмістив у відповідності до виданого Херсонською міською радою паспорту прив`язки, термін дії якого на день розгляду справи є спірним та є предметом виконавчого провадження, порушеного на підставі рішення суду прийнятому за результатами розгляду справи порушеної у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України п.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Система, засади організації та діяльності органів місцевого самоврядування в Україні визначені законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". За змістом статті 2 вказаного Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Повноваження органів місцевого самоврядування та виконавчих органів міських рад визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з абзацом 11 статті 1 цього Закону виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

На території м. Херсона повноваження органів місцевого самоврядування здійснюються Херсонською міською радою та її виконавчим комітетом.

Особливістю прийняття владно - управлінських рішень органів самоврядування, що стосуються здійснення підприємницької діяльності у ТС, є встановлення органами місцевого самоврядування порядку отримання дозвільних документів, необхідних для їх розміщення.

Судом встановлено, що при здійсненні своїх повноважень щодо надання дозвільної документації для розміщення тимчасових споруд у м. Херсоні Херсонська міська рада керуються нормативними документами, прийнятими центральними органами влади.

Центральним органом виконавчої влади з питань будівництва містобудування та архітектури є Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України відповідно до положення про міністерство регіонального розвитку, будівництво та житлово-комунального господарства України, затвердженого Указом Президента України від 31.05.2011р. №633/211.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, в тому числі розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності встановлюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини четвертої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Таким чином, відносини, які виникли між Херсонською міською радою та ФОП Міроновим О.С. витікають із правовідносин благоустрою та містобудування та урегульовані відповідним законодавством, зазначеним вище.

Відповідність чинному законодавству виданого паспорту прив`язки ФОП Міронову О.С. було перевірено в ході розгляду справи № 540/299/19 Херсонським окружним адміністративним судом. За рішенням від 05.04.2019 у цій справі, яка набула законної сили встановлено, що паспорт прив`язки був виданий правомірно, містив усі передбачені Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 (т.1 а.с.85).

Відповідно до п. 4 ст. 75 ГПК суд приймає до уваги факт правомірності видачі паспорту як такий, що не потребує доказування.

Із наведеного витікає, що відповідач - ФОП Міронов О.С. розмістив тимчасові споруди на земельній ділянці (зупинка громадського транспорту просп. "Текстильників") на підставі правоустановчих документів, виданих Департаментом містобудування та землекористування Херсонською міською радою та які передбачені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно пункту 3.1 Постанови № 6 від 17.05.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об`єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно з ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Із аналізу встановлених фактів та чинного законодавства витікає, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження належними допустимим та достовірними доказами доводи позивача щодо самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, адже він використовує земельну ділянку на підставі паспорту прив`язки строк дії якої є спірним та вирішується в межах іншого судового провадження на стадії виконання рішення.

Крім того чинне земельне законодавство передбачає доведення факт самовільно зайнятої ділянки наступним порядком.

У ч. 3 ст. 125 ЗК України визначено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації, - забороняється.

Ст. 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

У разі виявлення вищевказаних порушень державний інспектор повинен діяти в такому порядку:

1) скласти акт перевірки, в якому зазначити, що земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів, а також вказати підстави, на основі яких набуто право на земельну ділянку (наявність рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, угоди про міну, дарування, успадкування, купівлі-продажу тощо);

2) одночасно із складанням акту видати припис особі, яка використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів, з вимогою припинити порушення земельного законодавства;

3) у разі невиконання припису скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 188-5 КУАП та видати повторний припис з такою ж вимогою. За невиконання вимог припису на порушника накладається адміністративне стягнення за ст. 188-5 КУАП;

4) після закінчення терміну, визначеного у повторно виданому приписі, державний інспектор перевіряє виконання вимог, зазначених в ньому, і складає акт перевірки (зазначає у ньому стан усунення порушення).

Якщо власник земельної ділянки чи землекористувач, після вжиття до нього всіх можливих санкцій, визначених КУАП, не припинив порушення (продовжує використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів), інспекційний орган направляє інформацію про виявлення порушення та вжиті до порушника заходи для відповідного реагування до, в т. ч., органу прокуратури.

Докази дотримання цього порядку позивачем не дотримано.

За правилами статті 129 ГПК України, у разі відмови позивачу у задоволенні позову, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України, суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 20.03.2020

Суддя Л.М. Немченко