ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.03.2020 м.Дніпро Справа № 908/1083/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 (суддя Юлдашев О.О.) у справі №908/1083/19

Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Цифра-Трейд" (вул. Братська, 1, м. Запоріжжя, 69005; адреса для листування: а/с 2730, м. Дніпро, 49044, )

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі №908/1083/19 звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута - затверджено.

Банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИФРА-ТРЕЙД" (вул. Братська, 1, м. Запоріжжя, 69005; адреса для листування: а/с 2730, м. Дніпро, 49044, ) - ліквідовано.

Провадження у справі закрито.

Не погодившись з ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернувся ОСОБА_1 з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі №908/1083/19 повністю і повернути справу для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим та передчасним, винесеним без прийняття до уваги обставин, які мають значення для справи, без прийняття до уваги доводів Апелянта викладених у апеляційній скарзі від 30.10.2019 року на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.10.2019 року та не дочекавшись результату розгляду такої апеляційної скарги у межах справи про банкрутство.

Зазначає, що ним було подану заяву про визнання грошових вимог до ТОВ "ЦИФРА-ТРЕЙД" у межах справи про банкрутство. Загальна сума вимог Апелянта за заявою складає 73708200,00 грн. Ухвалою від 02.10.2019 року Господарський суд Запорізької області виніс ухвалу про відмову у задоволенні заяви про визнання грошових вимог, у зв`язку із чим, як вказувалося вище, скаржник подав апеляційну скаргу, та справу було призначено до розгляду.

Так, Господарський суд Запорізької області, не дочекавшись розгляду зазначеної апеляційної скарги, не дотримавшись строків, виніс Оскаржуване рішення, чим порушив законні права та інтереси скаржника, фактично позбавив права вимоги та можливості отримати належну авторську винагороду.

Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції не встановлено, чи всіх заходів спрямованих на пошук майна банкрута вжив ліквідатор. Невідомо, чи направляв ліквідатор запити, зокрема в Укрпатент, ДФС, Департамент розвитку сфери інтелектуальної власності, Департамент Державної автомобільної інспекції, Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, Державну службу морського та річкового транспорту, Інспекцію Головного державного реєстратора флоту, Державну авіаційну адміністрацію України та в інші органи та установи.

Скаржник просить звернути увагу на те, що ліквідатор вчиняє дії, які перешкоджають захисту законних прав ОСОБА_1 , скаржнику не зрозуміло, в інтересах кого саме діє ліквідатор, оскільки ліквідатор в першу чергу є незацікавленою особою, та повинен діяти в межах чинного законодавства України та не порушуючи при цьому права інших учасників процесу.

У скаржника виникає сумнів щодо неупередженості та незацікавленості ліквідатора, скаржник зазначає, що Вітер Діана Михайлівна була головою ліквідаційної комісії іншої компанії, яка здійснювала імпорт продукції Хіаомі для "Алло", а саме: Приватного підприємства "Укртранслогістика" (), яке було ліквідовано у 2018 році.

Скаржник зазначає, що всі підприємства які відносяться до "Алло" ліквідуються саме в Господарському суді Запорізької області, за участі одного і того ж ліквідатора, який не є арбітражним керуючим.

Також скаржник зазначає, що є всі підстави вважати, що ліквідатор вчиняє дії, які можна розцінювати як зловживання процесуальними правами під час звернення з Заявою про банкрутство Боржника та розподілу справи між суддями господарського суду Запорізької області. Оскільки 26.04.2019 року до господарського суду Запорізької області було подано заяву від ТОВ «ЦИФРА-ТРЕЙД» про порушення справи про банкрутство, справа була розподілена на суддю Кричмаржевського В.А., однак Ліквідатором не вчинено дій щодо сплати судового збору, та заява була залишена без розгляду. При тому, вже 10.05.2019 господарським судом Запорізької області винесено ухвалу про прийняття заяви ТОВ «ЦИФРА-ТРЕЙД» та призначення підготовчого засідання, і відповідно судовий збір вже було сплачено, але суддею який розглядає справу призначено суддю Юлдашева О. О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 року для розгляду справи №908/1083/19 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.02.2020 року, у зв`язку з відпусткою судді Верхогляд Т.А. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №908/1083/19, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2020 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Парсунікова Ю.Б., Вечірка І.О. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі №908/1083/19 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.03.2020 року.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 03.03.2020 року, у зв`язку усунення обставин, що зумовили здійснення повторного автоматизованого розподілу у справі №908/1083/19 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №908/1083/19 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач), суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Від ліквідатора боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу без - задоволення.

В судовому засіданні ліквідатор надав пояснення по справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Від представника скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю бути особисто присутнім у судовому засіданні.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до частин 11, 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час та місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Разом з тим, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (параграфи 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до положень статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З огляду на викладене, оскільки участь у судовому засіданні для учасників даної справи не визнавалась судом обов`язковою, і скаржник виклав свою правову позицію в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши ліквідатора, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження у справі слід закрити.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019р. ТОВ "Цифра-Трейд", м. Запоріжжя визнано банкрутом в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Вітер Д.М.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 26.06.2019р. за № 60637 розміщено повідомлення про визнання боржника - ТОВ "Цифра-Трейд" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

В межах місячного строку, встановленого частиною 3 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", із заявою про визнання кредиторських вимог звернувся ОСОБА_1 на суму 73 708 200,00 грн. компенсації.

Свою заяву заявник обґрунтовав тим, що боржником були порушені майнові авторські права ОСОБА_1 , що виразилось у ввезенні на територію України та розповсюдження продукції без його дозволу.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.10.2019 у справі №908/1083/19 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання грошових вимог до боржника на суму 73 708 200,00 грн. відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі №908/1083/19 звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута - затверджено.

Банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИФРА-ТРЕЙД" (вул. Братська, 1, м. Запоріжжя, 69005; адреса для листування: а/с 2730, м. Дніпро, 49044, ) - ліквідовано.

Провадження у справі закрито.

Колегія суддів приймаючи рішення про закриття апеляційного провадження виходила з наступного.

Приписами ст. 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України „Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Отже, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особа не залучена до участі у справі повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, при чому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Разом з тим судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Так, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, та у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

З 21.10.2019 вступив в дію Кодекс України з питань банкрутства.

Відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу з питань банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того, відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу з питань банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

За приписами ст.1 Кодексу України з питань банкрутства сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);); учасниками провадження у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір

Відповідно до зазначеної статті, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника

Необхідно зазначити, що особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника та визнання таких вимог. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної так юридичної) грошових вимог до боржника, а припинення статусу кредитора пов`язано з погашенням (припиненням) таких грошових вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.10.2019 у справі №908/1083/19 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання грошових вимог до боржника на суму 73 708 200,00 грн. відмовлено, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2020 року ухвалу суду першої інстанції від 02.10.2019 року залишено без змін, що в свою чергу свідчить про відсутність у ОСОБА_1 статусу кредитора у даній справі.

Скаржником не підтверджено належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що оскаржувана постанова стосується прав, інтересів або обов`язків останнього.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Слід також зазначити, що судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018 року у справі №911/2635/17.

З огляду на вищевикладене, скаржником при зверненні з апеляційною скаргою не доведено належними та допустимими доказами, а з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною ухвалою місцевого суду вирішено питання про права та обов`язки останнього.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що не довівши порушення його прав та обов`язків оскаржуваною постановою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 позбавлений права на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 по справі №908/1083/19.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 наведеної статті про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

За викладених вище обставин, оскільки права апелянта оскаржуваною постановою не порушені та рішення стосовно його прав та обов`язків судом не приймалось, то відповідно він не наділений процесуальний правом на апеляційне оскарження на ухвали Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 по справі №908/1083/19, а відтак апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.234, 235, ст. 264 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі №908/1083/19.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст складено 19.03.2020 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд