УХВАЛА

18 березня 2020 року м.Харків Справа № 913/337/18

Провадження №15/913/639/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (кв.Гайового, буд.35-а, м.Луганськ, 91021)

до відповідача-1 - Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул.Симона Петлюри, буд.25, м.Київ, 01032),

відповідача-2 - Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» (вул.Дніпровська, буд.89, м.Попасна Луганської області, 93304),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1) Військово-цивільна адміністрація сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області (вул.Різдвяна, буд.52, с.Нижня Вільхова, Станично-Луганський район, Луганська область, 93641);

2) Вовчоярівська селищна рада Попаснянського району Луганської області (вул.Поштова, буд.23, смт.Вовчоярівка, Попаснянський район, Луганська область, 93315);

3) Гірська міська рада Попаснянського району Луганської області (вул.Центральна, буд.7, м.Гірське, 93292);

4) Військово-цивільна адміністрація міста Золоте та села Катеринівка Попаснянського району Луганської області (кв.Сонячний, буд.8а, м.Золоте, Попаснянський район, Луганська область, 93295);

5) Мирнодолинська селищна рада Попаснянського району Луганської області (вул.Освіти, буд.1, смт.Мирна Долина, Попаснянський район, Луганська область, 93321);

6) Малорязанцівська селищна рада Попаснянського району Луганської області (вул.Центральна, буд.122а, смт.Малорязанцеве, Попаснянський район, Луганська область, 93313);

7) Нижнєнська селищна рада (вул.Центральна, буд.11а, смт.Нижнє, Попаснянський район, Луганська область, 93290);

8) Нижньотеплівська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області (с.Нижньотепле, вул.Центральна, буд.1, Станично-Луганський район, Луганська область, 93632);

9) Військово-цивільна адміністрація селища Новотошківське та села Жолобок Попаснянського району Луганської області (вул.Партизанська, буд.7, смт.Новотошківківське, Попаснянський район, Луганська область, 93891);

10) Попаснянська міська рада (вул.Мічуріна, буд.1, м.Попасна, Луганська область, 93300);

11) Розквітненська міська рада Станично-Луганського району Луганської області (вул.Шкільна, буд.2, с.Розквіт, Станично-Луганський район, Луганська область, 93625);

12) Тошківська селищна рада (вул.Миру, буд.33, смт.Тошківка, Попаснянський район, Луганська область, 93280);

13) Станично-Луганська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області (вул.Центральна, буд.52, смт.Станиця Луганська, Станично-Луганський район, Луганська область, 93600),

про зобов`язання припинити дії

Суддя Смола С.В.

Без повідомлення (виклику) представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» (далі - ТОВ «ЛЕО») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до відповідача-1 - Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ДП «НЕК «Укренерго»), та відповідача-2 - Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» (далі - КП «Попаснянський районний водоканал») (враховуючи заяву про зміну предмету позову від 08.10.2018 за вих.№01-19/2/161) про:

- зобов`язання ДП «НЕК «Укренерго» припинити дії по відмові ТО «ЛЕО» здійснювати відключення ПС 110 кВ ЗФС-1 та ЗФС-2 , які належать КП «Попаснянський районний водоканал», від ПС 220 кВ Ювілейна, яка знаходиться на балансі Відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» ДП «НЕК «Укренерго», з підстав виникнення ризиків технологічних порушень та з використанням норм Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», оскільки такі дії порушують право ТОВ «ЛЕО» на відключення від електропостачання об`єктів КП «Попаснянський районний водоканал» - ПС 110 кВ ЗФС-1 та ЗФС-2;

- зобов`язання КП «Попаснянський районний водоканал» забезпечити безперешкодний доступ представникам ТОВ «ЛЕО» до електричних установок КП «Попаснянський районний водоканал» для здійснення відключення та обмеження споживання електричної енергії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-2 зобов`язань за договором про постачання електричної енергії від 01.07.2015 №2 в частині своєчасної та повної оплати заборгованості за спожиту електричну енергію, позивач неодноразово звертався до Відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» ДП «НЕК «Укренерго» з листами - повідомленнями про обмеження постачання електричної енергії КП «Попаснянський районний водоканал». Проте зазначені повідомлення були залишені ДП «НЕК «Укренерго» без відповіді. Відповідно до пп.3 п.10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, п.3 Порядку обмеження електричної енергії споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 №93, пп.2.3.20 договору відповідач-2 зобов`язаний за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію самостійно обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю припинити у разі відсутності такої. В порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач-2 за умови несплати за спожиту електричну енергію, відсутності аварійної чи екологічної броні самостійно не припинив власне електроспоживання. У зв`язку з тим, що частина живлень відповідача-2 здійснюється від мереж позивача, останній має технічну можливість самостійно частково відключити відповідача-2 від поставки електричної енергії. Втім, відповідач-2 в порушення норм пп.15 п.10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, умов п.2.3.11 договору, не допустив представників позивача до своїх електроустановок для виконання відключення та обмеження електропостачання.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 19.12.2018 позов задоволено повністю: зобов`язано ДП «НЕК «Укренерго» припинити дії по відмові ТОВ «ЛЕО» здійснювати відключення ПС 110 кВ ЗФС-1 та ЗФС-2 , які належать КП «Попаснянський районний водоканал», від ПС 220 кВ Ювілейна, яка знаходиться на балансі Відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» ДП «НЕК «Укренерго», з підстав виникнення ризиків технологічних порушень та з використанням норм Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», оскільки такі дії порушують право ТОВ «ЛЕО» на відключення від електропостачання об`єктів КП «Попаснянський районний водоканал» ПС 110 кВ ЗФС-1 та ЗФС-2; зобов`язано КП «Попаснянський районний водоканал» забезпечити безперешкодний доступ представникам ТОВ «ЛЕО» до електричних установок КП «Попаснянський районний водоканал» для здійснення відключення та обмеження споживання електричної енергії; стягнуто з ДП «НЕК «Укренерго», на користь ТОВ «ЛЕО», витрати на судовий збір у сумі 1 762 грн 00 коп.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 рішення Господарського суду Луганської області від 19.12.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 та рішення Господарського суду Луганської області від 19.12.2018 у даній справі скасовано; справу №913/337/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Луганської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2019 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.

Ухвалою господарського суду від 27.11.2019 прийнято справу №913/337/18 до провадження; визначено розглядати її за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 19.12.2019.

Ухвалою господарського суду від 08.01.2020 позов залишено без розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 скасовано ухвалу Господарського суду Луганської області від 08.01.2020 та справу №913/337/18 передано на розгляд до Господарського суду Луганської області.

Ухвалою господарського суду від 04.03.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження по 22.04.2020 (включно); підготовче засідання призначено на 01.04.2020.

17.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об?єднання» (далі - ТОВ «ЛЕО») звернулось до суду із заявою від 13.03.2020 №01-19/2/50 про відвід судді.

Згідно з ч.ч.1-9 ст.39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому випадку положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються. Питання про відвід судді Великої Палати не підлягає передачі на розгляд іншому судді та розглядається Великою Палатою. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно зі ст.36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

В обґрунтування заяви про відвід судді ТОВ «ЛЕО» зазначило, що суддя Смола С.В. не може брати участі у розгляді справи №913/337/18 і підлягає відводу оскільки, на думку позивача, наявні обставини, які викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності.

Позивач вважає, що в ухвалі суду від 08.01.2020 суддею жодним чином не мотивовано як саме неявка позивача в судове засідання перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами. Суддя формально підійшов до розгляду справи і, скориставшись першою ліпшою можливістю, вирішив залишити позов без розгляду.

Також ТОВ «ЛЕО», зазначило, що у судовому засіданні 19.12.2019 відповідач-1 просив суд продовжити строк для надання відзиву, оскільки відповідач-1 не встиг підготувати і подати такий відзив. Суддя Смола С.В. врахував вказану заяву відповідача-1 та продовжив строк для подання відзиву.

У той же час клопотання позивача про відкладення судового засідання, призначеного на 08.01.2020 у зв`язку із обмеженням грошових коштів на відрядження працівників ТОВ «ЛЕО» та порушення справи про банкрутство ТОВ «ЛЕО», суд визнав необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами.

Таким чином, на думку ТОВ ЛЕО», очевидне неоднозначне та упереджене ставлення судді Смоли С.В. до учасників процесу, яке призвело до залишення позовної заяви без розгляду.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд виходить із того, що вирішення питання про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву за клопотанням представника відповідача, присутнього у підготовчому судовому засіданні, є процесуальною дією, яка істотно відрізняється і абсолютно не пов`язана із вирішенням питання про залишення без розгляду позовної заяви позивача, який не забезпечив обов`язкової явки у підготовче судове засідання свого представника.

З огляду на що, на думку суду, припущення позивача про упередженість та необ`єктивність судді Смоли С.В. за наслідками вчинення суддею цих процесуальних дій є безпідставним.

Крім того суд наголошує, що розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Заява N21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (Заява N33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Також суд бере до уваги, що ч.ч.2, 3 ст.38 ГПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За оцінкою суду, про обставини, які ТОВ «ЛЕО» вказує у заяві про відвід, зокрема, про залишення позовної заяви без розгляду, він дізнався, отримавши 15.01.2020 ухвалу суду від 08.01.2020, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення (а.с.27 т.7).

Остання ухвала суду від 04.03.2020 про призначення підготовчого засідання у даній справі на 01.04.2020 була отримана позивачем 06.03.2020, що також підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням №210.

Водночас, із даною заявою про відвід судді Смоли С.В. ТОВ «ЛЕО» звернулось лише 13.03.2020, тобто з пропуском встановленого, ч.3 ст.38 ГПК України строку.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано та не доведено обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді Смоли С.В., з огляду на що суд приходить до висновку про те, що заявлений ТОВ «ЛЕО» відвід судді Смоли С.В. є необґрунтованим.

Відповідно до ч.3 ст.39 ГПК, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст.35, 36, 38, 39, 232 - 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відвід судді Смоли С.В. визнати необґрунтованим.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об?єднання» від 13.03.2020 №01-19/2/50 про відвід судді Смоли С.В. від розгляду справи №913/337/18 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України, та розгляду відповідно до ч.3 ст.39 ГПК України.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 18.03.2020 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію у справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/sud5014.

Суддя С. Смола