ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2020 р. Справа№ 910/33/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представників: згідно з протоколом судового засідання від 04.03.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг"

на рішення господарського суду міста Києва

від 24.04.2019 (повне рішення складено 11.05.2019)

у справі №910/33/19 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5"

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" про визнання недійсним договору від 09.10.2018 про переведення боргу за договором поставки №2-ПТ/13/КК від 02.12.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір між сторонами був укладений з порушенням вимог ч. 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", ч. 4 ст. 62 "Про господарські товариства", ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України та є таким, що порушує права позивача, у зв`язку з чим останній звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у справі №910/33/19 повністю і ухвалити нове рішення, яким договір переведення боргу від 09.10.2018 за договором поставки №2-ПТ/13/КК, укладений 02.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна", Товариством з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" визнати недійсним.

Короткий зміст апеляційної скарги, додаткових пояснень та узагальнення їх доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі на рішення місцевого господарського суду, позивач зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин справи, висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи, також судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Позивач стверджував, що відповідно до статуту ТОВ "Квартал-Трейдінг" ОСОБА_2., як фінансовий директор, не мала повноваження самостійного підписання спірного правочину, оскільки статутом ТОВ "Квартал-Трейдінг" передбачено колективний виконавчий орган товариства - дирекцію, яка набуває повноважень виконавчого органу за умови спільного затвердження рішень (угод, договорів, наказів) підписами генерального та фінансового директорів. Відтак, діючи окремо, ані генеральний, ані фінансовий директор повноважень виконавчого органу не набувають.

Разом з цим позивач зауважив, що судом першої інстанції не було досліджено та не надано оцінки заяви про визнання позову відповідачем-2, і листу позивача від 19.12.2018 до відповідача-1, в якому позивач зазначив, що спірний договір є недійсним.

Також позивач посилався на те, що відповідачами не було з`ясовано платіжну спроможність позивача, оскільки згідно відомостей фінансового звіту останнього станом на момент підписання відповідачами спірного правочину розмір чистих активів ТОВ "Квартал-Трейдінг" дорівнював "0".

За твердженням позивача спірний правочин підлягає визнанню недійсним в судовому порядку, у зв`язку з наявністю доведеного факту необачності та обізнаності сторін щодо заборони на вчинення цього правочину.

В додаткових поясненнях, поданих 05.12.2019 до суду апеляційної інстанції, позивач посилався на картки рахунку 631 за січень 2018 - вересень 2019 за період з 23.10.2018 по 21.11.2018 відповідно до яких було здійснено дев`ять платежів на суму 10 500 000 грн на користь ТОВ "Тедіс-Україна" з призначенням платежу "договір переведення боргу від 09.10.2018" Проте, вже 19.12.2018 згідно листа ТОВ "Квартал-Трейдінг" вих. №13 від 19.12.2018 було проведено коригування боргу QУК00000001 Дт631 КТ 631 від 19.12.2018 12:00:00 за результатами якого, суму 10 500 000 грн. було перенесено в рядок "Кредит" та знято з поточно-сальдового обліку сум за договором про переведення боргу за договором поставки.

Короткий зміст відзиву відповідача-1 на апеляційну скаргу, додаткових пояснень та узагальнення їх доводів

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 просив суд апеляційної інстанції, рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідач-1 стверджував, що фінансовий директор позивача - ОСОБА_2 , з урахуванням положень статуту позивача, а також рішення загальних зборів учасників від 10.08.2018, яким її було включено до кола осіб, що мають право представляти інтереси товариства без довіреності, а також укладати та підписувати договори, мала достатні повноваження на укладення оспорюваного договору.

Разом з цим відповідач-1 зауважив, що позивачем не було надано жодного доказу, який би свідчив про обізнаність відповідачів про низький розмір чистих активів станом на кінець попереднього кварталу та про те, що спірний правочин перевищував 50 % їх вартості та необхідності отримання згоди загальних зборів товариства на його укладення.

Крім цього відповідач-1 вважає, що позивачем були вчинені дії, спрямовані на схвалення оспорюваного правочину - договору про переведення боргу від 09.10.2018 про переведення боргу за договором поставки №2-ПТ/13/КК від 02.12.2013, про що свідчить оплата грошових коштів за оспорюваним договором.

В додаткових поясненнях відповідач наголосив, що ним було виконано всі податкові зобов`язання на момент виникнення першої події за договором поставки №2-ПТ/13/КК від 02.12.2013, а саме при відвантаженні товару ТОВ "Квартал-Трейдінг", що підтверджується копією витягу податкової декларації з податку на прибуток підприємств та копією витягу податкової декларації з податку на додану вартість.

Таким чином, за твердженням відповідача-1, отримані ним кошти за договором від 09.10.2018 про переведення боргу за договором поставки №2-ПТ/13/КК від 02.12.2013 були віднесені на закриття дебіторської заборгованості.

Процедура апеляційного провадження у Північному апеляційному господарському суді

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" на рішення господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у справі №910/33/19; призначено справу до розгляду на 01.07.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 розгляд справи відкладено до 06.08.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 у справі №910/33/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/33/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Хрипун О.О., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" на рішення господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у справі №910/33/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Хрипуна О.О., Тарасенко К.В.; призначено справу до розгляду на 09.09.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 розгляд справи відкладено до 19.09.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 у справі № 910/33/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/33/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" на рішення господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у справі №910/33/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І.; розгляд справи ухвалено здійснювати за раніше визначеною датою та часом (19.09.2019 14:10 год).

Склад суду неодноразово змінювався.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 у справі №910/33/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/33/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" на рішення господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у справі №910/33/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Михальської Ю.Б.; призначено справу до розгляду на 04.03.2020.

В судове засідання, яке відбулося 04.03.2020 з`явилися представники сторін, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг".

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи

09.10.2018 між позивачем та відповідачами укладено договір про переведення боргу за договором поставки № 2-ПТ/13/КК від 02.12.2013, згідно з умовами якого сторони підтверджують, що між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір поставки № 2-ПТ/13/КК від 02.12.2013, за яким станом на дату укладення цього договору заборгованість відповідача-2 перед відповідачем-1 за договором поставки складає 54139865,27 грн. основного боргу.

Відповідно до умов п. 2 договору про переведення боргу відповідач-2 переводить свій борг перед відповідачем-1 за договором поставки в розмірі 54139865,27 грн. на позивача, як нового боржника, внаслідок чого останній приймає права та обов`язки покупця за договором поставки, у тому числі обов`язок по сплаті суми основного боргу за вказаним договором у розмірі 54139865,27 грн.

Право вимоги до позивача щодо сплати основного боргу за договором поставки в сумі 54139865,27 грн виникає у відповідача-1 з моменту набрання чинності цим договором (п. 4 договору про переведення боргу).

Згідно з п. 5 договору про переведення боргу відповідач-1 не заперечує проти заміни відповідача-2 позивачем у договорі поставки та надає безумовну згоду на переведення боргу в розмірі 54139865,27 грн у порядку та на умовах, визначених цим договором.

За умовами п. 10 договору про переведення боргу останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, наявною у матеріалах справи копією договору про переведення боргу.

Пунктами 4.24 - 4.29 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" визначено виконавчим органом товариства є дирекція товариства, яка складається з двох членів - генерального директора та фінансового директора. Дирекція товариства діє згідно з чинним законодавством України, статутом товариства, вирішує всі питання діяльності товариства за винятком віднесених до компетенції загальних зборів. Будь-які рішення, що приймаються від імені товариства, вважаються належним чином підписаними (укладеними, такими, що вступили в силу) при підписанні генеральним директором та фінансовим директором разом.

З тексту спірного договору про переведення боргу слідує, що від імені позивача він підписаний лише Ноткіною І.І., яка є фінансовим директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг". Вказане на думку позивача є перевищенням повноважень Ноткіної І.І., оскільки в силу положень статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг", вказаний договір мав бути підписаний фінансовим та генеральним директором спільно. Крім того, за твердженням позивач, вказаний правочин є значним, оскільки перевищував 50 % вартості чистих активів балансу його товариства, тому повинен був укладатися тільки за попередньою згодою загальних зборів, чого в порушення ч.2 ст.44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" зроблено не було.

Таким чином позивач вважає, що дії фінансового директора ОСОБА_2 не відповідали внутрішній волі позивача, що стало причиною виникнення даного спору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" відмовлено.

Позиція Північного апеляційного господарського суду

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг", а доводи скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Статтею 203 Цивільного кодексу України, передбачено загальні вимоги, додержання яких є для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, чинним законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Таким чином для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Тобто, виходячи з наведених приписів позивач, звертаючись із даним позовом до суду з вимогою про визнання недійсним договору зобов`язаний довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.13 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Згідно із ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

В силу вимог ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

За приписами ст. ст. 627, 628 Цивільного України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського України договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Згідно із ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Виходячи з підстав оспорення договору, що стосуються наявності у ОСОБА_2 повноважень на підписання договору про переведення боргу, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, відхиляючи аргументи та вимоги апеляційної скарги ТОВ "Квартал-Трейдінг" з огляду на наступне.

10.08.2018 відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарума-Трейдінг", рішення яких оформлені протоколом загальних зборів учасників №10/08/18 від 10.08.2018.

Порядок денний зборів містив, зокрема, пункт 8: Про включення до кола осіб, що мають право представляти Товариство без довіреності, у тому числі заключати договори, тощо.

Відповідно до протоколу №10/08/18 загальних зборів учасників ТОВ "Дарума-Трейдінг" були прийняті, зокрема, наступні рішення:

- по пункту 8 порядку денного - включити ОСОБА_2 до кола осіб, що мають право представляти ТОВ "Квартал-Трейдінг" без довіреності, в тому числі підписувати договори, тощо.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 25.12.2018 відносно ТОВ "Квартал-Трейдінг", ОСОБА_2 зазначена як особа, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність будь-яких обмежень щодо представництва від імені юридичної особи або фізичної особи-підприємця у даній виписці відносно ОСОБА_2 не значиться, будь-яких обмежень щодо представництва від імені ТОВ "Квартал-Трейдінг" стосовно ОСОБА_2 , в тому числі щодо необхідності підписувати договори разом із генеральним директором ТОВ "Квартал-Трейдінг" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачем станом на дату укладення договору внесено не було.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п.4.24-4.26 Статуту ТОВ "Квартал-Трейдінг" виконавчим органом Товариства є Дирекція Товариства, яка складається з двох членів - Генеральний директор та Фінансовий директор. Дирекція Товариства діє згідно з чинним законодавством України, цим Статутом вирішує всі питання діяльності Товариства за винятком віднесених до компетенції Загальних зборів учасників. Загальні збори учасників можуть винести рішення про передачу частини повноважень що належать їм, до компетенції Дирекції. Будь-які рішення, що приймаються від імені Товариства, вважаються належним чином підписаними (укладеними, такими, що вступили в силу) при підписанні Генеральним директором та Фінансовим директором разом.

Відповідно до п.4.29. Статуту ТОВ "Квартал-Трейдінг", дирекція (члени дирекції) виконує зокрема такі функції: представляє інтереси Товариства у відносинах з усіма підприємствами, організаціями та громадянами; має право без довіреності виконувати всі дії від імені Товариства, виступає від його імені в державних органах, а також у судових органах, вирішує всі питання фінансово-господарської діяльності Товариства за винятком тих, що належать до виключної компетенції Загальних зборів Товариства; укладає договори, контракти, вчиняє інші правочини, у тому числі зовнішньоекономічні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, зокрема з тим, що зі змісту п.4.29 Статуту як Дирекція (у складі двох членів разом), так і кожний з членів Дирекції окремо має право укладати контракти, договори, вчиняти інші правочини, при цьому зміст п.4.26 Статуту не вказує на протилежне, оскільки в ньому йдеться про будь-які рішення, що приймаються від імені Товариства, а не безпосередньо та однозначно про договори, контракти, правочини. На таке тлумачення положень Статуту вказує іменник "рішення" та дієслово "приймається", що не є застосовними в правовому полі по відношенню до договорів (контрактів, правочинів), адже останні укладаються (вчиняються), а не приймаються як рішення.

Таким чином, суд першої інстанції на підставі власної оцінки вищевказаних доказів, а саме з урахуванням положень п.4.29 Статуту ТОВ "Квартал-Трейдінг" та за умови внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей, що ОСОБА_2 має право на вчинення від імені Товариства юридичних дій без довіреності, у тому числі підписувати договори, дійшов правомірного висновку, що ОСОБА_2 як фінансовий директор мала повноваження на одноосібне укладення від імені ТОВ "Квартал-Трейдінг" оспорюваного договору переведення боргу.

Згідно із ч.1 ст.44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" статут товариства може встановлювати особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини).

Колегія суддів вважає зазначити, що Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (надалі - Закон), на відміну від Закону України "Про акціонерні товариства", не містить визначення поняття "значний правочин", натомість, нормативний зміст ч.1 ст.44 Закону вказує на можливість визначення в Статуті Товариства ознак значного правочину в залежності від вартості предмета правочину та інших критеріїв.

До Статуту ТОВ "Квартал-Трейдінг" не включено положень щодо визначення критеріїв значного правочину, та, відповідно, відсутній і особливий порядок надання згоди органом Товариства (п.п.14 п.4.3 Статуту) як уповноваженим органом на його вчинення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 44 Закону рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 % вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього кварталу, приймаються виключно загальними зборами учасників.

Згідно ч. 3 ст. 46 цього ж Закону до відносин щодо схвалення значного правочину застосовується також правило абзацу другого частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України.

За правилами вимог абз. 2 ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Всупереч вимогам ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що доводи позивача про те, що до часу укладення правочину ним було надано відповідачу-1 статут його товариства, не свідчить про те, що ним також було доведено відповідачу-1 інформацію розмір чистих активів станом на кінець попереднього кварталу та, що спірний правочин про переведення боргу перевищував 50 % їх вартості. Тому посилання позивача, пов`язані обмеженнями у зв`язку з укладенням значного правочину, не мають юридичної сили.

Крім цього, зазначені обставини досліджувалися в межах розгляду господарської справи № 916/40/19.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 у справі №910/9823/17.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом досліджено всі обставини справи та вірно враховано ОСОБА_2 , при укладені оспорюваного договору, діяла саме в інтересах ТОВ "Квартал-Трейдінг" в межах наданих їй товариством повноважень, за повної обізнаності та сприяння учасників позивача. Крім того колегія суддів зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи фактичні дії сторін свідчать про їх дійсні наміри з настання реальних правових наслідків за спірним договором, що підтверджується фактично повним виконання умов договору сторонами.

Таким чином доводи скаржника по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Інші аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведене вище.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у справі № 910/33/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції та до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" на рішення господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у справі №910/33/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал-Трейдінг" залишити без задоволення, рішення рішення господарського суду міста Києва від 24.04.2019 у справі № 910/33/19 - без змін.

Матеріали справи №910/33/19 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.03.2020.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

Ю.Б. Михальська