ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року

м. Черкаси справа № 925/1429/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., із секретарем Дяченко Т.В. за участю представників: позивача - не з`явився, відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до Фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича про стягнення 38138,39 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 38 138,39 грн. заборгованості за надані телекомунікаційні послуги по договорам: №1.10793939 від 05.05.2008; № 4275110/1.10793939 від 29.05.2008 та № 1.10793939 від 05.05.2008 про надання послуг мобільного зв`язку з яких: 28 089,39 грн основного боргу, 1 531, 00 грн 3% річних, 3 709,00 грн інфляційних та 4 809,00 грн пені.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов укладених з позивачем договорів щодо повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг.

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (без виклику) сторін.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про перенесення судового засідання через незадовільний стан його здоров`я, відзиву на позов до суду не подав.

Явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалася. Відтак, суд перешкод у розгляді справи не вбачає.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Згідно п.1.2 і п.1.3 Статуту Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», затвердженого Загальними зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» на підставі Протоколу №38 від 28.04.2017, у Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» було перейменовано Приватне акціонерне товариство «МТС Україна», в яке перейменовано зі зміною типу назви Товариства Закрите акціонерне товариства «Український мобільний зв`язок», що створене шляхом перетворення Українсько-германсько-голандсько-датського спільного підприємства «Український мобільний зв`язок» в Україні.

Позивач - Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» є правонаступником Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна» ().

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем були укладені договори про надання послуг мобільного зв`язку, а саме:

- № 1.10793939 від 05.05.2008 на номер телефону НОМЕР_1 ;

- № 4275110/1.10793939 від 29.05.2008 на номер телефону НОМЕР_2 ;

- № 1.10793939 від 05.05.2008 на номер телефону НОМЕР_3 (далі - Договори), відповідно до умов яких була досягнута згода з усіх істотних умов.

Відповідно до Договору № 1.10793939 від 05.05.2008, відповідачем додатково були замовлені наступні послуги:

- Міжнародна лінія.

- Моя сім`я (2 номери).

- Міжнародний роумінг

- SMS.

- Переадресування дзвінка.

- GRPS - послуги WAP, MMS, Інтернет, Гілер. NЕТ, Оnline TV.

- Вам дзвонили!

- Є зв`язок.

- Додатковий пакет мережі.

- Переадресація встановлена оператором.

Згідно Договору № 4275110/1.10793939 від 29.05.2008 відповідачем додатково були замовлені наступні послуги:

- SMS.

- Моя сім`я (2 номери).

- Переадресування дзвінка.

- Вам дзвонили!

- Є зв`язок.

- Переадресація встановлена оператором.

Відповідно до Договору № 1.10793939 від 05.05.2008 відповідачем додатково були замовлені наступні послуги:

- SMS

- Моя сім`я (2 номери).

- Переадресування дзвінка.

- Вам дзвонили!

- Є зв`язок.

- Переадресація встановлена оператором.

Судом встановлено, що умови вказаних вище Договорів є аналогічними, відмінність і відрізняються лише номерами телефону.

За умовами п.1.1. Договорів, позивач зобов`язався надавати замовлені відповідачем згідно з договором послуги мобільного зв`язку в межах України на підставі ліцензії серії АВ №546038 від 17.06.2010. Міжнародний телефонний зв`язок здійснювався з країнами, що визначалися за вибором позивача.

Відповідно до п.1.2. Договорів, загальні умови та порядок надання послуг встановлюються згідно законодавства, регламентуються Умовами користування, які є невід`ємною частиною цього Договору.

П.1.3. Договорів передбачає, що надання послуг за цим Договором починається після внесення відповідачем на підставі відповідного рахунку оператора повної суми первинного авансу та його зарахування на особовий рахунок відповідача.

Згідно п.3.1 Договорів, відповідачу надається один особовий рахунок, на підставі якого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у відповідача номерами телефонів.

З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу у білінговій системі було присвоєно особовий рахунок № 1. 10793939.

У зв`язку з переходом на нову білінгову систему, позивач присвоїв відповідачу новий особовий рахунок № НОМЕР_4 .

Факт відповідності автоматизованої системи розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OOS (версія ПЗ - 4.7.1) державним стандартам у період із 01.02.2017 по 01.02.2018 підтверджується Сертифікатом відповідностей № UA1.153.0006388-15 від 06.02.2015.

Згідно п. 2.4.2. Договорів, фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена відповідачем.

За умовами п. 3.5 Договорів, облік переліку й обсягу споживання послуг ведеться автоматично за допомогою програмних засобів.

Факт та вартість надання послуг підтверджується Звітом по історії балансу за заданий період від 24.10.2018 по особовому рахунку № НОМЕР_4 абонента сформованого за допомогою Автоматизованої системи розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OOS та рахунком за телекомунікаційні послуги, а саме:

- рахунок № НОМЕР_5 від 30.09.2017 на загальну суму 28 166.71 грн;

- рахунок № НОМЕР_6 від 31.12.2017 на загальну суму 28 089.39 грн.

Відповідно до п.3.1 Договорів, розрахунковим періодом є поточний календарний місяць.

П.2.4.2. Договорів сторони узгодили, що відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі мобільного зв`язку позивача по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку.

П.3.3. Договорів передбачено, що за наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь - якому разі до моменту фактичного використання авансу.

У строк, передбачений Договорами сума оплачена відповідачем не була, на підставі чого перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 28 089,39 грн.

26.01.2018 позивач відповідачу направляв претензію за №С26/01 із розрахунком заборгованості та вимогою її оплатити, яка відповідачем була залишена без реагування.

П.4.3 Договорів сторони домовились, що за несвоєчасну оплату рахунків відповідач сплачує пеню в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, якщо діючим законодавством не передбачено іншого розміру пені.

Позивачем відповідачу нараховано пеню в розмірі 4 809 грн.

Також, позивач в порядку положень ст.625 ЦК України нарахував відповідачу 3 709 грн. втрат внаслідок інфляції та 1 531 грн 3% річних.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 901, 902 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Розмір такої оплати визначений у договорі.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочен ня, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст.1 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційна послуга (послуга) - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій; рухомий (мобільний) зв`язок - електрозв`язок із застосуванням радіотехнологій, під час якого кінцеве обладнання хоча б одного із споживачів може вільно переміщатися в межах усіх пунктів закінчення телекомунікаційної мережі, зберігаючи єдиний унікальний ідентифікаційний номер мобільної станції.

Згідно ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Ст.63 Закону України "Про телекомунікації" передбачені умови надання телекомунікаційних послуг: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Ст.68 Закону України "Про телекомунікації" визначено, щшо розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Відповідно до абз.4 п.3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, автоматизована система розрахунків за послуги (білінгова система) - сукупність технічних і програмних засобів, що виконують функції з тарифікації, розрахунку платежів за надані послуги. формування платіжних документів для абонентів тощо.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладених договорів: №1.10793939 від 05.05.2008; № 4275110/1.10793939 від 29.05.2008 та № 1.10793939 від 05.05.2008 про надання послуг мобільного зв`язку. Ці договори виходячи з їх умов, є договорами надання послуг. Свої зобов`язання за вказаними договорами позивач виконав належним чином та надав послуги, що підтверджується довідковою інформацією про надані послуги за період з 01.09.2017 по 01.08.2018 із зазначенням: типу сервіса; напрямку; кількості секунд; номеру телефона; тарифної зони; тарифного часу; тарифного пакету.

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг на умовах цих договорів.

Однак відповідач, в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530, 903 ЦК України свої зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг належним чином не виконав, заборгувавши позивачу на час розгляду справи 28 089,39 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити нараховані позивачем 1531,00 грн. 3% річних, та 3709,00 грн. втрат внаслідок інфляції.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та п. 4.3. договорів позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 4809,00 грн.

Суд, дослідивши поданий позивачем розрахунок вважає його вірним, і таким, що підлягає до стягнення у заявлених сумах.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позивачем заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича (РНОКПП НОМЕР_7 ; АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (; вул.Лейпцизька,15, м.Київ, 01601) - 28 089,39 грн (двадцять вісім тисяч вісімдесят дев`ять грн) боргу; 1 531, 00 грн (одна тисяча пятсот тридцять одна грн) 3% річних; 3 709,00 (три тисячі сімсот дев`ять грн) грн втрат внаслідок інфляції; 4 809,00 грн (чотири тисячі вісімсот дев`ять грн) пені та 1 921 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено і підписано 16.03.2020

СУДДЯ К.І. Довгань