12 березня 2020 року
Справа № 914/836/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткач І.В. - головуючий, Губенко Н.М., Кролевець О.А.
за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,
представників учасників справи:
позивача - не з`явилися,
відповідача - Лисенко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державного комунального підприємства "Стебниктеплокомуненерго"
про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат
у справі №914/836/19
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Державного комунального підприємства "Стебниктеплокомуненерго"
про стягнення заборгованості
та за зустрічним позовом Державного комунального підприємства "Стебниктеплокомуненерго"
до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
про визнання недійсними пунктів договору,
Постановою Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №914/836/19 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 та рішення Господарського суду Львівської області від 23.07.2019 у справі №914/836/19 залишено без змін.
У відзиві на касаційну скаргу Державне комунальне підприємство "Стебниктеплокомуненерго" зазначило попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу у суді касаційної інстанції та вказало, що остаточна сума буде підрахована після розгляду цієї справи судом касаційної інстанції, оскільки встановити об`єм правової роботи на момент підготовки відзиву неможливо.
02 березня 2020 року відповідач за первісним позовом звернувся до Верховного Суду з клопотанням про стягнення з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на свою користь 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у Верховному Суді під час розгляду касаційної скарги позивача (клопотання отримане Судом 05.03.2020).
До клопотання Державне комунальне підприємство "Стебниктеплокомуненерго" додало належним чином засвідчені копії:
- договору про надання правової допомоги №1705/19-1 від 17.05.2019,
- додаткової угоди від 03.01.2020 до договору про надання правової допомоги №1705/19-1 від 17.05.2019,
- мінімальних ставок Адвокатського об`єднання "АЙЕМПАРТНЕРС" на 2019 рік від 09.01.2019 та протоколу №0901/19 від 09.01.2019 засідання Ради партнерів Адвокатського об`єднання "АЙЕМПАРТНЕРС",
- деталізованого акта №02/03/20 від 02.03.2020 про надання правової допомоги згідно з договором,
- рахунку №02/03/20 від 02.03.2020 Адвокатського об`єднання "АЙЕМПАРТНЕРС" та
Розглянувши клопотання відповідача про ухвалення додаткового судового рішення, Суд вважає за необхідне його задовольнити з огляду на таке.
Згідно з приписами статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з частиною 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.5 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Письмового клопотання про зменшення витрат Державного комунального підприємства "Стебниктеплокомуненерго" на оплату правничої допомоги адвоката у зв`язку з їх неспівмірністю позивач не подав.
Заперечення представника Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" щодо заявленого відповідачем розміру витрат, понесених на правову допомогу, висловлені у судовому засіданні суду касаційної інстанції, Суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Посилання представника позивача на умови п.2.8 договору про надання правової допомоги №1705/19-1 від 17.05.2019, укладеного між Державним комунальним підприємством "Стебниктеплокомуненерго" та Адвокатським об`єднанням "АЙЕМПАРТНЕРС", згідно з яким для надання професійної правничої допомоги відповідачу адвокатське об`єднання призначило адвоката Білецьку Мар`яну Олегівну, не спростовує факту надання правової допомоги відповідачу адвокатами, які входять до складу Адвокатського об`єднання "АЙЕМПАРТНЕРС". Крім того, у цьому ж пункті договору зазначено, що для надання правової допомоги клієнту (відповідачу) адвокатське об`єднання має право призначити іншого адвоката. Повноваження адвоката Сливки В.В., який представляв інтереси відповідача у суді касаційної інстанції, підтверджуються наявним у справі ордером №1012769 від 11.02.2020, виданим на підставі договору про надання правової допомоги №1705/19-1 від 17.05.2019.
Наданий відповідачем протокол №0901/19 від 09.01.2019 засідання Ради партнерів Адвокатського об`єднання "АЙЕМПАРТНЕРС, яким затверджено мінімальні ставки Адвокатського об`єднання "АЙЕМПАРТНЕРС" на 2019 рік, не суперечить змісту додаткової угоди від 03.01.2020 до договору про надання правової допомоги №1705/19-1 від 17.05.2019. Посилання представника позивача на те, що ці ставки стосуються лише 2019 року є безпідставним та невмотивованим. Аналогічне стосується і твердження представника позивача про можливість відповідача самостійно представляти свої інтереси у суді з огляду на усталеність судової практики з вирішення подібної категорії спорів.
Отже, представник позивача у судовому засіданні суду касаційної інстанції не навів переконливих аргументів про неспівмірність заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Клопотання Державного комунального підприємства "Стебниктеплокомуненерго" задовольнити.
3. Видачу наказу доручити Господарському суду Львівської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І. Ткач
Судді Н. Губенко