ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" березня 2020 р.м. Хмельницький Справа № 924/1925/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., при секретарі судового засідання Мельницькій Н.О, розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Шепетівкагаз", м.Шепетівка Хмельницької області на рішення приватного виконавця Пилипчука В.Г., м. Київ по справі

за заявою Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця" в особі регіональної філії „Південно-Західна залізниця", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області

про порушення справи про банкрутство

Представники сторін:

від скаржника (боржника): Васильченко В.О. - згідно ордеру №1006553 від 18.02.2020р.;

від кредитора (стягувача): не з`явились;

від приватного виконавця: не з`явились.

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Обставини справи. Ухвалою суду від 16.01.2016 року було порушено провадження у справі №924/1925/15 про банкрутство ПАТ по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Бойка С.В., призначено попереднє засідання у справі.

Ухвалою суду від 07.06.2016р. затверджено реєстр вимог кредиторів до боржника, визначено дату проведення перших зборів кредиторів та призначено підсумкове судове засідання.

Ухвалою суду від 06.02.2017р. затверджено мирову угоду укладену 17.06.2016р. між боржником - ПАТ "Шепетівкагаз" та кредиторами, припинено провадження у справі №924/1925/15. Ухвала набрала законної сили.

27.02.2020р. на адресу господарського суду області надійшла скарга Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка () №04-в-19 від 27.02.2019р. на рішення приватного виконавця, згідно якої скаржник просить визнати неправомірними рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. прийняті ним у виконавчому провадженні №61181405, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2020р.; постанову про арешт коштів боржника від 05.02.2020р.; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 05.02.2020р.; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 05.02.2020р. Просить зобов`язати приватного виконавця усунути допущені порушення (поновити порушені права заявника) шляхом повернення ПрАТ «Шепетівкагаз» (код 03361394) грошових коштів в сумі 377 345,76 грн., а саме: на розрахунковий рахунок № UA 41 НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» - в сумі 345 145,27 грн.; на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ХФ АТ КБ «Приватбанк» - в сумі 32 200,49 грн., а також стягнути на користь заявника понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні та у поданій скарзі, скаржник зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пилипчуком В.Г. порушено вимоги чинного законодавства, а також права та законні інтереси права ПрАТ „Шепетівкагаз", оскільки процесуальним законом та спеціальним законодавством не передбачено примусового виконання ні мирової угоди укладеної у справі про банкрутство, ні ухвали про затвердження такої мирової угоди. Відтак, Ухвала Господарського суду Хмельницької області від 06.02.2017 року щодо затвердження мирової угоди у справі №924/1925/15 не є виконавчим документом в розумінні п.2.ч.1.ст.3 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що згідно ч.1.ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішення може бути розпочате виконавцем виключно на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, вважає протиправними рішення приватного виконавця Пилипчука В.Г. оформлені постановами від 05.02.2020 року про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат. Таким чином, рішення приватного виконавця прийняті у виконавчому провадженні №61181405 у формі зазначених вище постанов підлягають визнанню неправомірними. Наслідком прийнятих неправомірних рішень є списання належних ПРАТ «Шепетівкагаз» (код 03361394) грошових коштів з розрахункового рахунку № UA НОМЕР_3 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 345 145,27 грн. та з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в ХФ Ат КБ «Приватбанк» в сумі 377 345,76 грн., а також їх подальший переказ на розрахунковий рахунок приватного виконавця. Просить суд зобов`язати приватного виконавця повернути зазначені кошти.

Стягувач (кредитор) - ПАТ НАК „Нафтобаз України", приватний виконавець Пилипчук В.Г. та інші кредитори в судове засідання не з`явились, повноважних представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

На адресу суду 10.03.2020р. стягувач (кредитор) - ПАТ НАК „Нафтобаз України", надіслав заперечення №39/3-193-20 від 05.03.2020р. на скаргу боржника, згідно яких вказав, що скарга підлягала залишенню без розгляду у зв`язку із пропуском боржником строку на оскарження дій приватного виконавця. Заперечив щодо її задоволення, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди відповідно до ст.. 193 ГПК України є виконавчим документом та містила всі необхідні реквізити. Зазначив, зо кредитор для захисту своїх прав вправі був пред`явити ухвалу до примусового виконання. Звертає увагу, що відповідно до законодавства мирова угода у справі про банкрутство визнається як новація зобов`язання боржника перед кредиторами. Вказує, що оскільки умови мирової угоди та графік погашення заборгованості не виконано, то кредитор в межах строку пред`явлення виконавчого документу звернувся до приватного виконавця. Тобто дії приватного виконавця по відкриттю виконавчого провадження та виконання ухвали суду від 06.02.2017р. відповідають вимогам чинного законодавства. Акцентував, що повернення стягнутих коштів може бути реалізовано лише в рамках процедури повороту виконання, підстави для застосування якого наразі відсутні.

Приватний виконавець Пилипчук В.Г. вимог ухвали суду від 02.03.2020р. не виконав, витребуваних документів не подав.

З огляду на те, що, відповідно до ст.. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає на належне розглянути справу за наявними матеріалами.

При розгляді скарги на дії приватного виконавця судом встановлено та враховується наступне.

Конституцією України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (ч. 4 ст. 13, ч.1 ст. 55, п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою приватного виконавця Пилипчука В.Г. про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2020 року, ВП № 61 181405 відкрито виконавче провадження з виконання ухвали № 924/1925/15, виданої 06.02.2017 року Господарським судом Хмельницької області щодо затвердження мирової угоди у справі №924/1925/15.

Постановою приватного виконавця Пилипчука В.Г. про арешт коштів боржника від 05.02.2020 року, ВП № 61181405 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах), що належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 377 345,76 грн.

Постановою приватного виконавця Пилипчука В.Г. про стягнення з боржника основної винагороди від 05.02.2020 року, ВП №61181405 стягнуто з боржника основну винагороду у сумі 34284,16 грн.

Постановою приватного виконавця Пилипчука В.Г. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 05.02.2020 року, ВП №61181405 визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 220,00 грн.

Згідно банківських виписок щодо руху грошових коштів по рахунку з рахунків ПрАТ «Шепетівкагаз» в банківських установах відбулось списання коштів а саме:

із рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» UA НОМЕР_4 було списано кошти у сумі 345 145,27 грн.Кошти були переказані на рахунок приватного виконавця Пилипчука В.Г. згідно платіжного доручення №61181405 від 06.02.2020 року. Призначення платежу: «Ч/О по ПВ№61181405від05,02,2020_ЗалДоСп 32200,49 грн_Ст3Г ВП№61181405 ГС ХмельнОБл Сп№924/1925/15 від 06,02,2017».

із рахунку в ХФ АТ КБ «Приватбанк» UA 503 1540 5000 0026 6478 2700 01 було списано кошти у сумі 377 345,76 грн. Кошти були переказані на рвхунок приватного виконавця Пилипчука В.Г. згідне платіжного доручення № K.0207GNBFC від- 07.02.2020 року. Призначення платежу «Опл. 377345.76р, ПТ№от05,02,2020р, 924/1925/15 от 06-02-2017Р.-на осн.док.ВК №200206PBNKI12.

В подальшому, на рахунок ПрАТ «Шепетівкагаз» в ХФ АТ КБ «Приватбанк» (№ НОМЕР_2 ); згідно платіжного доручення № 543 від 10.02.2020 року, ОСОБА_1 було повернуто 345 145,27 грн. (призначення платежу «повернення надмірно стягнутих коштів по ВП№61181405 згідно ВД№924/1925/15 від 06.02.2017»).

Згідно з ст.7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (діяв на час укладення мирової угоди по справі та до 21.10.2019р.), щодо боржника застосовуються судові процедури банкрутства, зокрема мирова угода.

Під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами (ст.77 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Відповідно до ст. 79 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

Статтею 81 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що з дня затвердження мирової угоди боржник приступає до погашення вимог кредиторів згідно з умовами цієї мирової угоди. Затвердження господарським судом мирової угоди є підставою для закриття провадження у справі про банкрутство.

Наслідки невиконання боржником мирової угоди визначені ст. 82 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Так у відповідності до приписів ч. 9 ст. 82 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою. У разі відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство цього ж боржника обсяг вимог кредиторів, щодо яких було укладено мирову угоду, визначається в межах, передбачених зазначеною мировою угодою.

Отже приписами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які є спеціальними у даній справі, було передбачено право кредитора захистити свої права у випадку невиконання боржником мирової угоди.

З огляду на зазначене, судом звернуто увагу, що невиконання боржником зобов`язань по мировій угоді, затвердженій господарським судом у справі про банкрутство, є підставою для пред`явлення кредиторами своїх вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою.

При цьому суд відзначає, що Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на відміну від справ позовного провадження, ухвали по яким є виконавчими документами і повинні відповідати вимогам ст. 193 ГПК України та ч.1,2 ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження", не передбачено примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справах про банкрутство.

Суд відзначає, що мирова угода у справі про банкрутство є новацією зобов`язання боржника перед кредиторами та відповідною процедурою в ході провадження у справі про банкрутство, передбачає право кредиторів захистити свої інтереси в обсязі, передбаченому цією мировою угодою. При цьому з огляду на новацію основного зобов`язання, первісне зобов`язання боржника припиняється.

Також слід відзначити, що на відміну від загального позовного провадження, у відповідності до якого ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", мирова угода затверджена у справі про банкрутство не є виконавчим документом та наслідки її невиконання передбачені п.9 ст. 82 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто у разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою.

До того ж суд відзначає, що у відповідності до п. 6 ст. 82 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мирова угода може бути розірвана в разі невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів в межах провадження справи про банкрутство.

Судом також враховуються висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №7/17-2087-2011.

Таким чином, доводи АТ „НАК „Нафтогаз України" щодо правомірності пред`явлення ухвали про затвердження мирової угоди у процесі банкрутства до примусового виконання, судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищенаведеним.

Згідно зі ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, суд вважає, що діями державного виконавця порушуються права та охоронювані законом інтереси скаржника.

З огляду на що, дії приватного виконавця Пилипчука В.Г., пов`язані з винесенням постанов про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2020 року, ВП № 61, про арешт коштів боржника від 05.02.2020 року, ВП № 61181405, необхідно визнати неправомірними.

Щодо визнання неправомірними постанов про стягнення з боржника основної винагороди від 05.02.2020 року, ВП №61181405, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 05.02.2020 року, ВП №61181405. та зобов`язання приватного виконавця поновити порушене право заявника, зокрема шляхом повернення ПрАТ «Шепетівкагаз» (код 03361394) грошових коштів в сумі 377 345,76 грн., а саме: на розрахунковий рахунок №UA 41 НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» - в сумі 345 145,27грн.; на розрахунковий рахунок №UA 503 1540 НОМЕР_5 , відкритий в ХФ АТ КБ «Приватбанк» - в сумі 32 200,49грн., судом враховано наступне.

Частиною першою статті 340 ГПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» установлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові №910/22695/13 від 16.01.2019р.

Судом також звернуто увагу, що мирова угода в процедурі банкрутства певною мірою набуває публічного характеру. Адже, після порушення справи про банкрутство боржника включається публічний механізм банкрутства, а саме запровадження спеціальних заходів після порушення провадження у справі. Так, вона не може бути розроблена на власний розсуд сторін, закон передбачає обов`язкові умови такої угоди та умови, які не можуть бути включені, а наслідком її невиконання є поновлення провадження у справі.

Крім того, судом зауважено, що провадження у справі №924/1925/15 закрито (припинено), тобто у провадженні господарського суду справа про банкрутство ПрАТ „Шепетівкагаз" не перебуває, а стадії виконання судового рішення у справі №924/1925/15, відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження", щодо боржника не має, тобто рішення та дії приватного виконавця Пилипчука В.Г. носять публічно-правовий характер.

Отже, вимоги щодо оскарження постанов від 05.02.2020р. про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, зобов`язання приватного виконавця повернути грошові кошти, не підлягає розгляду в межах цієї справи за правилами господарського судочинства.

За змістом пункту 1 частини першої статті 175 і пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Отже, зважаючи на характер правовідносин у цій справі, суд вважає, що обґрунтованим є висновок про необхідність розгляду цієї скарги в частині оскарження постанов від 05.02.2020р. про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також в зобов`язанні повернути грошові кошти, в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, провадження з розгляду скарги ПрАТ по газопостачанню та газифікації „Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області №04-в-19 від 27.02.2019р. у справі №924/1925/15 в частині визнання неправомірними постанов про стягнення з боржника основної винагороди від 05.02.2020 року, ВП №61181405, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 05.02.2020 року, ВП №61181405. та зобов`язання приватного виконавця поновити порушене право заявника, зокрема шляхом повернення ПрАТ «Шепетівкагаз» (код 03361394) грошових коштів в сумі 377 345,76 грн., а саме: на розрахунковий рахунок № UA 41 НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» - в сумі 345 145,27 грн.; на розрахунковий рахунок № UA 503 1540 НОМЕР_5 , відкритий в ХФ АТ КБ «Приватбанк» - в сумі 32 200,49 грн. необхідно закрити.

При таких обставинах, скарга Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Шепетівкагаз», м. Шепетівка Хмельницької області на рішення приватного виконавця Пилипчука В.Г. підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 7, 79, 81, 82 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (діяв на час укладення мирової угоди та до 21.10.2019р.), ст.ст. 234, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області №04-в-19 від 27.02.2019р. приватного виконавця Пилипчука В.Г. задовольнити частково.

Визнати неправомірними:

- постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича від 05.02.2020р. про відкриття виконавчого провадження №61181405;

- постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича від 05.02.2020р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №61181405.

Провадження з розгляду скарги ПрАТ по газопостачанню та газифікації „Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області №04-в-19 від 27.02.2019р. у справі №924/1925/15 в решті вимог закрити.

Ухвала оголошена та набрала законної сили 10.03.2020р., а також може бути оскаржена в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 16.03.2020р.

Суддя С.І. Крамар

Віддруковано 10 прим. (надіслати всім реком з повідом.):

1- до справи;

2 - ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця"(01601, вул. Лисенка, 6, м. Київ);

3 - боржнику ПрАТ по газопостачанню та газифікації „Шепетівкагаз" (30400, м. Шепетівка, вул. Економічна, б.29; 30403, м. Шепетівка, вул. Судилківська, 9);

4- Міністерству енергетики та вугільної промисловості України (01601, м.Київ, вул.Хрещатик,30),

5- арбітражному керуючому Бойко С.В. (вул. Козицького, 38, к.304, м.Вінниця, 21050);

6- ПАТ "Укртрансгаз" (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1);

7- ДП "Шепетівкагаз" ПАТ по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (30403, Хмельницька обл., м.Шепетівка, вул. Карла Маркса,7);

8 - ФОП Раєву І.В. ( АДРЕСА_1 );

9- ПАТ НАК "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6);

10 - приватному виконавцю Пилипчуку В.Г. (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 35 В).