Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2020 р. Справа № 906/152/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №4

про стягнення 62 458,67 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 62458,67грн., з яких: 27438,80грн. боргу за поставлену електроенергію у липні 2017 року по договору №4083 від 23.05.06; 24234,71 грн. пені; 2245,52 грн. 3% річних; 8539,64грн. інфляційних.

Ухвалою від 14.02.20 суд відкрив провадження у справі №906/152/20 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 18.02.20, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2006 року між Державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-Західна залізниця" (Акціонерне товариство "Українська залізниця") (постачальник/позивач) та Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №4 (споживач/відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії № 4083 (а.с.16).

Відповідно до умов п.1 Договору постачальник постачає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 150 кВт, а Споживач своєчасно оплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору та Додатками до Договору, що є невід`ємними частинами. Точка продажу електричної енергії встановлюється на межі балансової належності згідно додатку-№5.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору споживач зобов`язаний виконувати умови цього договору.

01.03.2016 сторони уклали додаткову угоду до Договору за якою правонаступником всіх зобов`язань (прав і обов`язків) виробничого підрозділу "Енергозбут" регіональної філії "Південно-Західна залізниця" П/ Г "Укрзалізниця" за Договором є публічне акціонерне товариство "Українська залізниця". У тексті Договору та в усіх додатках до нього повне найменування виробничого підрозділу "Енергозбут" регіональної філії "Південно-Західна залізниця" замінено відповідно на Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №938 від 31.10.18 змінено тип публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та перейменовано в акціонерне товариство "Українська залізниця".

Відповідно до п. 2.1.2 Договору постачальник зобов`язується постачати споживачу електроенергію як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням розділу 6 цього договору ( додаток "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін"; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами .

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу електричну енергію на суму 58438,80 грн. та виставив для оплати рахунок № 4297 від 27.07.2017 за спожиту активну електричну енергію у липні 2017 року (а.с.24).

Відповідно до п.6 додатку 2А до Договору (Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживача) , споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання рахунку - фактури (а.с. 22).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Але відповідач всупереч умовам договору оплату провів частково, тому на день звернення з позовом до суду сума боргу становить 27438,80 грн.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" постачання електроенергії для забезпечення потреб споживачів здійснюється на підставі договору на постачання електроенергії, що укладається між споживачем та електропостачальною організацією.

Частинами 6,7 ст. 276 Господарського кодексу України визначено, шо розрахунки за договорами електропостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до п. 3 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії". Електропостачальник має право, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладеного Договору.

Відповідач надав гарантійний лист № 1408 від 04.09.2018 року в якому гарантував оплату заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 27438,80 грн в термін до 30.11.2018 року включно, однак не виконав цього (а.с.27).

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 27438,80грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.4.2.3 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 24234,71 грн. (а.с.6).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2.3. Договору (відповідальність споживача) встановлено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.4.,2.2.6.,2.2.7. цього Договору, при порушенні термінів відповідно пункту 2.2.4., Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Згідно п.2.2.4 договору, споживач зобов`язався протягом 5 банківських днів на початку нового розрахункового періоду самостійно здійснювати 100% попередню оплату; остаточний розрахунок споживач здійснює самостійно в 5-ти денний термін після отримання рахунку.

Пеня нарахована за період з 01.08.17 по 02.01.20.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.232 п.6 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором,припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, нарахування пені може проводитись за шість місяців починаючи з 02.08.17р. по 01.02.18р., що згідно розрахунку проведеного судом становить 6026,17 грн. і підлягає стягненню.

Згідно із ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, сума 3% річних від простроченої суми за електроенергію становить 2245,52грн., сума інфляційних становить 8539,64грн. (а.с.7-9).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що вказані вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 2245,52грн. 3% річних, 6581,31 грн. інфляційних.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзив на позов та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 42291,80грн., з яких: 27438,80грн. боргу, 6026,17грн. пені, 2245,52грн. річних, 6581,31грн. інфляційних. Вимоги про стягнення 18208,54грн. пені та 1958,33грн. інфляційних не підлягають задоволенню.

Судовий збір в розмірі 1423,30грн. відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №4 (11500, Житомирська область, м.Коростень , вул.Кірова,67А; код 31012147) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680,м.Київ,вул.Тверська,5; код 40075815) - 27438,80грн. боргу, 6026,17грн. пені, 2245,52грн. річних, 6581,31грн. інфляційних, 1423,30грн. судового збору.

3.Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 18208,54грн. пені, 1958,33грн. інфляційних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.03.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)