16 березня 2020 року Справа № 913/64/20
м. Харків Провадження № 3/913/64/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ", м. Нова Каховка Херсонської області
до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 68 847 грн. 32 коп.
без повідомлення (виклику) сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" про стягнення боргу за договором від 12.12.2018 № 26/УС-29/18-508 в сумі 63 384 грн. 60 коп., 3% річних в сумі 510 грн. 15 коп. пені в сумі 4 952 грн. 57 коп., всього 68 847 грн. 32 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором від 12.12.2018 № 26/УС-29/18-508 стосовно своєчасної оплати одержаного товару.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/64/20, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
25.02.2020 на адресу суду від відповідача у справі Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти заявлених вимог заперечує, посилаючись на те, що договір від 12.12.2018 № 26/УС-29/18-508 з боку відповідача підписаний особою, в якої відсутні повноваження укладати договори та, на думку відповідача, у позивача відсутні правові підстави вимагати сплати коштів на підставі доданого до матеріалів справи договору. Згідно п. 13.17.3 Статуту Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" голова Правління від імені Товариства вчиняє правочини, укладає, змінює та припиняє договори (угоди, додаткові угоди), підписує первинні, платіжні, фінансові та інші документи, що складаються в процесі здійснення господарської діяльності Товариства з урахуванням обмежень, встановлених цим Статутом, Положенням про Правління, іншими нормативними документами Товариства. В матеріалах справи відсутні докази, які б дали змогу підтвердити повноваження директора з матеріально-технічного постачання Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на укладання вказаного договору.
Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 16.03.2020.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що 12.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ" та Приватним акціонерним товариством "Сєвєродонецьке об`єднання Азот", з урахуванням протоколу розбіжностей та протоколу врегулювання розбіжностей, укладено договір № 26/УС-29/18-508 (аркуші справи 8-17) та додаткова угода від 28.10.2019 № 1 до додатку № 1 (аркуш справи 18).
Відповідно до п. 2.1 договору Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ" позивач у справі, постачальник за договором, зобов`язався поставити, а Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" відповідач у справі, покупець за договором, зобов`язався прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності (далі за текстом товар) за ціною, в кількості, асортименті, в строки та з якісними характеристиками, вказаними в додатках до договору, які є невід`ємними додатками до договору.
Згідно п. 3.1 договору поставка товару здійснюється за цінами в національній валюті України, які визначені у відповідності з умовами поставки, вказаними в додатках, та включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки і маркування та інші видатки постачальника, пов`язані з поставкою товару. Загальна сума договору з урахуванням ПДВ 20% складає 126 769 грн. 20 коп., у тому числі: ПДВ 20% 21 128 грн. 20 коп. (п. 3.2 договору).
Розрахунки за поставлений товар здійснюються на підставі оригіналу рахунку або фотокопії рахунку постачальника, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в національній валюті України (п. 4.1 договору). Остаточна оплата за поставлений товар здійснюється після проходження вхідного контролю на площадці покупця, за виключенням випадків 100% передоплати (п. 4.2 договору). Умови оплати обумовлюються в додатках до договору (п. 4.3 договору). Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 4.4 договору).
Сторони в п. 5.1 договору узгодили, що поставка товару здійснюється партіями товару. Під партією розуміється переданий на умовах договору товар по одному комплекту товаросупровідних документів. Товар поставляється на умовах поставки, вказаних в додатках до договору, у відповідності з міжнародними правилами Інкотермс, в редакції 2010 року (п. 5.2 договору). Поставка товару здійснюється видами транспорту вказаними в додатках (п. 5.4 договору). Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару (п. 5.9 договору). При поставці автотранспортом датою поставки партії товару вважається дата, яка проставлена в накладній про приймання товару покупцем (п. 5.10 договору).
Підпунктом 10.11.1 п. 10.11 договору врегульовано, що за прострочення остаточного розрахунку покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний календарний день прострочення від суми заборгованості, але не більше 10%.
Договір набирає законної сили з дня його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2019, а в частині взаєморозрахунків, врегулювання спірних питань та виконання зобов`язань до їх повного закінчення (п. 16.1 договору). Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання тих зобов`язань, які залишились невиконаними (п. 16.4 договору).
На виконання зобов`язань за договором відповідач на підставі довіреності від 26.04.2019 № 0444/ХТ уповноважив Товариство з обмеженою відповідальністю "Хім-Трейд" здійснити оплату згідно додатку від 26.04.2019 № 0444/ХТ до договору доручення від 18.02.2019 № 35/ФО/19-03 на суму 63 384 грн. 60 коп. (аркуш справи 19).
Відповідно до п. 1 додатку від 26.04.2019 № 0444/ХТ до договору доручення від 18.02.2019 № 35/ФО/19-03 довіритель Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" доручає, а повірений Товариство з обмеженою відповідальністю "Хім-Трейд" приймає на себе зобов`язання сплатити 63 384 грн. 60 коп. Товариству з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ" за електродвигун (аркуш справи 20).
Після здійсненої передоплати за видатковою накладною від 02.10.2019 № ВП00000550 відбулась поставка товару на загальну суму 126 769 грн. 20 коп. (аркуш справи 22), який одержано представником відповідача економістом Мамотенко І.М. на підставі довіреності від 24.09.2019 № 277 (аркуш справи 23).
Крім того, позивачем за здійсненою господарською операцією відповідачу виписувались податкові накладні від 07.05.2019 № 380, від 02.10.2019 № 912 (аркуші справи 24-27).
Відповідач за одержаний товар у встановлений договором строк не розрахувався, у зв`язку з чим утворився борг в сумі 63 384 грн. 60 коп.
Позивач звертався до відповідача з претензією від 03.12.2019 № 1429 про оплату поставленого товару, яка одержана останнім 11.12.2019, проте відповіді на неї не одержав, борг відповідачем не погашено.
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по оплаті одержаного товару позивачем на підставі п.п. 10.11.1 договору за 98 календарних днів прострочення за період з 23.10.2019 по 28.01.2020 нараховано пеню в сумі 4 952 грн. 57 коп., а відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 510 грн. 15 коп.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.
У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Договір від 12.12.2018 № 27/УС-29/18-508, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Загальні положення про купівлю-продаж визначені главою 54 ЦК України.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За правилами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Матеріалами справи підтверджується факт поставки відповідачу товару та наявність заборгованості в сумі 63 384 грн. 60 коп., проте, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на день розгляду справи не погашена і становить 63 384 грн. 60 коп.
Доводи відповідача стосовно того, що договір з боку відповідача підписано особою, в якої відсутні повноваження на укладання договорів, що на думку відповідача не може бути підставою для зобов`язання відповідача здійснити оплату за одержаний товар, судом відхиляються, оскільки на договорі та протоколі розбіжностей, а також на протоколі узгодження розбіжностей є відтиск печатки підприємства відповідача, цей договір включено до бухгалтерського і податкового обліку відповідача. Разом з тим, відповідачем не доведено незаконного використання його печатки.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.
Відповідна правова позиція також викладена в п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (договорів) недійсними", відповідно до якої наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т.ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.
Виходячи з наявних матеріалів справи, господарський суд дійшов висновку, що надання згоди ТОВ "Хім-Трейд" на здійснення 50% передоплати, внесення передоплати, прийняття товару за видатковою накладною, яка складена на підставі договору від 12.12.2018 № 26/УС-29/18-508, свідчить про фактичне наступне схвалення відповідачем договору від 12.12.2018 № 26/УС-29/18-508.
Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 63 384 грн. 60 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.
Штрафними санкціями відповідно до ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.
Частиною 2 ст. 343 ГК України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.
Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Умовами п.п. 10.11.1 договору передбачено, що за прострочення остаточного розрахунку покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний календарний день прострочення від суми заборгованості, але не більше 10%.
З огляду на те, що факт порушення відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати одержаного товару є доведеним, тобто мало місце порушення відповідачем строків оплати, встановлених у договорі, та враховуючи те, що у договорі передбачено право позивача на нарахування штрафних санкцій як захід відповідальності за порушення строків виконання зобов`язань, позовні вимоги про стягнення пені є обґрунтованими.
Перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені, суд приходить до висновку, що він зроблений вірно, не суперечить умовам договору та чинному законодавству, тому позовна вимоги про стягнення пені в сумі 4 952 грн. 57 коп. за період з 23.10.2019 по 28.01.2020 за 98 днів прострочення є обґрунтованою і підлягає задоволенню в заявленій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 510 грн. 15 коп. за період з 23.10.2019 по 28.01.2020 за 98 календарних днів прострочення.
Судом перевірено розрахунок 3% річних та встановлено, що він є арифметично правильним, тому вимога про стягнення 3% річних є обґрунтованою і підлягає стягненню в сумі 510 грн. 15 коп.
Всього підлягає стягненню 68 847 грн. 32 коп., у тому числі: борг 63 384 грн. 60 коп., пеня 4 952 грн. 57 коп., 3% річних 510 грн. 15 коп.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача в сумі 2 102 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ" до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" про стягнення 68 847 грн. 32 коп. задовольнити в повному обсязі.
2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5, ідентифікаційний код 33270581 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ", Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 35, ідентифікаційний код 39581767 борг в сумі 63 384 грн. 60 коп., пеню в сумі 4 952 грн. 57 коп., 3% річних в сумі 510 грн. 15 коп., судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.
3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

4.Повний текст рішення складено і підписано 17.03.2020.

Суддя А.В. Секірський