ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2812/19
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-28»

на рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2020 проголошене о 13:09:49 суддею Погребною К.Ф., у м. Одесі, повний текст якого складено 20.01.2020

у справі № 916/2812/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»

до Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-28»

про стягнення 36 499,17грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (далі - ТОВ «Інфокс», позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-28» (далі - ЖБК, відповідач) про стягнення 42 699,17 грн. (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 01.11.2019).

Позов обґрунтований тим, що між сторонами 01.11.2000 був укладений договір на послуги постачання та водовідведення №78/1. Позивач зазначає, що відповідач не виконував у повному обсязі свій обов`язок щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за період з 01.05.2018 по 01.09.2019.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції до суду від позивача надійшли письмові пояснення з яких вбачається, що відповідачем частково сплачено борг за спірний період на загальну суму 6 200,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №130 від 18.12.2019, №131 від 19.12.2019, у зв`язку з чим, господарський суд ухвалою від 23.12.2019 закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 6 200,00 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.01.2020 позов задоволено частково, стягнуто з ЖБК «Центральний-28» на користь ТОВ «Інфокс» борг за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 31 815, 18 грн. та судовий збір в сумі 1 674,48 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, однак суд першої інстанції зробив перерахунок основного боргу, у зв`язку з чим, позовні вимоги задовольнив частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ЖБК «Центральний-28» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано і не прийнято до уваги, що усі платежі здійснені після 01.09. 2019 року зараховані в рахунок погашення боргу. Судом були прийняті до уваги лише платіжні доручення, які зазначені в заяві про зменшення позовних вимог.

Також, скаржник зазначає, що судом не враховано, що відповідачем у травні 2018 року були сплачені послуги у сумі 8 773,64 грн. (платіжне доручення №209 від 11.05.2018 року на суму 8 886,58 грн.), за липень 2019 року у сумі 16 065,94 (платіжне доручення №111 від 07.05.2019 року) та часткова заборгованість за серпень 2019 року у розмірі 6 975, 60 грн. (платіжне доручення № 113 від 15.10.2019 року на суму 1 565,26 грн. та платіжне доручення № 118 від 04.11.2019 року на суму 5 000,00 грн.).

Крім цього, на думку відповідача станом на 01.05.2018 року заборгованість за послуги відсутня, що підтверджується ухвалою господарського суду від 06.09.2018 у справі №916/1316/18, і усі поточні платежі, здійсненні з 01.05.2018 року по 01.09.2019 року згідно умов договору повинні були зараховуватись на оплату поточних нарахувань і на погашення заборгованості у період з 01.05.2018 по 01.09.2019 року.

12.03.2020 року до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Інфокс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим в результаті повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин по даній справі, а апеляційну скаргу відповідача необґрунтованою та такою, яка не підлягає задоволенню. Також, позивач відносно платіжних доручень, які на думку відповідача не були прийняті до уваги судом першої інстанції, зазначає наступне.

Платіжне доручення №209 від 11.05.2019 на суму 8 886,58грн. Як вбачається з призначення платежу, дана оплата здійсненна за березень 2018 року, тобто за період, який не відноситься до спірного періоду по даній справі.

Стосовно платіжного доручення №118 від 04.11.2019 на суму 5 000,00грн, то також згідно призначення платежу, дана оплата здійсненна за вересень 2019 року, тобто за період, який не відноситься до спірного періоду по даній справі.

Таким чином, на думку позивача, суд правомірно не враховував дані оплати, в якості погашення заборгованості, яка є предметом спору у даній справі.

Щодо заперечень відповідача про стягнення судового збору, то рішення суду в даній частині відповідає вимогам ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що аргументи викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та безпідставними, а рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2020 повністю відповідає вимогам діючого законодавства, та не спростоване відповідачем.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. Позивач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 01 листопада 2000 року між Комунальним підприємством «Одесводоканал», правонаступником якого є ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (Водоканал) та ЖБК «Центральний - 28» (Абонент) було укладено Договір на послуги з водопостачання та водовідведення (населення) №78/1 (далі-Договір), за умовами якого, Водоканал надає послуги по постачанню питної води по ГОСТ 2874-82 «вода питна» і по прийманню стічних вод (стоків) на об`єкти Абонента у відповідності з додатками №1,2,3, які щорічно до 15 листопада кожного року направляються Водоканалу (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.2 Договору сторони погодили, що Абонент своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, експлуатує та утримує водопровідні і каналізаційні мережі, прибори та пристрої на них в належному порядку у відповідності з встановленими Правилами, перерахованими в п. 2.1 договору і діючим законодавством.

Абонент зобов`язується щомісячно по встановленій формі з 1 по 5 число в письмовому вигляді надавати відомості щодо водоспоживання Абонента і фактичної оплати населенням послуг водокористування за минулий місяць. При їх неподанні в зазначений строк Водоканал здійснює розрахунок послуг водопостачання та водовідведення згідно з «Правилами водокористування» (пп.2.3.8, п.2.3 Договору).

За умовами п. 3.1 Договору облік спожитої води здійснюється за показниками приладів обліку води, що встановлені на об`єктах Абонента у відповідності з даними додатків 1, 2, 3. За відсутності приладів обліку води, тимчасово, до їх встановлення, кількість спожитої води визначається на підставі затверджених у встановленому законом порядку нормативів водоспоживання.

Відповідно до п. 3.2 Договору сторони встановили, що оплата послуг водоспоживання і водовідведення здійснюється щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Водоканалу.

Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, діючих на момент укладення договору, оплата Абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, без зміни інших умов договору. Відомості про зміни діючих тарифів Абонент отримує через засоби масової інформації (друк, телебачення, радіо) (п. 3.3 Договору).

Пунктом 5.3 Договору сторони узгодили, що він укладений строком на 5 років і діє з 01.11.2000 до 01.11.2005. Договір вважається продовженим на наступні п`ять років, якщо до закінчення місяця після закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про зміну чи припинення його дії.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Розрахунок суми боргу за послуги водопостачання та водовідведення у період з 01.05.2018 по 01.09.2019 здійснювались позивачем відповідно до показників приладу обліку води, що підтверджується актами контрольної зйомки показників лічильника №8227 від 18.05.2018, №11606 від 16.05.2019, звітами про водоспоживання за квітень 2018 року, червень 2018 - серпень 2018 року, жовтень 2018року- березень 2019 року, травень 2019 року - серпень 2019 року, а за вересень 2018 року та квітень 2019 року - за середньодобовими витратами за попередні два розрахункові місяці та за тарифами, затвердженими Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг:

з 17.12.2017 відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг від 02.11.2017 №1343, якою встановлені наступні тарифи:

- на централізоване водопостачання у розмірі 9,324 грн. за 1 м3 з ПДВ;

- на централізоване водовідведення у розмірі 6,804 грн. за 1 м3 з ПДВ;

з 13.07.2018 року згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.06.2018 року №597:

- на централізоване водопостачання споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення - 8,65 грн. за 1м3 з ПДВ (10,38 грн. за 1м3 з ПДВ);

- на централізоване водовідведення - 7,43 грн. за 1м3 з ПДВ (8,916 грн. за 1м3 з ПДВ).

згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.10.2018 року №1250 були встановлені наступні тарифи:

- на централізоване водопостачання у розмірі 11,82 грн. 1м3 з ПДВ;

- на централізоване водовідведення у розмірі 10,128 грн. за 1м3 з ПДВ.

Споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (абз.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»).

Позивач зазначає, що заборгованість, відповідача перед позивачем за отримані послуги водопостачання та водовідведення складає 36 499,17грн., з врахуванням часткової оплати відповідачем боргу в розмірі 6 200,00 грн.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що за травень 2018 року відповідачу було нараховано 8 773,64грн., доказів здійснення відповідачем відповідної оплати матеріали справи не містять. За липень 2019 року відповідачу було нараховано та виставлено рахунок на суму 16 065,94 грн. доказів здійснення відповідачем відповідної оплати матеріали справи, також, не містять. За серпень 2019 року відповідачу було нараховано та виставлено рахунок на суму 20 740,86 грн., який відповідач сплатив частково в розмірі 13 765,26 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними доручення №113 від 15.10.2019., №128 від 10.12.2019, №130 від 18.12.2019 та №131 від 19.12.2019, з врахуванням часткової оплати, сума заборгованості відповідача за серпень 2019 року становить 6 975,60 грн.

З врахуванням наведеного вище, приймаючи до уваги, здійсненний судом перерахунок заборгованості та судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги водопостачання та водовідведення за період 01.05.2018 по 01.08.2019 становить 31 815,18грн., у зв`язку з чим, господарський суд правомірно задовольнив позов в цій частині.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що заборгованість за надані послуги позивачем в травні 2018 року у розмірі 8 773,64 грн., липні 2019 року у сумі 16 065,94 грн. та серпні 2019 у розмірі 6 975,60 грн. була сплачена відповідачем платіжними дорученнями № 209 від 11.05.2018, №111 від 07.10.2019, № 113 від 15.10.2019, № 118 від 04.11.2019, у зв`язку з наступним.

Платіжне доручення № 209 від 11.05.2018 відсутнє в матеріалах справи.

Платіжним дорученням №111 від 07.10.2019 відповідач сплатив позивачу за надані послуги за червень 2019 року, що вбачається зі змісту вказаного платіжного доручення, у зв`язку з цим, зазначене платіжне доручення не може бути доказом сплати відповідачем за надані послуги позивачем за липень 2019 року.

Платіжне доручення № 113 від 15.10.2019 було враховано судом при розгляді справи, як часткова оплата відповідачем за надані послуги позивачу за серпень 2019 року.

Платіжне доручення № 118 від 04.11.2019 не може бути враховано судом, як оплата відповідача за надані послуги позивачем за серпень 2019 року, оскільки за змісту вказаного платіжного доручення вбачається, що сума 5 000,00 грн. сплачена за надані послуги за вересень 2019 року (призначення платежу).

Посилання в апеляційній скарзі на справу № 916/1316/18, не доводять відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги за період з 01.05.2018 по 01.09.2019, який є предметом розгляду в даній справі.

Інші, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, спростовуються наявним в матеріалах справи доказами та обставинами встановленими під час розгляду справи в суді, а отже не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що Господарський суд Одеської області ретельно з`ясував всі обставини справи, надав належну оцінку наявним в ній доказам, відтак ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення слід залишити без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-28 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2020 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.