ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" березня 2020 р.Справа № 922/734/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши заяву про забезпечення позову (вх. № 734/20 від 11 березня 2020 року) у справі

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та захисту довкілля України, м. Київ
до першого відповідача - Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект», м. Харків; другого відповідача - державний реєстратор Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зелений Валентин Вікторович, с. Крисіно
про скасування рішень про право власності та визнання права власності,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківська місцева прокуратура № 5 Харківської області, звернувся в інтересах Міністерства енергетики та захисту довкілля України, із позовом до відповідачів, Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект, Державного реєстратора Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зелений Валентин Вікторович про: скасування рішення державного реєстратора Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зелений Валентин Вікторович № 49553248 від 06 листопада 2019 року, на підставі якого зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна 101, а саме нежитлові будівлі: літ. «А-11», загальною площею 9704,5 кв. м., літ. «Б-1», загальною площею 18,7 кв. м. літ. «В-1», загальною площею 16,9 кв. м., літ. «Г-1», загальною площею 34,4 кв. м., літ. «Д-1», загальною площею 41,1 кв. м., літ. загальною площею 9845,5 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, Набережна Гімназійна, будинок 2 за Державним підприємством Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект» (номер запису 34029582 від 05 листопада 2019 року); скасування рішення державного реєстратора Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Зелений Валентин Вікторович № 49553249 від 06 листопада 2019 року, на підставі якого зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна 101, загальною площею 184,1 кв. м., а саме нежитлові будівлі: літ. «А-1», загальною площею 184,1 кв. м., літ. «Б-1», загальною площею 308,4 кв. м. літ. «В-1», загальною площею 174,6 кв. м., літ. «Д-1», загальною площею 60,3 кв. м., літ. «М-1» загальною площею 53,5 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Примерівська, будинок 1 за Державним підприємством Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект» (номер запису 34028022від 05 листопада 2019 року); визнати за державою України в особі Міністерства енергетики та захисту довкілля України право власності на об`єкт нерухомого майна 101, загальною площею 9845,5 кв. м., а саме: нежитлові будівлі: літ. «А-11», загальною площею 9704,5 кв. м., літ. «Б-1», загальною площею 18,7 кв. м. літ. «В-1», загальною площею 16,9 кв. м., літ. «Г-1», загальною площею 34,4 кв. м., літ. «Д-1», загальною площею 41,1 кв. м., літ. загальною площею 9845,5 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, Набережна Гімназійна, будинок 2; визнати за державою України в особі Міністерства енергетики та захисту довкілля України право власності на об`єкт нерухомого майна 101, загальною площею 780,9 кв. м., а саме нежитлові будівлі: літ. «А-1», загальною площею 184,1 кв. м., літ. «Б-1», загальною площею 308,4 кв. м. літ. «В-1», загальною площею 174,6 кв. м., літ. «Д-1», загальною площею 60,3 кв. м., літ. «М-1» загальною площею 53,5 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Примерівська, будинок 1.

Одночасно, з поданням позовної заяви, до суду подано заяву про забезпечення позову, в порядку статей 136 та 137 Господарського процесуального кодексу України (вх. № 734 від 11 березня 2020 року), в якій прокурор просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна 101, а саме: нежитлові будівлі: літ. «А-11», загальною площею 9704,5 кв. м., літ. «Б-1», загальною площею 18,7 кв. м. літ. «В-1», загальною площею 16,9 кв. м., літ. «Г-1», загальною площею 34,4 кв. м., літ. «Д-1», загальною площею 41,1 кв. м., літ. загальною площею 9845,5 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, Набережна Гімназійна, будинок 2 та накласти на об`єкт нерухомого майна 101, а саме нежитлові будівлі: літ. «А-1», загальною площею 184,1 кв. м., літ. «Б-1», загальною площею 308,4 кв. м. літ. «В-1», загальною площею 174,6 кв. м., літ. «Д-1», загальною площею 60,3 кв. м., літ. «М-1» загальною площею 53,5 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Примерівська, будинок 1. В заяві про забезпечення позову прокурор зазначає, що існує реальна і доведена небезпека того, що відповідач в майбутньому може здійснити дії, покликані на поділ спірного майна з метою уникнення невиконання майбутнього рішення суду, що повністю унеможливить виконання рішення суду, позбавить позивача ефективного захисту та поновлення прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість подання заяви про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява.

Розглянувши подану заяву, суд знаходить підстави для її повернення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, в тому числі накладенням арешту на майно.

При цьому, статтею 139 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги до форми і змісту заяви про забезпечення позову. Зокрема, згідно з пунктом 3 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Отже, за приписами чинного процесуального кодексу, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, в системному тлумаченні норм процесуального законодавства, звертаючись із заявою про забезпечення позову, прокурор повинен не тільки обґрунтувати причини звернення із такою заявою, але й підтвердити відповідними доказами. Отже, обов`язковим є подання доказів наявності обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

На противагу зазначеному, прокурором не надано доказів, які б свідчили про те, що першим відповідачем вчиняються будь-які дії, спрямовані на поділ нерухомого майну у м. Харкові (як-то листування із юридичними особами незалежно від форми власності, розміщення оголошення у газеті, тощо). Саме лише посилання в заяві на дії відповідача щодо анагічної реєстрації права власності об`єкта нерухомого майна у м. Львові та його подальший поділ, без підтвердження відповідними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Як визначено частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що прокурором у заяві про забезпечення позову не дотримано пункту 3 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, суд вбачає наявними підстави для повернення вказаної заяви прокурору.

Керуючись статтями 139, 140, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути Керівнику Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області заяву про забезпечення позову (вх. № 734/20 від 11 березня 2020 року).

Ухвалу підписано 13 березня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/734/20