ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

18 березня 2020 року Справа № 926/553/20

Суддя Господарського суду Чернівецької області Байталюк В. Д., розглянувши

заяву стягувача: Приватного підприємства «Регіон-Центр» (58002, м. Чернівці, вул. М. Заньковецької, 16 ідентифікаційний код 32572798)

до боржника: фізичної особи-підприємця Чернюка Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 6700,86 грн

В С Т А Н О В И В :

12.03.2020, приватне підприємство «Регіон-Центр» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Чернюка Олександра Сергійовича заборгованості за типовим договором участі суб`єктів підприємницької діяльності у розрахунках за утримання будинку, прибудинкової території та оплаті комунальних послуг від 01.01.2008 в період з 01.03.2017 по 01.03.2020 в сумі 6700,86 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 справу № 926/553/20 передано на розгляд судді Байталюку В. Д.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд встановив, що заява не відповідає вимогам статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

У заяві про видачу судового наказу заявником не зазначено відомостей про ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України чи його реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності.

Згідно пунктів 4, 5 частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України У заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до укладеного сторонами типового договору від 01.01.2008 боржник займає приміщення загальною площею 82,2 м. кв. Однак, заборгованість розрахована заявником за приміщення площею 150,50 м. кв.

Окрім того, до заяви про видачу судового наказу заявником не додано погоджених сторонами ані вартості, ані обсягу наданих заявником комунальних та експлуатаційних послуг з утримання приміщення боржника за період з 01.03.2017 по 01.02.2020.

Пунктом 1 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

При цьому, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша статті 153 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями. 148,. 150, 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити приватному підприємству «Регіон-Центр» у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Чернюка Олександра Сергійовича заборгованість за типовим договором участі суб`єктів підприємницької діяльності у розрахунках за утримання будинку, прибудинкової території та оплаті комунальних послуг від 01.01.2008 на загальну суму 6700,86 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та порядок, встановлених статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 18.03.2020.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя В. Байталюк