УХВАЛА

23 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 914/828/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Львівської області

(суддя Артимович В.М.)

від 18.09.2019

та постанову Західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Якімець Г.Г., судді - Бойко С.М., Матущак О.І.)

від 20.01.2020

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Трускавецьтепло" Трускавецької міської ради

про стягнення 6 308 185,55 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.09.2019 у справі № 914/828/19, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020, позов задоволено частково. Стягуто з відповідача на користь позивача 4 619 027,88 грн основного боргу, 268 631,97 грн пені, 240 387,31 грн 3% річних та 911 506,42 грн інфляційних втрат. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 268 631,97 грн пені відмовлено у зв`язку із зменшенням розміру пені на 50%.

17.02.2020 АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 18.09.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 у справі № 914/828/19, в якій просить скасувати ці судові рішення в частині відмови у стягненні 268 631,97 грн пені та задовольнити позов повністю.

02.03.2020 касаційну скаргу зареєстровано та передано судді-доповідачу Кондратовій І.Д., визначеному в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

У касаційній скарзі АТ "НАК "Нафтогаз України":

1) цитує положення статей 224, 226, 233 Господарського кодексу України, статей 179, 190, 551, 625 Цивільного кодексу України та пункти 3.1,3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 1 "про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань";

2) стверджує, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми статей 233 Господарського кодексу України та 525, 526, 551, 599, 625 Цивільного кодексу України та порушив норми статей 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, при цьому не наводить належного правового обґрунтування неправильного застосування чи порушення судом цих норм права;

3) як підставу, на якій подається касаційна скарга, зазначає пункт 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтовуючи необхідність відступлення від правового висновку щодо застосування норм статей 233 Господарського кодексу України та 551Цивільного кодексу України, викладеного у постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19 тим, що:

- у справі № 914/828/19, що розглядається, відповідач не надавав жодних доказів щодо підстав порушення умов договору,

- суди не взяли до уваги майновий стан позивача;

4) зазначає, що питання порядку та підстав для зменшення судами пені має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з аналогічних спорів, а також має виняткове значення для учасника справи, оскільки стосується регулювання відносин на ринку природного газу та прямо впливає на фінансовий стан підприємств - учасників ринку.

Суддя-доповідач, перевіривши матеріали касаційної скарги, встановив, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у пункті 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, який, зокрема, визначає, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункти 1, 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до вимог касаційної скарги та суми позову, АТ "НАК "Нафтогаз України" за подання касаційної скарги повинно було сплатити судовий збір у розмірі 8 058,96 грн (200 % х (268 631,97 грн х1,5%).

До касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Тому заявнику необхідно сплатити зазначену суму судового збору та надати суду документи, що підтверджують його сплату.

Керуючись статтями 174, 234, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Львівської області від 18.09.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 у справі № 914/828/19 залишити без руху.

2. Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" протягом десяти днів з дня вручення ухвали надати суду оригінал платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 8 058,96 грн.

3. Роз`яснити Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова