ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2020м. ДніпроСправа № 904/5419/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ, ЗАПОРІЗЬКІЙ ТА КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТЯХ

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАЙСТЕР - БУД"

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача НАЦІОНАЛЬНОЇ МЕТАЛУРГІЙНОЇ АКАДЕМІЇ УКРАЇНИ

про стягнення 855062,09грн. неустойки (договір від 01.05.2005 №12/02-1585-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності), з урахуванням заяви від б/д за вих.№б/н про зменшення позовних вимог

Представники:

від позивача: Савіна О.І. представник за довіреністю

від відповідача: Лозовий О.А., представник на підставі ордеру; адвокат

від третьої особи: не з`явився

вільний слухач: ОСОБА_1

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

РЕГІОНАЛЬНЕ ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ, ЗАПОРІЗЬКІЙ ТА КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТЯХ (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАЙСТЕР - БУД" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 15020264,85грн. неустойки та виселити відповідача з орендованого приміщення - приміщення у будинку військової кафедри, площею 366,40кв.м., розташоване за адресою: місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 38а, 2-й поверх трьохповерхового будинку Національної металургійної академії України, що перебуває на балансі Національної металургійної академії України.

Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/5419/19 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2019.

Ухвалою від 25.11.2019 позовну заяву залишено без руху.

10.12.2019 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від б/д за вих.№б/н про усунення недоліків позовної заяви в якій просить суд позовну заяву прийняти до розгляду. Позивач вказав, що в резолютивній частині позовної заяви помилково вказано неустойку у розмірі 15020264,85грн., в той час як правильним розміром неустойки є 1502264,85грн. Задля виправлення вказаної описки позивач надає заяву від б/д за вих.№б/н про виправлення описки у тексті позовної заяви (в порядку статті 169 Господарського процесуального кодексу України) в якій просить суд виправити допущену позивачем описку у пункті 2 резолютивної частини позовної заяви та просить суд вважати правильною суму стягнення у розмірі 1502264,85грн.

10.12.2019 виявлені судом недоліки усунуто.

10.12.2019 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від б/д за вих.№б/н про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору у порядку статті 169 Господарського процесуального кодексу України в якому просить суд залучити Національну металургійну академію України до участі у справі №904/5419/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Ухвалою суду від 16.12.2019 заяву РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ, ЗАПОРІЗЬКІЙ ТА КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТЯХ від б/д за вих.№б/н про виправлення описки у тексті позовної заяви (в порядку статті 169 Господарського процесуального кодексу України) задоволено; клопотання РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ, ЗАПОРІЗЬКІЙ ТА КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТЯХ від б/д за вих.№б/н про вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у порядку статті 50 Господарського процесуального кодексу України задоволено; НАЦІОНАЛЬНУ МЕТАЛУРГІЙНУ АКАДЕМІЮ УКРАЇНИ залучено до участі у справі №904/5419/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 09.01.2020.

У підготовче судове засідання, яке відбулось 09.01.2020, явку повноважні представники сторін не забезпечили. Оцінивши наявні матеріали справи, господарський суд встановив відсутність належних доказів повідомлення відповідача. Ухвалою від 09.01.2020 строк підготовчого провадження продовжено на 30 (тридцять) календарних днів, а саме по 16.03.2020 та відкладено підготовче судове засідання на 17.02.2020.

29.01.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від б/д за вих.№б/н про зменшення позовних вимог в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 855062,09грн. неустойки. Ухвалою від 17.02.2020 заяву від б/д за вих.№б/н про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду.

14.02.2020 через відділ документального забезпечення від третьої особи надійшли письмові пояснення від 13.02.2020 за вих.№13/02-2020 в яких просить врахувати пояснення при прийнятті судового рішення та розглянути справу за відсутності представника третьої особи-1. Письмові пояснення від 13.02.2020 за вих.№13/02-2020 прийнято до розгляду.

Щодо строку для подачі відзиву.

Ухвалу від 16.12.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 13.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 15.01.2020.

Відповідачу в ухвалі від 16.12.2019 роз`яснено право на надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк для подачі відзиву по 28.01.2020.

Станом на 17.02.2020 відзив на позов не надано.

Ухвалою від 17.02.2020 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 16.03.2020.

05.03.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшли клопотання від б/д за вих.№б/н про долучення до матеріалів справи документів та клопотання від б/д за вих.№б/н про долучення до матеріалів справи доказів, а саме Акту приймання-передачі від 28.02.2019. Вказані клопотання задоволено; документи долучено до матеріалів справи.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.03.2020 здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.03.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

01.05.2005 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди державного майна №12/02-1585-ОД нерухомого майна (далі - договір), а саме приміщення в будинку військової кафедри, площею 366,40кв.м., розташоване за адресою: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 38а, 2-й поверх трьохповерхового будинку Національної металургійної академії України, що перебуває на балансі Національної металургійної академії України (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість і становить за незалежною оцінкою 503582,00грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 по справі №904/6259/17 договір визнано продовженим до 01.03.2018.

У заяві від б/д за вих.№б/н позивач повідомив суд, що за Актом приймання-передачі державного нерухомого майна від 28.02.2019, відповідно до якого орендоване майно за договором повернуто з оренди.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач, керуючись положеннями статті 785 Цивільного кодексу України, нарахував відповідачу неустойку за період прострочення з 07.04.2018 по 07.03.2019 на суму 855062,09грн.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Станом на 16.03.2020 відзив на позов не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позиція третьої особи.

Третя особа-1 повідомила суд, що договір не є діючим, а об`єкт оренди повернуто балансоутримувачу.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі такі:

1. Обставини укладання договору.

2. Природа договору.

3. Строк дії договору.

4. Факт повернення об`єкту з оренди.

5. Питання правомірності та правильності нарахування неустойки.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладання договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між позивачем (далі - позивач, орендодавець) та відповідач (далі - відповідач, орендар), (разом іменовані - сторони) укладено договір №12/02-1585-ОД від 01.05.2005 (далі - договір).

Предмет договору. З метою ефективного використання державного майна орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - приміщення в будинку військової кафедри (далі - майно), площею 366,40кв.м., розміщене за адресою: 49000, м.Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 38а, на другому поверсі (ах) трьохповерхового будинку, приміщення, будівлі, що знаходиться на балансі Національної металургійної академії України, вартість якого, згідно незалежної оцінки становить 503582,00грн. Майно передається в оренду під офіс (з організації монтажних робіт) без здійснення торгівельної діяльності. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється (пункт 1.1 договору).

Ціна договору встановлена розділом 3. Орендна плата.

Строк договору визначено розділом 10. Строк чинності, умови зміни та припинення договору.

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

2. Природа договору.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (стаття 759 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору оренди, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. Строк дії договору.

Факт передачі нерухомого майна в оренду підтверджується Актом від 01.05.2005 приймання-передачі в оренду нежитлового приміщення площею 366,40кв.м. будівлі, що знаходяться на балансі Національної металургійної академії України за адресою: м.Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 38а.

Отже, датою початку оренди є 01.05.2005.

Пунктом 10 договору визначено, що він діє з 01.05.2005 до 01.04.2006 включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при поданні інформації щодо виконання умов договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу пожежної інспекції та узгодження балансоутримувача, договір, за заявою орендаря щодо продовження терміну дії, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачено у договорі.

Додатковою угодою до договору від 20.08.2007 до пункту 10.1 сторонами були внесені зміни та встановлено, що договір діє до 01.03.2008.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім вказаного, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/1427 від 18.11.2003 "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відтак, приймаючи рішення зі спору у справі №904/5419/19, господарський суд взяв до уваги обставини встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 по справі №904/6259/17, яке набрало законної сили 21.07.2017, а саме:

"Отже, зазначений договір продовжив свою дію з 01.03.2009 року по 01.03.2010 року, з 01.03.2010 року по 01.03.2011 року, з 01.03.2011 року по 01.03.2012 року, з 01.03.2012 року по 01.03.2013 року, з 01.03.2013 року по 01.03.2014 року, з 01.03.2014 року по 01.03.2015 року, з 01.03.2015 року по 01.03.2016 року, з 01.03.2016 року по 01.03.2017 року, з 01.03.2017 року по 01.03.2018 року, тобто є чинним."

4. Факт повернення об`єкту з оренди.

Відповідно до частини 2 статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Пунктом 5.6 договору закріплено обов`язок орендаря, у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі у належному стані.

Факт передачі нерухомого майна від відповідача до балансоутримувача підтверджується Актом приймання-передачі державного нерухомого майна від 28.02.2019.

Отже, об`єкт оренди вважається повернутим з 28.02.2019.

5. Питання правомірності та правильності нарахування неустойки.

У разі припинення договору найму, відповідно до вимог частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України, наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Отже, у відповідача в силу Закону і Договору обов`язок з повернення об`єкту оренди виник 01.03.2018.

Фактично об`єкт оренди повернуто з оренди 28.02.2019.

Позивач нарахував неустойку за період прострочення з 07.04.2018 по 07.03.2019 на суму 855062,09грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимог не заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок неустойки та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подачу позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 27317,18грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням №347 від 18.09.2019 на суму 27317,18грн.

Правильним розміром судового збору, з урахуванням заяви від б/д за вих.№б/н про зменшення позовних вимог та відповідно до Закону України "Про судовий збір", є 12825,93грн.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача.

Роз`яснення щодо можливості повернути судовий збір.

Крім того, господарський суд вважає за доцільне надати роз`яснення щодо повернення сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до пункту 2 статті 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі зменшення розміру позовних вимог.

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись статтями 2-5, 7-15, 18, 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 194-196, 200-201, 204-205, 218-220, 222, 232-233, 236-242, 253-254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ, ЗАПОРІЗЬКІЙ ТА КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТЯХ (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42767945) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАЙСТЕР - БУД" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КУРСАНТСЬКА, будинок 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30627944) за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача НАЦІОНАЛЬНОЇ МЕТАЛУРГІЙНОЇ АКАДЕМІЇ УКРАЇНИ (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ГАГАРІНА, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02070766) про стягнення 855062,09грн. неустойки (договір від 01.05.2005 №12/02-1585-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності), з урахуванням заяви від б/д за вих.№б/н про зменшення позовних вимог задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАЙСТЕР - БУД" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КУРСАНТСЬКА, будинок 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30627944) на користь РЕГІОНАЛЬНОГО ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ, ЗАПОРІЗЬКІЙ ТА КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТЯХ (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42767945) 855062,09грн. (вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч шістдесят дві грн. 09 коп.) неустойки; 12825,93грн. (дванадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять грн. 93 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 17.03.2020.

Суддя І.В. Петренко