ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Справа№ 910/13555/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.,

за участю представників учасників справи: згідно з протоколом судового засідання від 25.02.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 23.12.2019 (повний текст рішення складено 26.12.2019)

у справі № 910/13555/19 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек»

про стягнення 802683, 41 грн.

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» про стягнення заборгованості в сумі 802 683, 41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.02.2019 відповідач шляхом подання та підписання заяви-приєднання приєднався до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - позивачем, відповідно до умов якого позивач зобов`язався продати, а відповідач - оплатити електричну енергію за ціною 1 40 грн./кВт*год (без ПДВ) та здійснити інші платежі, передбачені договором за Комерційною пропозицією «Побутова» на рівні цін для населення «побутовий споживач» відповідно до положень частини 6 статті 3 Закону України «Про державну підтримку та особливості функціонування дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія». В період з січня по травень 2019 року позивач здійснював нарахування, а відповідач сплачував спожиту електроенергію за означеним тарифом, але в подальшому, у зв`язку з розбіжностями між положеннями означеного Закону з приписами Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, позивач звернувся із запитом щодо можливості віднесення відповідача до категорії «побутовий споживач» до НКРЕКП, яка роз`яснила про неможливість такого віднесення. У зв`язку з цим, враховуючи положення Комерційної пропозиції «Побутова» позивач здійснив донарахування вартості спожитої відповідачем електроенергії за ціною 1, 97 грн./кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 802 683, 41 грн., яку відповідач відмовився сплачувати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 у справі №910/13555/19 відмовлено у задоволенні позову.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності передбачених положеннями чинного законодавства та умовами укладеного між сторонами договору правових підстав, які б свідчили про наявність у позивача права здійснювати перерахунок за розрахункові періоди з січня по травень 2019 року за ціною на універсальні послуги для малих непобутових споживачів на загальну суму 802 683, 41 грн., з яких 128 431, 99 грн. за розрахунковий період - травень 2019 року, та 674 251, 42 грн. за розрахунковий період січень-квітень 2019 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що відповідач не підпадає під визначення «побутовий споживач», у зв`язку з чим застосування КП «Побутова» у відносинах з ТОВ «КЕП» є невідповідним з початку дії договору. Відповідно до останнього абзацу КП «Побутова» за спірні періоди постачальник мав право здійснити перерахунок за цінами іншої комерційної пропозиції, визначеної постачальником самостійно після збігу встановленого для подання заяви-приєднання строку. При цьому, позивач наголошує, що означену заяву - приєднання надано вже після збігу встановленого постачальником для подання заяви-приєднання строку, тобто після 01.06.2019. Відтак, після збігу встановленого для подання заяви-приєднання строку постачальник здійснив перерахунок за цінами іншої комерційної пропозиції, визначеної ним самостійно.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому Державне підприємство України «Міжнародний дитячий центр «Артек» просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Відповідач, зокрема, зазначає, що враховуючи специфічну діяльність ДПУ «МДЦ «Артек», законом була передбачена пільга (відповідач має право закуповувати електроенергію виходячи з тарифів для населення). На момент укладення договору позивачу були відомі і положення Закону України «Про ринок електричної енергії» і передбачена законом пільга для відповідача, у зв`язку з чим сторони досягли згоди на укладення договору саме за Комерційною пропозицією «Побутова». Крім того, відповідач звертає увагу на те, що договір був укладений між сторонами відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», а отже внесення змін до цього договору можливо лише у випадках, передбачених відповідним законом.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище врегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії».

Пунктом 93 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону , на всій території України.

Під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

З метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме:

суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії;

упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання.

З урахуванням зазначеного, було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», яким отримано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018.

Відповідно до пункту 8 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (пункт 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії».

Як підтверджується матеріалами справи, 15.02.2019 відповідачем подано та підписано заяву про приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київські електричні мережі». При цьому, датою початку постачання електричної енергії визначено 01.01.2019.

У зв`язку з наведеним відповідачу було присвоєно особовий рахунок № 3408397.

Додатковою угодою від 15.02.2019 до договору про постачання електричної енергії сторони погодили приєднання до умов договору на умовах комерційної пропозиції «Побутова».

Відповідно до пункту 2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує позивачу вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з пунктом 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією.

За умовами пункту 5.8. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунки за договором здійснювалися згідно з показами засобами обліку, які надавалися щомісяця представниками відповідача, за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 26.02.2015 № 220, а саме 1, 40 грн/кВт*год (без ПДВ), тобто на рівні цін для населення (побутовий споживач) відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про державну підтримку та особливості функціонування дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія», якою передбачено, що ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги, послуги з газо- та електропостачання, що використовуються для власних потреб дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія", встановлюються на рівні цін/тарифів для населення.

У зв`язку з суперечностями між положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», «Правил роздрібного ринку електричної енергії», умовами Договору та вимогами Закону України «Про державну підтримку та особливості функціонування дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія» щодо тарифів за електричну енергію, що мають застосовуватися до відповідача, позивачем було подано відповідний запит до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Листом № 4908/17.2/7-19 від 02.05.2019 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг зазначила про неможливість віднесення відповідача до категорії «побутовий споживач», у зв`язку з чим, на переконання позивача, застосування КП «Побутова» у спірних правовідносинах є недопустимим з початку дії Договору.

З огляду на надану відповідь НКРЕКП, 31.05.2019 позивач звернувся до відповідача з листом № 25/4/20/9237 від 31.05.2019, у якому повідомив щодо невідповідності ДПУ «МДЦ «Артек» комерційній програмі «Побутова». У зв`язку з чим споживач має обрати іншу комерційну пропозицію, про що повідомити постачальника шляхом надання відповідної заяви - приєднання протягом 5 робочих днів з дати отримання відповідного повідомлення Постачальника. Також, відповідно до останнього абзацу «Термін дії договору» КП «Побутова» за спірні періоди позивач повідомив, що він як постачальник має право здійснити перерахунок за цінами іншої комерційної пропозиції, обраної споживачем чи визначеної постачальником самостійно після збігу встановленого для подання заяви-приєднання строку. У якості додатку до вказаного листа позивачем було також надіслано рахунок за травень 2019 року з тарифом для малих непобутових споживачів.

Листом № 454 від 02.07.2019 відповідач відмовився сплатити вищевказаний рахунок.

Разом з тим, відповідач звернувся до позивача із заявою від 01.06.2019 про приєднання до КП «Бюджет 100», за результатами розгляду якої сторонами підписано додаткову угоду від 22.08.2019, п. 1 якої розповсюджує дію КП «Бюджет 100» з 01.06.2019.

За таких обставин, позивач вказує, що у травні 2019 року здійснено перерахунок за травень 2019 року за ціною на універсальні послуги ТОВ «КЕП» для малих непобутових споживачів, що приєднані до мереж позивача, на ІІ квартал 2019 року - 1,97982 грн/кВт*год, без ПДВ, розрахована відповідно до порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 177, на суму 128 431, 19 грн., у зв`язку з чим загальна сума до сплати становить 438 536, 47 грн., з яких відповідачем сплачено лише 310104, 48 грн.

В подальшому, у липні 2019 року позивачем здійснено перерахунок за січень-квітень 2019 року за ціною на універсальні послуги ТОВ «КЕП» для малих непобутових споживачів, що приєднані до мереж позивача, на І квартал 2019 року - 1,97765 грн/кВт*год, без ПДВ, ІІ квартал 2019 року - 1,97982 грн кВт*год без ПДВ, розрахована відповідно до Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 177, на суму 674 251, 42 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами першою, другою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 631 Цивільного кодексу України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Вимогами частини першої статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Частиною 7 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються:

1) найменування та місцезнаходження електропостачальника;

2) перелік послуг, що надаються електропостачальником;

3) ціна електричної енергії та послуг, що надаються;

4) показники якості електропостачання, зокрема якості електричної енергії;

5) види послуг з технічного обслуговування, які пропонуються електропостачальником;

6) умови та порядок відшкодування (компенсації), що застосовується у разі недотримання електропостачальником показників якості послуг, визначених договором, зокрема у разі виставлення невірного рахунка та/або несвоєчасного виставлення рахунка;

7) порядок та засоби повідомлення актуальної інформації щодо чинних тарифів, вартості послуг з технічного обслуговування, очікуваних змін цін та умов постачання електричної енергії;

8) порядок організації комерційного обліку електричної енергії та надання даних комерційного обліку електричної енергії;

9) порядок подання звернень, претензій, скарг споживачем та порядок їх розгляду електропостачальником, методи ініціювання процедур вирішення спорів;

10) строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору;

11) зобов`язання електропостачальника щодо надання споживачу інформації про захист прав споживачів, зокрема у розрахункових документах (рахунках);

12) права та обов`язки електропостачальника і споживача у разі неможливості виконання своїх зобов`язань та у разі тимчасового зупинення постачання;

13) інші положення залежно від специфіки та виду послуг, що надаються електропостачальником.

Ціна (тариф) на послуги постачальника універсальних послуг визначається за результатами проведення конкурсу з визначення постачальника універсальних послуг (частина 3 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Як встановлено судом першої інстанції, 15.02.2019 відповідачем було подано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» з 01.01.2019.

Частинами 1 та 2 статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Розповсюдження змін до договору на минулий період є суттєвою обставиною, оскільки за цей період договір виконувався його сторонами в тому об`ємі, який був передбачений умовами договору на відповідний період часу.

Положеннями п.п. 1.4.-1.6 Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 05.10.2018 № 1177, ціна на універсальні послуги включає в себе ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника універсальних послуг, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу на відповідному класі напруги згідно з укладеними договорами про надання послуг. Розрахунок ціни на універсальні послуги та всіх її складових здійснюється без урахування податку на додану вартість. Постачальник універсальних послуг формує ціни на універсальні послуги на розрахунковий період і оприлюднює їх та їх складові на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет, у засобах масової інформації та на своїх інформаційних стендах у центрах обслуговування споживачів не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування.

Відповідно до пункту 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку) затвердженого регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. (пункт 5.2. договору).

Відповідно до пункту 5.3. договору ціна на електричну енергію визначається Постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1. глави 3 цього договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої регулятором.

Пунктом 5.4. договору сторони погодили, що збільшення ціни на електричну енергію може бути здійснено лише у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1. глави 3 цього договору, згідно з яким умови надання універсальних послуг споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору, та повинні передбачати наступне: ціни на електроенергію для споживача повинні бути економічно обґрунтованими та прозорими, недискримінаційними і формуватися постачальником відповідно до методики (порядку) затвердженої регулятором.

За умовами пунктів 5.5.-5.7. договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і ПРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію. Інформація про діючу ціну на електричну енергію має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування. Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі зміни.

Відповідно до протоколу проведення переговорів щодо закупівлі електричної енергії на умовах універсальної послуги від 06.02.2019, сторони на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» погодили умови закупівлі електричної енергії на умовах універсальної послуги у січні-грудні 2019 року, в т.ч. тариф - 1, 68 грн. /кВт год з урахуванням ПДВ.

Додатковою угодою від 15.02.2019 до договору сторони доповнили договір пунктом 5.17., згідно з яким споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною (тарифом) на універсальні послуги, що на дату укладення цього договору становить 1,68 грн./кВт*год.

Крім того, означеною додатковою угодою до договору сторони доповнили договір пунктом 5.19., згідно з яким вартість електричної енергії може змінюватися у випадках, передбачених діючим законодавством, зокрема, статтею 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Внесення таких змін узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до договору.

15.02.2019 сторони підписали додаткову угоду до договору, згідно з якою з 01.02.2019 постачання електричної енергії на комунально-побутові потреби здійснюється згідно з комерційною пропозицією «Побутова».

Судом встановлено, що розрахунки за договором проводилися згідно з показниками засобів обліку, які надавалися щомісяця представниками відповідача за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 26.02.2015 № 220, а саме - 1,40 грн./кВт*год без ПДВ (1,68 грн. з ПДВ).

За вказаних обставин, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, в тому числі й комерційної пропозиції «Побутова», натомість жодних доказів на підтвердження того, що між сторонами досягнуто згоди щодо зміни ціни договору за спірний період матеріали справи не містять.

При цьому, слід зазначити, що як на момент укладення договору, так і в період дії спірних правовідносин, положення Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Закону України «Про державну підтримку та особливості функціонування дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія» були чинними, і позивач укладаючи з відповідачем договір та обираючи відповідну комерційну пропозицію мав всі можливості визначитись чи підпадає відповідач під визначення «побутовий споживач» та вірно обрати комерційну пропозицію.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у період з січня по травень 2019 року поставлено відповідачу електроенергію за ціною 1,40 грн./кВт*год без ПДВ (1, 68 грн. з ПДВ) на загальну суму 1 942 930, 08 грн., що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції № 3408397/1/1 за січень 2019 року на суму 466 455, 36 грн., № 3408397/2/1 за лютий 2019 року на суму 401 953, 44 грн., № 3408397/3/1 за березень 2019 року на суму 418 674, 48 грн., № 3408397/4/1 за квітень 2019 року на суму 345 742, 32 грн., № 3408397/5/1 за травень 2019 року на суму 310 104, 48 грн.

Відповідач, у свою чергу, отриману електроенергію оплатив в повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення №71 від 18.02.2019, № 69 від 27.03.2019, № 99 від 28.03.2019, № 262 від 26.04.2019, № 466 від 31.05.2019, на загальну суму 1 942 930, 08 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з абз. 9 розділу «Термін дії Договору» Комерційної пропозиції «Побутова», якщо в процесі виконання договору постачальником буде встановлено невідповідність споживача обраній комерційній пропозиції, споживач має обрати іншу комерційну пропозицію, про що повідомляє постачальника шляхом надання відповідної заяви приєднання протягом 5 робочих днів з дати отримання відповідного повідомлення постачальника. За спірні періоди постачальник має право здійснити перерахунок за цінами іншої комерційної пропозиції, обраної споживачем чи визначеної постачальником самостійно після збігу встановленого для подання заяви - приєднання строку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач подав відповідачу заяву-приєднання від 01.06.2019 до договору на умовах комерційної пропозиції «Бюджет 100», у зв`язку з чим сторони уклали додаткову угоду № 3 від 22.08.2019, згідно з якою з 01.06.2019, враховуючи невідповідність споживача Комерційній пропозиції «Побутова» змінили Комерційну пропозицію «Побутова» на Комерційну пропозицію «Бюджет 100» у зв`язку з обранням та приєднанням споживача до даної комерційної пропозиції.

При цьому, жодних доказів на підтвердження того, що вказана заява подана відповідачем вже після збігу встановленого постачальником для подання заяви-приєднання строку матеріали справи не містять.

При цьому, вищевказаною додатковою угодою сторони виклали п. 5.20. договору в іншій редакції та визначили, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем в терміни, визначені розділом 5 Комерційної пропозиції «Бюджет 100», у формі оплати за фактично спожиту електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку, на підставі акту приймання-передачі.

Додаткова угода набуває чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на відносини між сторонами, що склалися з 01.06.2019 у відповідності до статті 631 Цивільного кодексу України та припиняє свою дію разом з припиненням дії договору (п. 4 додаткової угоди).

За таких обставин, позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено наявності передбачених положеннями чинного законодавства та умовами укладеного між сторонами договору правових підстав, які б свідчили про наявність у позивача права здійснювати перерахунок за розрахункові періоди з січня по травень 2019 року за ціною на універсальні послуги для малих непобутових споживачів на загальну суму 802 683, 41 грн., з яких 128 431, 99 грн. за розрахунковий період - травень 2019 року, та 674 251, 42 грн. за розрахунковий період січень-квітень 2019 року.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги про стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми боргу в сумі 80 683, 41 грн. є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 у справі №910/13555/19 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 у справі №910/13555/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 у справі №910/13555/19 залишити без змін.

Матеріали справи №910/13555/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.03.2020.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська