Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" березня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/169/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.,

за участю секретаря судового засідання: Нероди І.В.

розглянувши заяву Приватного підприємства "Автомагістраль" про забезпечення позову від 08.02.2020 року (вх. г/с №02-44/217/20 від 13.02.2020 року) у справі

за позовом: Приватного підприємство "Автомагістраль" ( с. Синяк, Вишгородського району, Київської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський Автодор" ( м. Житомир)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації (м. Житомир)

про стягнення 15661707 грн.94 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув,

від третьої особи: Сень Т.В., головний спеціаліст сектору юридичної роботи, наказ № 22-к від 30.01.2020р.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Житомирської області відповідно до ухвали суду від 14.02.20року за правилами загального позовного провадження розглядається позов Приватного підприємства "Автомагістраль" (у спірних відносинах Позивач/Субпідрядник) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський автодор" ( у спірних відносинах - Відповідач/Підрядник) за участю третьої особи Департаменту регіонального розвитку Житомирської ОДА ( у спірних відносинах - Третя особа/Замовник) про стягнення 15 661 707, 94 грн на підставі договору субпідряду №61 на надання послуг від 25.07.2019року та ст.ст. 837,853,854,882 ЦК України.

Відповідно до ухвали суду від 14.02.2020 року заяву позивача Приватного підприємства "Автомагістраль" про забезпечення позову від 08.02.2020 року (вх. г/с №02-44/217/20 від 13.02.2020 року) шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський автодор" у межах ціни позову з урахуванням судових витрат - 15 897 684,56 грн ухвалено розглянути у підготовчому засіданні 19.03.2020року на підставі ч.4 ст. 140 ГПК України ( надалі у тексті - Заява про забезпечення позову).

У заявленому клопотанні від 18.03.20р. № 36 (вх.№ г/с 6889 від 19.03.20р., представник позивача, адвокат Корзаченко В.М., просить розглянути Заяву про забезпечення позову без участі представників сторін з підстав запровадженого в державі карантину та задовольнити її у повному обсязі. Відповідач, отримавши Заяву про забезпечення позову одночасно з позовом 19.02.20р., подав до суду заяву від 18.03.20р. ( вх. № 6832/20 від 18.03.20р.) за підписом керівника ТОВ "Житомирський атодор" Овсяннікова І.М. про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із запровадженням карантину у м. Житомирі та в цілому у державі, однак не скористався процесуальним правом заявити письмово про наявні в сторони спору заперечення ( аргументи, міркування тощо) щодо вимог іншої сторони спору застосувати до нього забезпечувальні заходи у зв`язку з неналежним виконанням договірного зобов`язання. Присутня в підготовчому засіданні представник третьої особи відносить вирішення зазначеного процесуального питання на розсуд суду.

Заява про забезпечення позову містить наступні доводи: після вжитих заходів щодо надання роз`яснень з приводу наявної заборгованості, зарахування авансу за грудень 2019року замість виконаних робіт за листопад 2019року тощо, позивач отримав 21.01.2020року лист відповідача за вихідним номером №193 про закінчення фінансування робіт у зв`язку з вичерпанням передбачених на утримання доріг коштів із пропозицією припинити роботи з експлуатаційного утримання доріг місцевого значення загального користування тощо. Оскільки відповідач кошти не сплачує, заходів щодо врегулювання спору не вживає, фактично демонструє повну байдужість до можливого стягнення коштів у примусовому порядку, що доводить його недобросовісність та може свідчити про намагання уникнути сплати коштів за зобов`язаннями, ігнорування можливого рішення суду та відповідно може слугувати підставою для забезпечення позову. Додатковим аргументом для переконання суду щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, на ду3мку позивача, може також бути та обставина, що позивачу 07.02.2020року стало відомо про подання 05.02.2020р. позову до відповідача Замовником робіт - Департаментом регіонального розвитку Житомирської ОДА з ціною позову 10 116 530,06грн.

Розглянувши Заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку відмовити у її задоволенні, з таких мотивів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд враховує, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача не є адекватним заходом у спорі про стягнення коштів, тому в цій частині Заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає за будь-яких підстав та обставин.

Вирішуючи питання про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, суд дотримується розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу - 15661707,94 грн.

Предметом даного спору є вимога Приватного підприємства "Автомагістраль" (у спірних відносинах - Субпідрядник) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський автодор" ( у спірних відносинах - Підрядник), яка заявлена на підставі договору субпідряду №61 на надання послуг від 25.07.2019року.

В статті 6 Господарського кодексу України визначено принцип свободи підприємницької діяльності. Водночас принцип змагальності, закріплений у статті 13 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.

Відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень підтверджується відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі №906/153/20 за позовом Департаменту регіонального розвитку Житомирської ОДА ( у спірних відносинах - Замовник) до ТОВ "Житомирський Автодор" ( у спірних відносинах - Підрядник) за участю Приватного підприємства "Автомагістраль" (у спірних відносинах - Субпідрядник) як третьої особи про стягнення 10 000,00 грн авансового платежу у зв`язку з невиконанням умов договору №38 п/з від 24.07.19р. щодо надання Замовнику документів на підтвердження скерування суми попередньої оплати на закупівлю матеріальних ресурсів, необхідних для надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення.

В свою чергу, саме лише посилання на наявність судових проваджень, учасником яких є відповідач, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, оскільки є припущенням, не підтвердженим доказами ( аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі КГС у постанові від 02.01.19 року у справі № 918/702/18).

При вирішенні питання про забезпечення позову шляхом арешту грошових коштів відповідача суд також враховує, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи. Суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі КГС, викладеній у постановах від 27.06.2019 року у господарській справі № 916/73/19 та від 10.10. 2019 року у господарській справі № 916/1572/19, а також Верховного Суду у складі КАС, викладеній у постанові від 17.01. 2020 року у справі № 340/1018/19.34 про те, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається.

Оскільки Заява про забезпечення позову базується лише на власних міркуваннях та припущеннях позивача, а не на доказах (ст. ст. 73 , 74 Кодексу), підстави для застосування приписів статті 137 ГПК України станом на 19.03.20р. відсутні. З врахуванням викладеного, суд застосує правило ч.6 ст. 140 Кодексу та постановляє ухвалу про відмову у забезпеченні позову.

Керуючись статтями 136-140, 233-235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству "Автомагістраль" у задоволенні заяви про забезпечення позову від 08.02.2020 року (вх. г/с №02-44/217/20 від 13.02.2020 року) шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський автодор" у межах ціни позову з урахуванням судових витрат - 15 897 684,56 грн.

Ухвала набрала законної сили 19.03.20р. та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 20.03.20р.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2 -4 - сторонам (рек. з пов.)