ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3329/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕР-ТЕХ"; (вул. Пимоненка, 13-Ж, м. Київ, 04050) до відповідача: Фізична особа-підприємець Калінін Сергій Олександрович ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 254451,24 грн.;

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Скорик Г.Г.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕР-ТЕХ" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фізична особа-підприємець Калінін Сергій Олександрович, в якому просить господарський суд: про стягнення 254451,24 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № ОС/ОП75 від 10.10.2016р..

Ухвалою суду від 11.11.2019р. справу № 916/3329/19 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.01.2020р. продовжено строк підготовчого провадження до 10.02.2020р. та відкладено підготовче засідання на 29.01.2020р.

Ухвалою суду від 29.01.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засідання суду на 10.02.2020р.

У зв`язку з тим, що Господарським судом Одеської області 10.02.2020р. у судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про перерву на 04.03.2020р., про що було відображено в протоколі судового засідання, суд ухвалою від 11.02.2020р. повідомив Фізичну особу-підприємеця Калініна Сергія Олександровича про дату та час судового засідання.

04.03.2020року за вх 2-258/20 до господарського суду Одеської області надійшла заява Фізичної особи-підприємця Калініна Сергія Олександровича в порядку ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, про відвід судді Літвінова С.В. від розгляду справи №916/3329/19.

Ухвалою суду від 04.03.2020р. відмовлено в задоволені заяви Фізичної особи-підприємця Калініна Сергія Олександровича про відвід судді Літвінова С.В. від розгляду справи № 916/3329/19

Крім того, 04.03.2020р. представником відповідача подано клопотання (вх. 5817/20) в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи, що Ухвалою від 08.01.2020р., з ініціативи суду, вже був продовжений строк підготовчого провадження на тридцять днів, у суду відсутні підстави на продовження строку підготовчого засідання більше ніж на тридцять днів. Крім того, Господарським процесуальним кодексом не передбачено продовження строку підготовчого провадження на стадії розгляду справи по суті.

Також, 04.03.2020р. представником відповідача подано клопотання (вх. 5821/20) в порядку ст. 119 ГПК України про продовження строку розгляду справи.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи той факт, що строк розгляду справи встановлений Господарським процесуальним кодексом, та ст. 119 ГПК України не передбачено продовження строку розгляду справи, суд доходить висновку про відсутність наявних підстав для задоволення клопотання про продовження строку розгляду справи.

Крім того, 04.03.2020р. від представника відповідача надійшла заява (вх. № 5823/20) в порядку ст. 165 ГПК України про продовження строку для подачі відзиву та доказів по справі.

Суд відмовляє у задоволенні заяви з підстав того, що ст. 165 ГПК України не передбачено продовження строку для подачі відзиву та доказів по справі.

Судове засідання в режимі відеоконференції не відбулось, з підстав того, що Господарський суд Київської області не вийшов на зв`язок у зазначений час про, що складено акт Господарського суду Одеської області від 04.03.2020р.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував усно. Відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 04.03.2020р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Авер ТЕХ» (далі за текстом «Постачальник») та Фізичною особою - підприємцем Калініним Сергієм Олександровичем (далі за текстом «Покупець») було укладено договір поставки № ОС/ОП 75 від 10 жовтня 2016 року (далі за текстомДоговір).

Відповідно до п 1.1 Договору Постачальник зобов`язується здійснити поставку і передачу у власність Покупцю Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити вартість такого товару в порядку і на умовах, визначених даним Договором.

Згідно п. 5.3 Договору протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати, вказаної у накладній про відпуск товару Покупцю, Покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок Постачальника повну вартість поставленого товару.

Так, на виконання умов договору постачальником було поставлено покупцю товар на загальну суму 329835,61 грн., що підтверджується видатковими накладними.

Видаткові накладні були підписані сторонами без зауважень та претензій, тобто покупець прийняв товар від постачальника без жодних зауважень та заперечень на загальну суму 329835,61грн, але покупець частково розрахувався на суму 75384,37грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 254451,24 грн.

Позивач зазначає, що у всіх видатковцх накладних на поставку товару підставою поставки вказано «договір поставки по рахунку від 17.06.2015 року», хоча такого договору не існує і зазначення в видаткових накладних неіснуючого договору відбулося через збій системи програмного забезпечення; всі поставки за зазначеними вище видатковими накладними були здійснені Позивачем і отримані Відповідачем на підставі договору № ОС/ОП 75 від 10 жовтня 2016 року.

Враховуючи, що відповідач Своїми діями порушив права та законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю " АВЕР-ТЕХ ", позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача 254451,24грн. основного боргу та стягнути судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини другої статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ч.1 ст.510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Як зазначалось вище, між товариством з обмеженою відповідальністю «Авер ТЕХ» та Фізичною особою - підприємцем Калініним Сергієм Олександровичем було укладено договір поставки № ОС/ОП 75 від 10 жовтня 2016 року.

Відповідно до п 1.1 Договору Постачальник зобов`язується здійснити поставку і передачу у власність Покупцю Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити вартість такого товару в порядку і на умовах, визначених даним Договором.

Згідно п. 5.3 Договору протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати, вказаної у накладній про відпуск товару Покупцю, Покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок Постачальника повну вартість поставленого товару.

На виконання умов договору постачальником було поставлено покупцю товар на загальну суму 329835,61 грн., що підтверджується видатковими накладними.

Покупець частково розрахувався за поставлений товар на суму 75384,37грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивач звернувся до Відповідача з претензією від 13.09.2019р. про сплату заборгованості у розмірі 254 451грн. 24коп. Дана претензія була отримана Відповідачем 01.10.2019р., відповідно до інформації щодо відстеження поштового відправлення з офіційного сайту АТ «Укрпопгга». Але заборгованість сплачена не була.

Так, судом встановлено наявність заборгованості відповідача за поставку товару у розмірі 254451,24 грн., у зв`язку з чим позовна вимога позивача підлягає судом задоволенню повністю.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕР-ТЕХ" до Фізичної особи-підприємця Калініна Сергія Олександровича задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Калініна Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕР-ТЕХ"; (вул. Пимоненка, 13-Ж, м. Київ, 04050, ) заборгованість у розмірі 254 451 /двісті п`ятдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят одна/ грн. 24 коп. та судовий збір у сумі 3816 /три тисячі вісімсот шістнадцять / грн. 77 коп..

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст складено 16 березня 2020 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов