ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 року м.Дніпро Справа № 904/4758/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 (повний текст рішення складено 07.02.2020 року, суддя Кеся Н.Б.) у справі № 904/4758/19

за позовом Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, м.Кам`янське Дніпропетровська область

до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, м.Дніпро

про стягнення 3 819,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради (далі-позивач) 17.10.19 р. звернулась з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі-відповідач), в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із відшкодування послуг теплопостачання в розмірі 3 819,86 грн. та суму судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором укладеним між Адміністрацією Дніпровського району Кам`янської міської ради та Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 у справі № 904/4758/19 позов Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на користь Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради заборгованість із відшкодування послуг теплопостачання в розмірі 3 819,86 грн та суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що вимоги позивача про повне відшкодування його витрат з теплопостачання є обґрунтованими, оскільки компенсація цих витрат є обов`язком відповідача як орендаря об`єкта комунальної форми власності, а також порядок відшкодування узгоджено договором. Заперечення відповідача проти позову про те, що витрати визначені договором і додаткова сума не узгоджувались шляхом укладення додаткової угоди, відхилені судом першої інстанції. Так, суд погодився із аргументами позивача, який посилався на умови п. 2.1 та 3.2.4 договору, якими передбачено можливість коригування вартості послуг з теплопостачання та обов`язок орендаря відшкодувати балансоутримувачу ці послуги повністю. Суд першої інстанції зазначив, що витрати з теплопостачання визначаються по факту теплоспоживання, тобто їх неможливо встановити заздалегідь та остаточно при укладенні договору. При цьому сторони договору не встановили як необхідність укладення додаткової угоди щодо збільшення розміру відшкодування, так й форму корегування вартості послуг з теплопостачання. Предметом договору сторін не є надання позивачем послуг, що б в такому випадку вимагало відповідного договірного узгодження збільшення вартості послуг як істотної умови договору. У справі предметом договору сторін є компенсація витрат балансоутримувача, тому предметом доказування у справі є наявність та розмір цих витрат та їх зв`язок із орендою спірного приміщення відповідачем. Так, позивач надав документи, що підтверджують розмір понесених ним витрат та ґрунтовно пояснив, яким чином він визначив частину із них, що припадає на орендоване відповідачем приміщення (арк.с.76-96).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що посилання відповідача про те, що договір закінчив свою дію є необґрунтованим, оскільки згідно з пунктом 6.2 договору його умови зберігають силу в частині фінансових зобов`язань орендаря - до їх повного виконання.

2.Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 у справі № 904/4758/19, до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулось Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 по справі №904/4758/19 про стягнення з ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на користь Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради заборгованість із відшкодування послуг теплопостачання в розмірі 3 819,86 грн., ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради про стягнення з ГУ ДМС України в Дніпропетровській області заборгованості із відшкодування послуг теплопостачання в розмірі 3 819,86 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідно до п.3.1.2 Договору №221: Балансоутримувач Будівлі зобов`язується забезпечити - Інформування Орендаря про зміни тарифу на послуги.

Згідно з п.6.3. Договору №221 - Зміни або доповнення до цього Договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядають протягом одного місяця з дати їх отримання іншою стороною.

Частинами 1,2 ст.188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Скаржник зазначає, що позивачем не надсилались пропозиції щодо внесення змін у Договір №221 та суд першої інстанції зробив хибний висновок, що Адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради не повинна була інформувати ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про зміну тарифу на послуги та вносити відповідні зміни у Договір №221.

Скаржник вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що посилання відповідача на те, що «договір закінчив свою дію, суд вважає необґрунтованим, оскільки згідно з пунктом 6.2 договору його умови зберігають силу в частині фінансових зобов`язань орендаря - до повного їх виконання», свідчить про неправильне дослідження доказів у справі та неправильне застосування норм процесуального права з огляду на наступне.

Пунктом 2.1 Договору №221 встановлено, що сума договору на період з 15.10.2018 по 31.12.2018 з відшкодуванням послуг з теплопостачання складає 15 075, 90 грн. (п`ятнадцять тисяч сімдесят п`ять гривень 90 коп.) з можливістю подальшого коригування.

Пунктом 2.2. Договору №221 передбачено, що розрахунки з відшкодування витрат Орендар здійснює шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Балансоутримувача, згідно з належним чином оформленим рахунком та акту виконаних робіт в 10- денний термін з моменту надходження до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

Після чого був складений Акт № 306 від 18.12.2018 на суму спожитих комунальних послуг 7 041,61 грн. та Акт № 330 від 19.12.2018 на суму спожитих комунальних послуг 8034,29 грн., які були підписані Балансоутримувачем та Орендарем.

Також, був зроблений Розрахунок використання послуг теплопостачання на період з 15.10.2018 по 31.12.2018 на загальну суму 15 075,90 грн. (п`ятнадцять тисяч сімдесят п`ять гривень 90 коп.), який був підписаний Балансоутримувачем та Орендарем.

Таким чином, скаржник вважає, що ГУ ДМС України в Дніпропетровській області належним чином виконало умови Договору №221 в повному обсязі на суму 15 075,90 грн. за відшкодування послуг теплопостачання за період з15.10.2018 по 31.12.2018.

На думку скаржника, позивач повинен довести саме факт порушення Відповідачем умов Договору, для того, щоб стягнути заборгованість після закінчення терміну дії Договору, в той час як ГУДМС України в Дніпропетровській області належним чином виконано всі умови Договору, а саме в установлений строк сплачено повністю суму Договору №221, відповідно до п.2.1. цього Договору.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції в своєму рішенні дійшов висновку, що позивач надав документи, що підтверджують розмір понесених ним витрат та ґрунтовно пояснив, яким чином він визначив частину із них, що припадає на орендоване відповідачем приміщення. Скаржник вважає, що такий висновок суду першої інстанції свідчить про неправильне дослідження доказів у справі та неправильне застосування норм процесуального права з огляду на наступне.

Позивач у своєму позові посилався на те, що розмір заборгованості визначено як різницю між попереднім нарахуванням відповідно до акту відшкодування комунальних послуг від 19.12.2018 та даними розшифровки за площею орендованого ГУДМС приміщення.

На виконання ухвали суду позивачем були надані пояснення, додатком до яких є копія розшифровки за опалення приміщень за адресою: просп. Перемоги,63 (міститься в матеріалах справи).

Скаржник вважає дану розшифровку за опалення неналежним доказом, тобто таким, на підставі якого неможливо встановити, чи дійсно саме відповідач спожив теплової енергії в розмірі 3 819,86 грн.

3.Узагальнені доводи інших учасників справи.

Адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради не скористалась правом надати відзив на апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 у справі № 904/4758/19.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2020 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Вечірко І.О., Паруснікова Ю.Б., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 у справі № 904/4758/19 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 у справі № 904/4758/19 слід залишити без змін з огляду на наступне.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області орендує нежитлове приміщення комунальної форми власності загальною площею 25764кв.м. по пр.Перемоги м.Кам`янську , яке перебуває на балансі Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради.

21.09.2018 між Адміністрацією Дніпровського району Кам`янської міської ради (далі-Балансоутримувач) та Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі-Орендар) укладено Договір №221 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання послуг теплопостачання Орендарю (далі-Договір).

Відповідно до умов цього Договору:

1.1. Орендар здійснює витрати пов`язані з утриманням орендованого майна, а саме частини будівлі площею 257,64 кв.м, шляхом відшкодування Балансоутримувачу понесених витрат за послуги теплопостачання, пропорційно до займаної Орендарем площі в будівлі, з урахуванням прибудинкової території, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим договором. Орендар користується частиною приміщення, площею 257,64 кв.м, розміщеним на І поверсі будівлі за адресою просп. Перемоги, 63, балансовою вартістю 26515,70 грн (далі орендоване Приміщення);

1.2. Орендоване Приміщення використовується для розміщення Дніпровського районного відділу у м.Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (бюджетної організації);

2.1. Сума договору на період з 15.10.2018 по 31.12.2018 з відшкодування послуг з теплопостачання складає 15075,90 грн, з можливістю подальшого коригування;

3.1. Балансоутримувач Будівлі зобов`язується забезпечити:

3.1.1. Надання Орендою послуг за діючими розцінками і тарифами;

3.1.2. Інформування Орендаря про зміни тарифу на послуги;

3.2. Орендар зобов`язується:

3.2.4. Відшкодувати Балансоутримувачу послуги з теплопостачання у повному обсязі, при несвоєчасному внесенні плати сплачувати пеню із розрахунку не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки;

6.1. Цей Договір набуває чинності з моменту підписання цього Договору і діє до 31.12.2018 року включно. Відповідно до ст. 631 пункт 3 ЦК України ст. 180 пункт 7 ГК України Сторони домовились, що умови передбачені цим договором застосовуються до правовідносин, що склалися між Сторонам починаючи з 19.07.2018;

6.2. Умови цього Договору зберігають силу протягом усього строку дії Договору, а в частині фінансових зобов`язань Орендаря до повного виконання зобов`язань;

6.3. Зміни або доповнення до цього Договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядають протягом одного місяця з дати їх отримання іншою стороною.

Відповідно до Додатку до договору №221 від 21.09.2018 (арк.с. 38) сторони визначили розрахунок використання послуг теплопостачання на період з 15.10.218 по 31.12.218.

Рішенням Кам`янської міської ради Про встановлення тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, що надаються комунальним підприємством Кам`янської міської ради Тепломережі № 302 від 25.10.2017 р. тариф за 1 Гкал для потреб бюджетних установ з 01.12.2017 р. складає 1654,91 грн. з ПДВ.

Для розрахунку взято кількість Гкал використаних Орендарем за період з 16.10.2017 по 31.12.2017, а саме 9,1098 Гкал.

Розрахунок:

9,1098 x 1654,91 = 15075,90 грн,

де 1654,91 діючий тариф на теплопостачання, грн.

Відповідач відшкодував послуги по теплопостачанню 15 075,90 грн за актами №№306, 330 від 18.12.2018 та 19.12.2018 щодо відшкодування комунальних послуг, спожитих орендарем, які підлягають компенсації балансоутримувачу (арк.с.52,53).

КП КМР "Тепломережі" виставило для оплати Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради рахунки-фактури №12-0000044 від 12.12.2018, №12-0000045 від 21.12.2018 та №12-0000185 від 28.12.2018 (арк.с. 21-22).

Відповідно до актів про постачання теплової енергії №12-0000045 від 21.12.2018, №12-0000044 від 22.12.2018 та №12-0000185 від 28.12.2018 (арк.с. 18-19) наданих адміністрації Дніпровського району міської ради комунальним підприємством КМР "Тепломережі" та згідно розшифровки за опалення приміщень за адресою проспект Перемоги, 63, сума, яка підлягає відшкодуванню Орендарем за грудень 2018 року, склала 9878,46 грн без ПДВ (арк.с. 20).

Розмір заборгованості визначено як різницю між попереднім нарахуванням відповідно до акту відшкодування комунальних послуг від 19.12.2018 та даними розшифровки за площею орендованого ГУДМС приміщення.

Акт відшкодування комунальних послуг, спожитих орендарем, які підлягають компенсації балансоутримувачу від 18.12.2018 (арк.с. 23) свідчить про споживання комунальних послуг (теплопостачання) в орендованому приміщенні в грудні 2018 року. Вартість спожитих комунальних послуг склала 8034,29 грн без ПДВ.

У грудні 2018 року нарахування за спожиту теплову енергію проводилися:

- за період з 01 по 05 грудня 2018 року - згідно рішення виконавчого комітету від 24.10.2018 №305, тариф за 1 Гкал для бюджетних установ складав 1785,93 грн. без ПДВ;

- за період з 06 по 31 грудня - згідно рішення виконавчого комітету від 28.11.2018 №342, тариф за 1 Гкал для бюджетних установ складав 1769,14 грн. без ПДВ (2122,97 грн. з ПДВ).

На підтвердження понесених витрат з теплопостачання Позивач надав (арк.с.76-96):

копію договору №160л/18 пара, гаряча вода та пов`язана продукція (централізоване опалення) від 18.01.2018;

копію договору №160л/18/1 на відпуск теплової енергії від 28.12.2018;

копію додаткової угоди №2 від 16.11.2018 до договору № 160л/18;

копію додаткової угоди №3 від 06.12.2018 до договору №160л/18;

копію розшифровки за опалення приміщень за адресою просп. Перемоги,63.

Доказів погашення зазначеної заборгованості Відповідач до суду не надав.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно з і ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 525 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до наказу Фонду Державного майна України №1765 від 22.08.2000 Щодо роз`яснень і рекомендацій до методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна витрати на утримання орендованого майна не входять до орендної плати і повинні окремо компенсуватись орендарем.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу до плати за оренду індивідуально визначеного майна не включаються витрати на утримання орендованого майна та плата за послуги, які відповідно до укладених угод зобов`язуються надавати орендарю державне підприємство, організація, господарське товариство, на балансі яких перебуває це майно.

Необхідність несення витрат, пов`язаних з утриманням орендованого майна визначена і в наказі департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 04.07.18 №02/145 Про пролонгацію договору оренди.

За положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Колегія суддів зазначає, що тарифи на житлово-комунальні послуги в Україні формуються та встановлюються на підставі вимог чинного законодавства та нормативно-правової бази.

Згідно з частиною другою статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

До складу економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг включається інвестиційна складова - витрати на відшкодування інвестиційних ресурсів, залучених за інвестиційними програмами, та їх вартість.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги визначено статтею 7, 14 Закону, а також статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Так, згідно із статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Довід скаржника про те, що ГУ ДМС України в Дніпропетровській області належним чином виконало умови Договору №221 в повному обсязі на суму 15 075,90 грн. за відшкодування послуг теплопостачання за період з 15.10.2018 по 31.12.2018 спростовується Додатковою угодою № 3 про внесення змін до діючого договору №160л/18, яким змінено тарифи нарахування за спожиту теплову енергію (а.с. 95).

Так, відповідно до п.2.1. Договору сума договору на період з 15.10.2018 по 31.12.2018 з відшкодування послуг з теплопостачання складає 15 075,90 грн, з можливістю подальшого коригування, таким чином сторони узгодили можливість зміни тарифу, що і відбулося.

Також колегія суддів зазначає, що зміна тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення відбулися не з вини адміністрації Дніпровського району, скаржник фактично отримав послуги теплопостачання орендованого приміщення та користувався орендованим майном.

Крім того, орендоване приміщення є вбудованим, а опалення є централізованим, тому відсутня технічна можливість відключення частини площі, яка знаходиться в оренді скаржника від постачання комунальними послугами.

Довід скаржника про те, що позивач повинен довести саме факт порушення відповідачем умов Договору, для того, щоб стягнути заборгованість після закінчення терміну дії Договору, в той час як ГУДМС України в Дніпропетровській області належним чином виконано всі умови Договору, а саме в установлений строк сплачено повністю суму Договору №221, відповідно до п.2.1. цього Договору, відхиляється колегією суддів з огляду на те, що рішенням виконавчого комітету міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, що надаються комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Тепломережі» від 23.05.2018 №129 зі змінами, встановлено тариф за 1 Гкал для потреб бюджетних установ з 16.11.2018 р., який складає 2 143,12 грн з ПДВ, рішенням ВК КМР від 28.11.18 № 342 встановлено тариф за 1 Гкал для потреб бюджетних установ з 06.12.2018 р., який складає 2 122,97 грн з ПДВ, тобто підвищені тарифи порівняно з умовами договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що зміна тарифів відбулась в межах строку дії Договору №221 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання послуг теплопостачання Орендарю.

Довід скаржника про те, що розшифровка за опалення є неналежним доказом, тобто таким, на підставі якого неможливо встановити чи дійсно саме відповідач спожив теплової енергії в розмірі 3 819,86 грн. є необгрунтованим з огляду на те, що вона відображає тільки збільшення тарифу.

Колегія суддів зазначає, що дійсно відповідно до п.3.2.1 Договору, балансоутримувач будівлі зобов`язаний забезпечити інформування орендаря про зміни тарифів на послуги, що не було зроблено Адміністрацією Дніпровського району Кам`янської міської ради, але в той же час цей факт не спростовує обов`язок орендаря по відшкодуванню витрат за фактично отримані послуги теплопостачання та користування орендованим майном.

Також, колегія суддів зазначає, що предметом договору сторін не є надання позивачем послуг, що б в такому випадку й вимагало відповідного договірного узгодження збільшення вартості послуг як істотної умови договору. У справі предметом договору сторін є компенсація витрат балансоутримувача, тому предметом доказування у справі є наявність та розмір цих витрат та їх зв`язок із орендою спірного приміщення відповідачем

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Право скаржника не порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 у справі № 904/4758/19 винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що силу ст. 276 ГПК України.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 у справі № 904/4758/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 у справі № 904/4758/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді Ю.Б. Парусніков

І.О. Вечірко