ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.03.2020р. Справа № 904/5429/18

За позовом: Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Алонза", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Місія-1", м. Дніпро

Про: стягнення 1 589 623, 84 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

АТ КБ «Приватбанк» (позивач) , з урахуванням уточнень позовних вимог звернувся до суду з позовом до ТОВ «Алонза» (відповідач) про стягнення 1 589 623, 84 грн. заборгованості з орендної плати за жовтень 2018 р. за договором оренди нерухомого майна №4 від 31.03.16р. (укладеним між ТОВ «Місія-1» та ТОВ «Алонза»). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на ту обставину , що до АТ КБ «Приватбанк» відповідно до додаткової угоди від 02.08.16 р. перейшли права ТОВ «Місія-1» (орендодавця) вимагати від відповідача виконання зобов`язань за договором оренди нерухомого майна №4 від 31.03.16 р. щодо сплати орендної плати за користування майном ( т.1, а.с.88-92)

ТОВ «Алонза» (відповідач) заперечував проти задоволення позовних вимог зазначаючи, що позивачем не здійснено передання в оренду цілісного майнового комплексу торгівельно-розважального центру , а саме - передано в оренду відповідачу нерухоме майно не у повному обсязі (замість обумовлених у договорі оренди 32 408, 7 кв. м. фактично було передано по акту приймання - передачі від 01.04.16р. лише 27 831, 55 кв.м., тобто на 14 % менше , ніж було погоджено сторонами в договорі). Тому відповідач вважає , що він повинен сплачувати за користування цим нерухомим майном орендну плату на 14 % меньшу ніж та , що вказана у договорі оренди . Також відповідач стверджує , що позивач протиправно розпорядився коштами, сплаченими ним за оренду за жовтень 2018 р., спрямувавши ці кошти на погашення заборгованості за попередні періоди. З урахуванням вищезазначеного, відповідач здійснив власний контр-розрахунок суми орендного платежу за жовтень 2018 року, в якому вказує, що з урахуванням 14% зменшення розміру орендної плати він сплатив орендну плату за жовтень 2018р. в розмірі 1 400 000, 00 грн. , тоді як повинен був сплатити лише у розмірі 1 589 623,84 грн. - 14 % =1 367 076,50 грн. ; а відтак , у позивача утворилась перед ТОВ «Алонза» заборгованість в сумі 34 862, 47 грн. ( за підрахунками суду - 32 923,50 грн.)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.19р. (залишеною без змін постановою ЦАГС від 26.06.19р.) провадження у справі № 904/5429/18 було зупинено у зв`язку з призначенням судової експертизи, проведення якої було доручено фахівцям Дніпропетровського НДІСЕ. Відповідно до вищезазначеної ухвали, попередню оплату вартості експертних досліджень було покладено на відповідача - ТОВ "Алонза". 03.05.19р. на виконання ухвали суду матеріали справи №904/5429/18 були надіслані до Дніпропетровського НДІСЕ.

Але 10.10.19р. матеріали справи повернулися на адресу суду від ДНДІСЕ без відповідного висновку судової експертизи, з причин не оплати відповідачем вартості робіт по виконанню експертизи. У зв`язку з чим, ухвалою суду від 18.10.19р. було поновлено провадження у справі №904/5429/18; запропоновано позивачу - Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" здійснити попередню оплату вартості судової експертизи, з подальшим розподілом судових витрат у відповідності з вимогами ст. 129 ГПК України; зобов`язано Дніпропетровський НДІСЕ надіслати АТ КБ "Приватбанк" рахунки на оплату вартості судової експертизи; направлено матеріали справи до Дніпропетровського НДІСЕ для проведення судової експертизи, відповідно до ухвали суду від 18.04.19р. та зупинити провадження у справі №904/5429/18.

Постановою ЦАГС від 02.03.20р. ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.19р. у справі №904/5429/18 скасовано та справу направлено до господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

Ухвалою суду від 11.03.20р. було поновлено провадження у справі та розгляд справи по суті було призначено на 19.03.20р.

16.03.20р. Радою суддів України прийняті рекомендації №9рс-186/20 відповідно до яких, враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19", а також з метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СОVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, рекомендовано на період з 16 березня до 03 квітня 2020 року встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції; припинити всі заходи, не пов`язані з процесуальною діяльністю суду та забезпеченням діяльності органів судової влади (круглі столи, семінари, дні відкритих дверей тощо);обмежити допуск в судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань; обмежити допуск у судові засідання та приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань: блідість обличчя, почервоніння очей, кашель; ознайомлення учасників судового процесу з матеріалами судової справи, за наявності такої технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі, шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну адресу, зазначену у відповідній заяві, заяви про ознайомлення приймати через дистанційні засоби зв`язку; зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня; по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження. Крім того, Рада суддів України рекомендує громадянам та іншим особам: всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку; рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004)

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, в зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно з приписами ст.114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до приписів ч.1-2 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Згідно приписів ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Якщо розгляд справи було відкладено, суд продовжує провадження у справі зі стадії, на якій розгляд справи було відкладено. У випадку відкладення розгляду справи під час її розгляду по суті суд може почати розгляд справи по суті спочатку.

Враховуючи вищезазначене та рекомендації Ради суддів України від 16.03.20р. №9рс-186/20 та Постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19"; розгляд справи підлягає відкладенню.

На підставі викладеного, керуючись пунктами статті 202, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи по суті у судовому засіданні на 07.04.2020р. о 11:20год.

2. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Дніпропетровської області в кабінеті № 3-301 за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка , 1.

3. Роз`яснити учасникам, що відповідно до приписів ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутноті. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів

Звернути увагу сторін на те, що відповідно до ст.135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 17.03.20р.

Оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя О.Ю.Васильєв