ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4146/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

секретар судового засідання Казмерчук М.Т.

за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюваль Компані», м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамалія Ойл», м. Харків,

про стягнення 390 903,74 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюваль Компані», звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамалія Ойл», про стягнення заборгованості за невиконання умов договору поставки нафтопродуктів № 071118 А-54 від 07 листопада 2018 року у сумі 390 903,74 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 грудня 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюваль Компані» залишено без руху. Надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - до 28 грудня 2019 року (включно). 24 грудня 2019 року позивачем, через засоби поштового зв`язку, на виконання вимог ухвали суду, направлено на адресу суду пакет документів на усунення недоліків позовної заяви (вх. № 31571 від 26 грудня 2019 року). 27 грудня 2019 року, ухвалою господарського суду Харківської області, прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюваль Компані» до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато у справі № 922/4146/19 підготовче провадження і призначити підготовче засідання на 27 січня 2020 року. 27 січня 2020 року, протокольною ухвалою суду, на підставі статей 177,181, пункту 3 частини 2 статті 183, статі 232 Господарського процесуального кодексу УКраїни, відкладено підготовче засідання на 17 лютого 2020 року. 17 лютого 2020 року, протокольною ухвалою суду, на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 ГПК України, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті; визначено дату, час та місце проведення судового засідання по розгляду справи по суті на 24 лютого 2020 року. 19 лютого 2020 року від позивача надійшло клопотання (вх. № 4402) про розгляд підготовчого засідання за відсутоності представника позивача, однак 17 лютого 2020 року суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 24 лютого 2020 року, у зв"язку з чим актуальність даного клопотання позивача відсутня. 24 лютого 2020 року, протокольною ухвалою суду, відкладено судове засідання по розгляду справи по суті на 10 березня 2020 року. 10 березня 2020 року представник позивача в судове засідання не з"явився. 10 березня 2020 року відповідач свого представника в засідання суду не направив, процесуальні документи по даній справі направлялись останньому за адресою вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Втім, процесуальні документи повертались на адресу суду з відміткою відділення пошти «інші причини, що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Судом, з метою дотримання принципів судочинства та реалізацією відповідачем прав пов`язаних обґрунтування свої позиції по даній справі, здійснено всі можливі дій, направлені на повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Так, 28 січня 2020 року, судом, з метою отримання інформації щодо поштового відправлення з трек-номером № 812, був здійснений запит до Відділення поштового зв`язку № 52 Харківської дирекції АТ «Укрпошта» лист за № 001806. Станом на 10 березня 2020 року відповіді з АТ «Укрпошта» до суду не надходило. Враховуючи той факт, що відповідач зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою, на яку судом завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958 та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 направлялись ухвали, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд цієї справи. Пунктами 4, 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок учасників справи подавати всі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Статтею 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до частини 3 статті 203 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Беручи до уваги, що відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та те, що відповідно до статті 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів по справі покладено на сторони, суд, враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, згідно частини 9 статті 165 ГПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим суд вважає за можливе вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, судом встановлено наступне.

07 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дюваль Компані» (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гамалія Ойл» (покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки № 07118 А-54, за умовами якого постачальник зобов`язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти (надалі товар), найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару. Номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюються сторонами за обопільною згодою після заявки покупця (усно чи письмово) на підставі розрахункових документів (рахунків-фактурах) та/чи на підставі відвантажувальних документів (видаткових накладних) на товар, котрі являються специфікацією в розумінні статті 266 Господарського кодексу України та складають невід`ємну частину цього договору (пункт 1.1., 1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору встановлено, що товар поставляється погодженими партіями. Поставка товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/або актами приймання-передачі, товарно-транспортними накладними), які підписані представниками обох сторін. Поставка товару здійснюється згідно з умовами цього договору. Поставка товару здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з дати зарахування грошових коштів (100% оплата за товар) на банківський рахунок постачальника, згідно з умовами цього договору.

а) CPT пункт призначення, вказаний покупцем в заявці на відвантаження товару, поставка транспортом покупця.

б) EXW резервуар нафтобази зберігання, вказаний постачальником, вивіз товару транспортом (та за рахунок) покупця (пункт 2.2. договору).

У пункті 2.3. договору встановлено, що постачальник зобов`язується в строк, визначений пунктом 2.2. договору, відвантажити покупцю партію товару, а покупець зобов`язується її прийняти.

Відповідно до пункту 3.1. договору, загальна ціна договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках-фактурах та накладних документах. Покупець зобов`язується оплачувати повну вартість (в розмірі 100%) товару (в тому числі ПДВ) відображену в рахунках-фактурах на кожну окрему партію товару (видаткових накладних та/або акта приймання-передачі), у строк ,визначений у відповідних рахунках-фактурах, але у всякому разі до відвантаження такого товару. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на банківський рахунок постачальника, що зазначений у відповідних рахунках фактурах (пункт 3.1, 3.2., 3.4 договору).

За пунктом 6.1 цей договір набуває чинності з дати його укладання та діє до 31 грудня 2018 року, а в частині розрахунків до їх повного проведення.

29 березня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 215 710,74 грн., що підтверджується видатковою накладною № 342 від 29 березня 2019 року. 03 квітня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 229 188,96 грн., що підтверджується видатковою накладною № 360 від 03 квітня 2019 року. 24 квітня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 171 747,84 грн., що підтверджується видатковою накладною № 469 від 24 квітня 2019 року. 02 травня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 191 232,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 504 від 02 травня 2019 року. 03 травня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 127 500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 508 від 03 травня 2019 року. 08 травня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 145 156,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № 534 від 08 травня 2019 року. 27 червня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 68 982,78 грн., що підтверджується видатковою накладною № 714 від 27 червня 2019 року.

Як зазначає позивач, оплата за товар була здійснена відповідачем не в повному обсязі, через що просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 390 903,74 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 Господарського кодексу України, далі по тексту - ГК України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (стаття 627 ЦК України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень стаття 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Обов`язок щодо здійснення оплати отриманого товару, відповідно до положень договорів поставки та статей 712, 692 ЦК України, виникає у відповідача, з моменту після прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, даний факт підтверджується первинним бухгалтерським документом, яким в цих правовідносинах є видаткова накладна, відповідно до положень статті 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 910/5226/17, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Так, за пунктом 2.1. договору поставка товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/або актами приймання-передачі, товарно-транспортними накладними), які підписані представниками обох сторін. Поставка товару здійснюється згідно з умовами цього договору. Поставка товару здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з дати зарахування грошових коштів (100% оплата за товар) на банківський рахунок постачальника, згідно з умовами цього договору (пункт 2.2. договору).

Відповідно до стаття 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України)

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, належне виконання зобов`язання є виконання зобов`язань, з додержанням вимог і принципів виконання зобов`язання встановленими умовами договору та приписами чинного законодавства.

Як встановлено з матеріалів справи, в рамках укладеного договору між зобов`язаними контрагентами були здійсненні визначені господарські операції, а саме:

- 29 березня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 215 710,74 грн., що підтверджується видатковою накладною № 342 від 29 березня 2019 року.

- 03 квітня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 229 188,96 грн., що підтверджується видатковою накладною № 360 від 03 квітня 2019 року.

- 24 квітня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 171 747,84 грн., що підтверджується видатковою накладною № 469 від 24 квітня 2019 року.

- 02 травня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 191 232,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 504 від 02 травня 2019 року.

- 03 травня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 127 500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 508 від 03 травня 2019 року.

- 08 травня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 145 156,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № 534 від 08 травня 2019 року.

- 27 червня 2019 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано обумовлений товар на загальну суму 68 982,78 грн., що підтверджується видатковою накладною № 714 від 27 червня 2019 року.

Вказані видаткові накладні, які за умовами пункту 1.2. договору є специфікаціями та відвантажувальними документами, підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін, а також в них міститься посилання на реквізити договору. Таким чином, вказаними видатковими накладними підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань за договором з поставки відповідачу товару на загальну суму 1 149 518,52 грн.

За приписами статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Суд звертає увагу на те, що згідно договору Покупець зобов`язується оплачувати повну вартість (в розмірі 100%) товару (в тому числі ПДВ) відображену в рахунках-фактурах на кожну окрему партію товару (видаткових накладних та/або акта приймання-передачі), у строк, визначений у відповідних рахунках-фактурах, але у всякому разі до відвантаження такого товару (пункт 3.1, 3.2. договору).

У пункті 2.2. договору контрагенти обумовили, що поставка товару здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з дати зарахування грошових коштів (100% оплата за товар) на банківський рахунок постачальника, згідно з умовами цього договору.

а) CPT пункт призначення, вказаний покупцем в заявці на відвантаження товару, поставка транспортом покупця.

б) EXW резервуар нафтобази зберігання, вказаний постачальником, вивіз товару транспортом (та за рахунок) покупця.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо Договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, в розумінні погоджених сторонами умов пунктів 2.1, 2.2 та 3.2. договору, можна зробити висновок, що поняття "відвантаження" та "поставка" є ідентичними поняттями, оскільки дата відвантаження та дата поставки збігаються між собою, і настання однієї події обумовлює настання іншої.

Даний висновок підтверджується матеріалами справи, а саме: видатковими накладними та товарно-транспортною накладними на відпуск нафтопродуктів (а. с. 30-43, том 1), які мають однакову дату заповнення, та їх зміст узгоджений сторонами, шляхом проставлено печатки та підписів уповноважених на те посадових осіб підприємств позивача та відповідача.

Крім того, сторонами обумовлено у пункті 1.2. договору, що видаткова накладна є відвантажувальним документом, на підставі якої підтверджується поставка товару (пункт 2.1. договору).

У даному випадку, відповідач, з моменту отримання товару, на підставі відвантажувальних документів (видаткових накладних) та не здійснивши визначений у пункті 3.2. договору попередній алгоритм дій щодо розрахунків, є таким, що прострочив оплату поставленого товару.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частини 3 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що відповідач прийняв товар, однак в обумовлений договором строк не оплатив його вартість, позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамалія Ойл» заборгованості за невиконання умов договору поставки нафтопродуктів № 071118 А-54 від 07 листопада 2018 року у сумі 390 903,74 грн. є обґрунтованими та підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому, суд, з метою встановлення загальної суми заборгованості, здійснив власний підрахунку заборгованості, з урахуванням наданих позивачем до матеріалів справи видаткових накладних на товар та виписки по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюваль компані» станом на 12 квітня 2019 року в АТ «Банк «Портал», встановив, що позивач арифметично не вірно визначив суму основної заборгованості в розмірі 390 903,74 грн., оскільки вірною є сума в розмірі 436 847,74 грн.

Відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості за договором, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в сумі, зазначеній в прохальній частині позовної заяви.

У зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 статті 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 1-5, 10-12, 20, 41-46, 49, 73-80, 86, 123, 129, 194-196, 208-210, 216, 217, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамалія Ойл» (61052, м. Харків, вул. Полтавській шлях, буд. 37, ідентифікаційний код юридичної особи 40433589) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюваль Компані» (02105, м. Київ, вул. Тампере, буд. 13-Б, літера А, офіс 414, ідентифікаційний номер юридичної особи 41180498) заборгованість у розмірі 390 903,74 грн. та 5 863,56 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 ГПК України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено 16 березня 2020 року

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/4146/19