ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2020 р. Справа № 911/1022/19

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Петренко А. А.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Рябцева Я. Г. (адвокат - ордер серії КВ № 402967 від 10.06.2019 р.);

від відповідача: Волтарніст М. О. (адвокат - довіреність № б/н від 02.04.2019 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський делікатес", с. Дейманівка, Пирятинський район, Полтавська область

до Дочірнього підприємства "Рітейл ІСТ", м. Ірпінь, Київська область

про стягнення 109 086, 99 грн та зобов`язання придбати матеріал

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Пирятинський делікатес" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ДП "Рітейл ІСТ" про стягнення 109 086, 99 грн основної заборгованості, зобов`язання придбати пакувальний матеріал на суму 78 995, 68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо придбання пакувального матеріалу та щодо оплати у повному обсязі за товар згідно договору поставки № PI034941 від 30.12.2016 р. та договору поставки № PI038095 від 01.05.2018 р., укладених між ТОВ "Пирятинський делікатес" та ДП "Рітейл ІСТ".

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.05.2019 р. відкрито провадження у справі № 911/1022/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський делікатес" до Дочірнього підприємства "Рітейл ІСТ" про стягнення 109 086, 99 грн та зобов`язання придбати матеріал, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 05.06.2019 р.

05.06.2019 р. за наслідками підготовчого засіданням судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 17.07.2019 р.

21.06.2019 р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява № б/н від 18.06.2019 р. про зміну підстав позову та збільшення розміру позовних вимог, у якій він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 109 086, 99 грн грн основної заборгованості, 78 995, 68 грн заборгованості за пакувальний матеріал, 24 955, 73 грн пені, 2 102, 40 грн 3 % річних, 2 256, 99 грн інфляційних втрат.

17.07.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив № б/н від 16.07.2019 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

17.07.2019 р. за наслідками підготовчого судового засідання судом оголошено перерву до 31.07.2019 р.

Заява позивача № б/н від 18.06.2019 р. про зміну підстав позову та збільшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду.

30.07.2019 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання № б/н від 25.07.2019 р., у якому він просить суд вирішувати справу без врахування відзиву відповідача.

31.07.2019 р. за наслідками підготовчого судового засідання судом оголошено перерву до 28.08.2019 р.

28.08.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання № б/н від 27.08.2019 р. про долучення документів до справи, що долучене судом до матеріалів справи.

28.08.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання № б/н від 23.08.2019 р. про долучення документів до справи, що долучене судом до матеріалів справи.

28.08.2019 р. за наслідками підготовчого судового засідання судом оголошено перерву до 11.09.2019 р.

06.09.2019 р. до канцелярії суду від позивача надійшли пояснення № б/н від 03.09.2019 р., що долучені судом до матеріалів справи.

11.09.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання № б/н від 10.09.2019 р. про долучення документів до справи, що долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.09.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за участю представників учасників справи на 25.09.2019 р.

25.09.2019 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 09.10.2019 р.

09.10.2019 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 06.11.2019 р.

06.11.2019 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 25.11.2019 р.

25.11.2019 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 10.12.2019 р.

10.12.2019 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 08.01.2020 р.

23.12.2019 р. до канцелярії суду від відповідача надійшли пояснення № б/н від 16.12.2019 р., що долучені судом до матеріалів справи.

08.01.2020 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшли пояснення № б/н від 03.01.2020 р., що долучені судом до матеріалів справи.

08.01.2020 р. за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 29.01.2020 р.

13.01.2020 р. до канцелярії суду від відповідача надійшли пояснення № б/н від 10.01.2020 р., що долучені судом до матеріалів справи.

29.01.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 04.02.2020 р.

04.02.2020 р. до кацнцелярії суду від позивача надійшли пояснення № б/н від 30.01.2020 р., що долучені судом до матеріалів справи.

04.02.2020 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2016 р. між позивачем (надалі - Виробник) та відповідачем (надалі - Замовник) було укладено договір № РІ034941, згідно п. 1.1. якого Виробник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виготовити, відповідно до Технічних умов Товару, та поставити Товар Замовнику під Торговими знаками, для подальшого продажу Замовником, а Замовник зобов`язаний прийняти та оплатити виготовлений та поставлений Товару на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору Виробник зобов`язується протягом дії цього Договору, виробляти та поставляти Товар тільки Замовнику.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що Замовник оплачує Товар, що поставляється, за цінами погодженими Сторонами в Специфікації та підтвердженими у накладних. Ціна на товар в специфікації вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми (Ціна без ПДВ та з ПДВ).

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що оплата за Товар здійснюється щосереди в українській національній валюті - гривні в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Виробника через 30 (тридцять) дні(ів) з моменту приймання-передачі Товару та підписання накладної про прийняття Товару. У випадку, якщо день оплати (середа) випадає на святковий день, то оплати здійснюються найближчої середи, яка є робочим днем. При цьму Сторони домовились про те, що Замовник здійснює оплату поставленого Товару тільки у випадку, якщо сума заборгованості за Товар буде складати не менше ніж 500, 00 (п`ятсот) грн.

Відповідно до п. 4.9. Договору не рідше ніж кожні три місяці, з моенту укладення цього Договору, Сторони зобов`язані підписувати акти звірки взаєморозрахунків. Акти звірки розрахунків по цьому договору підписуються не пізніше 30 числа першого місяця наступного квартала.

Відповідно до п. 5.5. Договору пунктом поставки Товару за цим Договором є склад Замовника, адреса якого вказана в Замовленні. Поставка Товару до місця передачі здійснюється транспортом Виробника. Витрати з транспортування Товару до пункту поставки несе Виробник. Датою поставки є дата отримання Замовником Товару на складі Замовника.

Товар поставляється на умовах DDP, що передбачені Інкотермс "Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати", введених в дію з 01.01.2011 р.

Згідно з п. 6.1. Договору перехід права власності на Товар від Виробника до Замовника здійснюється в момент приймання-передачі Товару на складі Замовника та підписання накладної.

Пунктом 7.4. Договору визначено, що всі витрати на виробництво упаковки, етикеток, маркування покладаються на Виробника. У випадку, якщо з вини Замовника виробництво узгодженого Товару стає неможливим Замовник зобов`язується викупити у Виробника весь замовлений пакувальний матеріал за його закупівельними цінами (дане зобов`язання Замовника не поширюється на випадок передбачений в п. 3.4. цього Договору). При цьому, за запитом Замовника, Виробник протягом трьох днів повинен надати Замовнику інформацію про залишки пакувального матеріалу і його закупівельну вартість - як в цілому по всіх видах Товару, так і по кожному виду Товару окремо. Виробник погоджується і гарантує, що пакувальні матеріали з використанням Торгових знаків не будуть дорожчими за погоджену вартість пакування, а будь-які додаткові витрати щодо підвищення вартості Виробник буде нести самостійно.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що він набирає силу з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2018 р., але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.

Одночасно з укладенням договору, між позивачем та відповідачем було підписано Протокол узгоження розбіжностей № 1 до договору № РІ033931 від 30.12.2016 р., відповідно до якого сторони дійшли згоди внести зміни у окремі пункти договору. Крім того, між позивачем та відповідачем було підписано Специфікацію товару до договору № РІ033931 від 30.12.2016 р.

01.01.2018 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору № РІ034941 від 30.12.2016 р., відповідно до п. 1. якої сторони дійшли згоди змінити п. 4.4. договору, виклавши його в наступній редакції:

"Оплата за Товар здійснюється щосереди в українській національній валюті - гривні в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Виробника через 45 (сорок п`ять) днів з моменту приймання-передачі Товару та підписання накладної про прийняття Товару. У випадку, якщо день оплати (середа) випадає на святковий день, то оплати здійснюються найближчої середи, яка є робочим днем. При цьму Сторону домовились про те, що Замовник здійснює оплату поставленого Товару тільки у випадку, якщо сума заборгованості за Товар буде складати не менше ніж 500, 00 (п`ятсот) грн."

На виконання умов договору № РІ034941 від 30.12.2016 р. позивачем протягом березня 2017 р. - лютого 2019 р. було передано у власність (продано) відповідачу товар на загальну суму 601 157, 46 грн, що підтверджується видатковими накладними, доданими до клопотання позивача № б/н від 12.08.2019 р., наявними у матеріалах справи.

За період дії договору № РІ034941 від 30.12.2016 р. та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок по оплаті товару та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 473 000, 00 грн (з урахуванням коректування боргу на суму 45 421, 42 грн), що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до пояснень відповідача № б/н від 16.12.2019 р., актом звірки розрахунків за період з 01.05.2019 р. по 31.05.2019 р., актом звірки розрахунків за період з 01.02.2019 р. по 28.02.2019 р., наявними у матеріалах справи.

Крім того, за період дії договору та на його виконання протягом березня 2017 р. - червня 2019 р. відповідачем було повернуто позивачу товар на загальну суму 19 855, 60 грн, що підтверджується накладними на повернення, доданими до клопотання позивача № б/н від 23.08.2019 р., клопотання відповідача № б/н від 27.08.2019 р., наявними у матеріалах справи.

01.05.2018 р. між позивачем (надалі - Постачальник) та відповідачем (надалі - Покупець) було укладено договір № РІ038095, згідно п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з Замовленням Покупця, поставити Товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти Товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в Специфікації. Поставка Товару Постачальником здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації Покупцем через Мережу магазинів "Фуршет".

Відповідно до п. 1.2. Договору Постачальник зобов`язується приймати участь в заходах по стимулюванню збуту його Товарів в Мережі магазинів "Фуршет", а також приймати участь у випуску рекламно-інформаційних матеріалів на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що Товар поставляється Постачальником у відповідності з Замовленням Покупця по асортименту, кількості та цінам в строк, зазначений в Замовленні.

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що пунктом поставки Товару за цим Договором є склад Покупця, адреса якого вказана в Замовленні. Поставка Товару до місця передачі здійснюється транспортом Постачальника. Витрати з транспортування Товару до пункту поставки несе Постачальник. Датою поставки є дата отримання Покупцем Товару на складі Покупця. Товар поставляється на умовах DDP, що передбачені Інкотермс "Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати", введених в дію з 01.01.2000 р.

Відповідно до п. 5.1. Договору перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця здійснюється в момент приймання-передачі Товару на складі Покупця.

Пунктом 7.9. Договору визначено, що оплата за Товар здійснюється щосереди в українській національній валюті - гривні в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника через 60 (шістдесят) дні(ів) з моменту приймання-передачі Товару та підписання накладної про прийняття Товару. У випадку, якщо день оплати (середа) випадає на вихідний або святковий день, то оплати здійснюються найближчої середи, яка є робочим днем. При цьому Сторони домовилися про те, що Покупець здійснює оплату поставленого Товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500, 00 (п`ятсот) грн. з кожного магазину.

Відповідно до п. 7.13. Договору не рідше ніж кожні три місяці, з моменту укладення цього Договору, Сторони зобов`язані підписувати акти звірки взаєморозрахунків. Акти звірки розрахунків по цьому Договору підписуються не пізніше кожного 30 числа першого місяця наступного кварталу.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що він набирає силу з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2022 року.

Одночасно з укладенням договору, між позивачем та відповідачем було підписано Протокол узгоження розбіжностей № 1 до договору № РІ038095 від 01.05.2018 р., відповідно до якого сторони дійшли згоди внести зміни у окремі пункти договору. Крім того, між позивачем та відповідачем було підписано Специфікацію товару до договору № РІ038095 від 01.05.2018 р.

На виконання умов договору № РІ038095 від 01.05.2018 р. позивачем протягом червня 2018 р. - січня 2019 р. було передано у власність (продано) відповідачу товар на загальну суму 58 869, 72 грн, що підтверджується видатковими накладними, доданими до клопотання позивача № б/н від 12.08.2019 р., пояснень позивача № б/н від 19.08.2019 р., наявними у матеріалах справи.

За період дії договору № РІ038095 від 01.05.2018 р. та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок по оплаті товару та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 20 999, 88 грн (з урахуванням коректування боргу на суму 3 709, 98 грн), що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до пояснень відповідача № б/н від 10.01.2020 р., актом звірки розрахунків за період з 01.05.2019 р. по 31.05.2019 р., актом звірки розрахунків за період з 01.02.2019 р. по 28.02.2019 р., наявними у матеріалах справи.

Крім того, за період дії договору та на його виконання протягом січня - квітня 2019 р. відповідачем було повернуто позивачу товар на загальну суму 8 437, 86 грн, що підтверджується накладними на повернення товару, доданими до клопотання позивача № б/н від 25.07.2019 р., № б/н від 23.08.2019 р., клопотання відповідача № б/н від 27.08.2019 р., пояснень відповідача № б/н від 16.12.2019 р., наявними у матеріалах справи.

У жовтні 2018 р. позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 8883 від 02.10.2018 р., у якому він просив відповідача до 08.10.2018 р. погасити існуючу заборгованість у розмірі 97 356, 39 грн за договором № РІ038095 від 01.05.2018 р.

У жовтні 2018 р. позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 8942 від 04.10.2018 р., у якому він просив відповідача до 09.10.2018 р. погасити існуючу заборгованість у розмірі 45 942, 86 грн за договором № РІ034941 від 30.12.2016 р.

У жовтні 2018 р. позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 9009 від 11.10.2018 р., у якій він вимагав погасити існуючу заборгованість у розмірі 68 799, 64 грн за договором № РІ034941 від 30.12.2016 р. та договором № РІ038095 від 01.05.2018 р. Факт направлення претензії відповідачу підтверджується фіскальним чеком № 0013 від 12.10.2018 р. та відповідним описом вкладеня у цінний лист, наявними у матеріалах справи.

18.03.2019 р. між позивачем та відповідачем було підписано акт перевірки розрахунків за період з 01.02.2019 р. по 28.02.2019 р., відповідно до якого станом на 28.02.2019 р. загальна заборгованість відповідача склала 139 323, 51 грн.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договорами строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо оплати товару у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 107 678, 56 грн (за договором № РІ034941 від 30.12.2016 р. - 81 956, 56 грн, за договором № РІ038095 від 01.05.2018 р. - 25 722, 00 грн), що підтверджується договором № РІ034941 від 30.12.2016 р., додатковою угодою від 01.01.2018 р. до договору № РІ034941 від 30.12.2016 р., специфікацією до договору № РІ034941 від 30.12.2016 р., договором № РІ038095 від 01.05.2018 р., специфікацією до договору № РІ038095 від 01.05.2018 р., видатковими накладними, доданими до клопотань позивача № б/н від 12.08.2019 р. , № б/н від 12.08.2019 р., пояснень позивача № б/н від 19.08.2019 р., платіжними дорученнями, доданими до пояснень відповідача № б/н від 16.12.2019 р., № б/н від 10.01.2020 р., накладними на повернення, доданими до клопотання позивача № б/н від 25.07.2019 р., № б/н від 23.08.2019 р., клопотання відповідача № б/н від 27.08.2019 р., пояснень відповідача № б/н від 16.12.2019 р., актом звірки розрахунків за період з 01.05.2019 р. по 31.05.2019 р., актом звірки розрахунків за період з 01.02.2019 р. по 28.02.2019 р., листом вих. № 8883 від 02.10.2018 р., листом вих. № 8942 від 04.10.2018 р., претензією позивача вих. № 9009 від 11.10.2018 р., розрахунком ціни позову, наявними у матріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обов`язків по оплаті товару за договорами № РІ038095 від 01.05.2018 р. та № РІ034941 від 30.12.2016 р.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у процесі розгляду справи, розмір основної заборгованості відповідача по оплаті товару перед позивачем за договором № № РІ034941 від 30.12.2016 р. скаладає 81 956, 56 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача основної заборгованості за договором № РІ034941 від 30.12.2016 р. та договором № РІ038095 від 01.05.2018 р. у розмірі 107 678, 56 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 78 995, 68 грн основної заборгованості за пакувальний матеріал, у відповідності до п. 7.4. договору № РІ034941 від 30.12.2016 р.

Пунктом 7.4. договору № РІ034941 від 30.12.2016 р. передбачено, що всі витрати на виробництво упаковки, етикеток, маркування покладаються на Виробника. У випадку, якщо з вини Замовника виробництво узгодженого Товару стає неможливим Замовник зобов`язується викупити у Виробника весь замовлений пакувальний матеріал за його закупівельними цінами (дане зобов`язання Замовника не поширюється на випадок передбачений в п. 3.4. цього Договору). При цьому, за запитом Замовника, Виробник протягом трьох днів повинен надати Замовнику інформацію про залишки пакувального матеріалу і його закупівельну вартість - як в цілому по всіх видах Товару, так і по кожному виду Товару окремо. Виробник погоджується і гарантує, що пакувальні матеріали з використанням Торгових знаків не будуть дорожчими за погоджену вартість пакування, а в будь-які додаткові витрати щодо підвищення вартості Виробник буде нести самостійно.

03.03.2012 р. між позивачем та ТОВ "Авентин" було укладено договір № AV-40-12, відповідно до п. 2.1. якого виконавець бере на себе зобов`язання поставити Замовнику, а Замовник бере на себе зобов`язання своєчасно оплатити та прийняти пакувальний матеріал (плівка, готові пакети), надалі - Товар, на умовах даного Договору. Структура матеріалу, кількість Товару, строки поставки та вартість Товару обумовлюються Сторонами у Специфікаціях, які складаються окремо на кожну партію Товару та являються невід`ємною частиною даного Договору.

07.06.2016 р. між позивачем та ТОВ "Торговий дім Профі-Пак" було укладено договір поставки № 75 ТД, розділом 1 якого визначено, що Продавець зобов`язується передавати у власність (поставляти) Покупцеві товар, а саме: поліетиленові пакети, згідно накладних на поставку партії товару, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар у порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

Як було зазначено позивачем, станом на момент подання позовної заяви, залишок пакувального матеріалу, поставленого відповідно до договору № AV-40-12 від 03.03.2012 р. та договору поставки № 75 ТД від 07.06.2016 р. склав 78 995, 68 грн, а у відповідача, у зв`язку з неналежним виконання умов договору № РІ034941 від 30.12.2016 р., виник обов`язок його викупити.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували виникнення у відповідача обов`язку викупити замовлений пакувальний матеріал на суму 78 995, 68 грн та доказів, що саме неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором № РІ034941 від 30.12.2016 р. уномежливлює подальше виробництво позивачем товару, крім того, додані до позовної заяви видаткові накладні про поставку пакувальних матеріалів за договором № AV-40-12 від 03.03.2012 р. та договором поставки № 75 ТД від 07.06.2016 р. підтверджують лише факт отримання такого матеріалу позивачем, при цьому такі докази не підтверджують отримання пакувального матеріалу саме для потреб відповідача, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором № РІ034941 від 30.12.2016 р. та пеню за договором № РІ038095 від 01.05.2018 р. за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті товару та викупу замовленого пакувального матеріалу з 02.02.2019 р. по 18.06.2019 р. всього на загальну суму 24 955, 73 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 231 цього ж кодексу штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 8.7. договору № РІ034941 від 30.12.2016 р. передбачено, що за порушення строків оплати передбачених цим Договором Замовник сплачує Виробнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Оскільки, при виникненні господарських відносин позивач та відповідач не досягли згоди щодо встановлення у договорі № РІ038095 від 01.05.2018 р. штрафних санкцій, а саме пені від суми несвоєчасно виконаного відповідачем зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а саме обов`язку по оплаті товару, то безпідставним є нарахування позивачем пені за прострочення відповідачем виконання обов`язку обов`язку по оплаті товару у заявлений період на підставі положень зазначених положень Господарського кодексу України так, як зазначені положення не встановлюють їх розмір, а визначають порядок формування відповідальності за порушення грошових зобов`язань, а тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідача пені за договором № РІ038095 від 01.05.2018 р., є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

З урахуванням відмови суду у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення 78 995, 68 грн основної заборгованості за пакувальний матеріал та стягнення пені за договором № РІ038095 від 01.05.2018 р., правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором № РІ034941 від 30.12.2016 р. наступний:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
81956.5602.02.2019 - 14.03.20194118.0000 %0.099 %*3314.19
81956.5615.03.2019 - 25.04.20194218.0000 %0.099 %*3395.02
81956.5626.04.2019 - 06.06.20194217.5000 %0.096 %*3300.72
81956.5607.06.2019 - 18.06.20191217.5000 %0.096 %*943.06

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості згідно договору № РІ034941 від 30.12.2016 р. у вищевказані періоди становить 10 952, 99 грн.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені за договорами від суми основної заборгованості у вищевказані періоди у розмірі 10 952, 99 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 2 256, 99 грн інфляційних збитків та 2 102 грн 3% річних за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті товару за договорами № РІ034941 від 30.12.2016 р. та № РІ038095 від 01.05.2018 р. та викупу замовленого пакувального матеріалу за період з 02.02.2019 р. по 18.06.2019 р., у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

З урахуванням відмови суду у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення 78 995, 68 грн основної заборгованості за пакувальний матеріал, правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
02.02.2019 - 18.06..561.0262820.96110499.52
107 678, 56 грн х 1,026 = 110 499, 52 грн; 110 499, 52 грн - 107 678, 56 грн = 2 820, 96 грн

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договорами у вищевказані періоди становить 2 820, 96 грн.

Оскільки, розмір інфляційних втрат від суми основної заборгованості, на які претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних втрат від суми основної заборгованості за договорами у вищевказані періоди у розмірі 2 256, 99 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

З урахуванням відмови суду у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення 78 995, 68 грн основної заборгованості за пакувальний матеріал, правильний розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості наступний:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
107678.5602.02.2019 - 18.06.20191373 %1212.49
107 678, 56 грн х 0.03% х 137/365 = 1 212, 49 грн

Отже, загальний розмір 3 % річних від суми основної заборгованості за договорами у вищевказані періоди становить 1 212, 49 грн.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3% річних від суми основної заборгованості за договорами у вищевказані періоди у розмірі 1 212, 49 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Рітейл ІСТ" (08205, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Лісова, будинок 6-Г; ідентифікаційний код 38903507) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський делікатес" (37050, Полтавська область, Пирятинський район, село Дейманівка, вулиця Наглого Марка, будинок 46; ідентифікаційний код 36313601) 107 678 (сто сім тисяч шістсот сімдесят вісім) грн 56 (п`ятдесят шість) коп. основної заборгованості, 10 952 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) грн 99 (дев`яносто дев`ять) коп. пені, 2 256 (дві тисячі двісті п`ятдесят шість) грн 99 (дев`яносто дев`ять) коп. інфляційних збитків, 1 212 (одна тисяча двісті дванадцять) грн 49 (сорок дев`ять) коп. 3% річних та судові витрати 1 831 (одна тисяча вісімсот тридцять одна) грн 52 (п`ятдесят дві) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

04 березня 2020 р.