ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"25" лютого 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/211/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сілан, с. Сільце Іршавського району

до Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, с. Сільце Іршавського району

про визнання Додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього укладеною в редакції, запропонованій позивачем,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Тягнибок К.О.

представники:

Позивача

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю Сілан, с. Сільце Іршавського району заявлено позов до Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, с. Сільце Іршавського району про визнання Додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього укладеною в редакції, запропонованій позивачем.

На розгляді Господарського суду Закарпатської області перебуває справа № 907/211/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сілан, с. Сільце Іршавського району до Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, с. Сільце Іршавського району про визнання Додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього укладеною в редакції, запропонованій позивачем.

Представник позивача через канцелярію суду подав заяву б/н від 25.02.2020 року про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 378/596/16-ц. Заява обґрунтована тим, що підставами позову, обраними позивачем та наведеними в позовній заяві у справі № 907/211/19, є вчинення дій визначних ч.1-5 ст.33 Закону України Про оренду землі, а також наявність підстав передбачених ч. 6 ст. 33 того ж Закону, зокрема, продовження користування позивачем земельною ділянкою понад один місяць після закінчення строку дії договору при відсутності заперечень відповідача щодо такого користування. Таким чином, за твердження позивача, предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в редакції запропонованій позивачем.

Наголошує на тому, що відповідно до правових позицій Верховного суду, що викладені у постановах від 19.03.2019 у справі № 908/2484/17, від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 та від 15.01.2019 у справі № 922/1464/18, належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди з викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді.

Водночас, ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31.07.2019 року у справі № 378/596/16-ц про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та визнання договорів оренди земельних ділянок поновленими на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі" вирішено передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою формування єдиної правової позиції щодо визначення правильного способу захисту порушеного права щодо поновлення договору оренди землі. Зокрема, розбіжності виникають в частині викладу позовної вимоги: визнати поновленим договір оренди землі або визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення. В той же час, колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року у справі № 920/739/17, в якій висловлено, що правильним способом захисту права є визнання укладеною додаткової угоди. Таким чином, вищевказана ухвала мотивована необхідністю з`ясування наявності підстав для відступлення, чи навпаки, від висновків, раніше висловлених під час розгляду справ на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", в частині способу захисту права на поновлення договору оренди землі.

Позивач вказує на те, що підставою позову у даній справі є те, що відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" позивач має переважне право на поновлення дії договору, про що у встановлений строк направив відповідачу лист-повідомлення та додав до нього проект додаткової угоди. Оскільки відповідач, неправомірно, на думку позивача, відмовив у поновленні договору оренди на підставі вказаної норми, спірний договір є поновленим, а додаткова угода - укладеною в редакції, що погоджена, на думку позивача, сторонами.

Разом з тим, зазначає, що колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 378/596/16-ц вважає, що є належним спосіб захисту порушеного права орендаря - звернення до суду з позовними вимогами про визнання договорів оренди землі поновленими, про що зазначено в ухвалі від 31.07.2019 року.

Ухвaлою від 31.07.2019 року справу № 378/596/16-ц передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою від 07.10.2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 378/596/16-ц та призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 11.12.2019 року.

Відповідач явку уповноваженого представника у підготовче засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Пунктом 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

За наслідками розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 378/596/16-ц будуть з`ясовані питання наявності підстав для відступлення, чи навпаки, від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, а також надані правові висновки щодо порядку застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" в частині регулювання ними питання поновлення договорів оренди землі, в тому числі і на підставі частин 1-5 зазначеної статті цього Закону.

Тобто, у даному випадку висновки Великої Палати Верховного Суду за результатом розгляду справи № 378/596/16-ц будуть мати значення при вирішенні справи № 907/211/19 і також підлягають застосуванню у даному спорі, який виник з подібних правовідносин.

Враховуючи викладене, з метою дотримання єдності судової практики, суд з дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 907/211/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі № 378/596/16-ц та виготовлення повного тексту постанови.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 907/211/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи № 378/596/16-ц та виготовлення повного тексту відповідної постанови.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду, постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Копію ухвали надіслати сторонам спору.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повну ухвалу складено і підписано 13.03.2020 року.

Суддя Пригара Л.І.