Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/863/19

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Стафійчук К.В.,

розглянувши у загальному позовному провадженні справу

за позовом Дубенської міської ради

до Малого приватного підприємства "Теренок"

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: представник Міщанюк О.А. (довіреність № 3 від 13.01.2020 року);

від відповідача: представник Дяденчук А.І. (ордер ВК № 1001052 від 28.01.2020 року).

ВСТАНОВИВ:

Дубенська міська рада (далі - Позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Малого приватного підприємства "Теренок" (далі - Відповідач), в якій просить стягнути безпідставно збережені кошти в розмірі 408 238,08 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обгрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що 30.05.2019 року комісією було проведено обстеження земельної ділянки на пров. Мирогощанський, 20. 24 у м. Дубно та встановлено, що на земельній ділянці комунальної власності площею 0,6255 га, яка огороджена залізобетонними плитами розташовані об`єкти нерухомого майна, які належать відповідачу. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не оформив право користування земельною ділянкою, на якій розташовані його об`єкти нерухомого майна, розрахунок втрат, які на думку позивача, зазнала міська рада від цього, здійснено за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р. з врахуванням нормативно - грошової оцінки земельної ділянки, а також ставки орендної плати. Позивач вважає, що відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору оренди землі, збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Позивач вказує на те, що з метою досудового врегулювання спору 23.07.2019 року позивачем на адресу відповідача було надіслано проект договору про добровільне відшкодування територіальній громаді м. Дубно збитків заподіяних внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів згідно якого МПП "Теренок" зобов`язане сплатити 441 022,63 грн до 18 серпня 2019 року, даний лист не вручено та повернуто позивачу. Повторно лист з проектом договору було надіслано за фактичним місцезнаходженням відповідача, який отримано останнім 13.08.2019 р., однак на момент звернення до суду кошти МПП "Теренок" не сплачено.

19.02.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначає про те, що земельна ділянка по пров. Мирогощанський у м. Дубно не має ні визначених меж, ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру, а отже, на думку відповідача, земельна ділянка не може вважатися сформованим об`єктом цивільних прав у розумінні положень ст. 79-1 Земельного кодексу України, що виключає можливість обчислення суми безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, оскільки об`єктом оренди може бути тільки земельна ділянка як сформований у встановленому законодавством порядку об`єкт цивільних прав. Крім того, відповідач зазначає, що з розрахунку позивача неможливо встановити чи правильними є застосовані останнім функціональне призначення, коефіцієнти, площа та нормативно грошова оцінка землі, які зазначені в якості вихідних даних для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення позивачем.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від "06" грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "14" січня 2019 р.

Ухвалою суду від 26.12.2019 року виправлено описку, допущену при виготовленні ухвали Господарського суду Рівненської області від 06.12.2019 року у справі № 918/863/19, а саме у пункті 3 резолютивної частини ухвали замість "підготовче засідання призначити на "14" січня 2019 р. об 14:45 год.." вважати вірним "підготовче засідання призначити на "14" січня 2020 р. об 14:45 год.".

В судовому засіданні 14.01.2020 року оголошувалался перерва до 29.01.2020 року.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року клопотання Малого приватного підприємства "Теренок" про продовження підготовчого провадження задоволено, продовжено підготовче провадження на 30 днів - до 06.03.2020 року та відкладено підготовче засідання на "19" лютого 2020 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі № 918/863/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на "04" березня 2020 р.

В судовому засіданні 04.03.2020 року оголошувалася перерва до 11.03.2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні 11.03.2020 року підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.03.2020 року заперечив проти позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Комісією, яка діяла на підставі розпорядження міського голови від 20.05.2019 року № 74 "Про створення комісії для проведення обстеження земель комунальної власності м. Дубно з метою встановлення фактичної площі використання земельної ділянки МПП "Теренок"" проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою Рівненська обл., м. Дубно, пров. Мирогощанський, 20, 24.

За результатами обстеження складено атк обстеження земельної ділянки № 1 від 30.05.2019 р., відповідно до якого при обстеженні встановлено факт використання земельної ділянки МПП "Терено" без правовстановлюючих документів. Зокрема, на земельній ділянці комунальної власності площею 0,6255 га, яка огороджена залізобетонними плитами, розташовані об`єкти нерухомого майна підприємства (МПП "Теренок"): цех первинної обробки деревини; добудова до будівлі пральні; частина будівлі складу. Інша частина складу розташована на земельній ділянці (кадастровий номер :02:001:2188) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на вул. Добролюбова, 3, власником якої є Куріч Н.М. На об`єкти нерухомого майна оформлено право власності: цех первинної обробки деревини - 27.07.2004 р.; склад - 29.09.2003 р.; пральня (без врахування добудови) - 05.02.2008 р. Також зазначена земельна ділянка комунальної власності використовується для складування сипучих будівельних матеріалів (щебінь, пісок. дрібнощебеневий відсів).

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 512-ДК/572/АП/09/01/-19 від 27.06.2019 р. встановлено, що на земельній ділянці площею 0,6255 га, яка відноситься до земель запасу житлової та громадської забудови, комунальної форми власності, що розташована на території м. Дубно. пров. Мирогощанський (поряд земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:1417 та :02:001:1415) знаходяться об`єкти нерухомого майна, які перебувають у приватній власності МПП "Теренок", а саме: цех первинної обробки (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2675959 від 27.01.2004 року), частина складу (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1587826 від 29.09.2003 року); частина нежитлової будівлі пральні (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17620981 від 05.02.2008 р.). Вищевказана земельна ділянка площею 0,6255 га на час перевірки не сформована та належним чином не зареєстрована і використовується МПП "Теренок".

Комісією з визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді м. Дубно у сфері земельних відносин складено акт № 9 від 03.07.2019 року про визначення розміру збитків, заподіяних територіальній громаді м. Дубно у сфері земельних відносин малим приватним підприємством "Теренок", відповідно до якого розмір збитків за користування МПП "Теренок" вищезазначеною земельною ділянкою, розташованою у м. Дубно на пров. Мирогощанський, без правовстановлюючих документів, згідно затвердженого розрахунку розміру збитків, заподіяних територіальній громаді м. Дубно у сфері земельних відносин за період з 01.07.2016 року по 30.06.2019 року становить 441 022,63 грн.

Рішенням Виконавчого комітету Дубенської міської ради № 305 від 18.07.2019 р. "Про затвердження акта про визначення розміру збитків, заподіяних територіальній громаді м. Дубно у сфері земельних відносин МПП "Теренок" вирішено затвердити акт про визначення розміру збитків, заподіяних територіальній громаді м. Дубно у сфері земельних відносин малим приватним підприємством "Теренок" за використання МПП "Теренок" земельної ділянки, розташованої за адресою м. Дубно, пров. Мирогощанський, площею 0,6255 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (за фактичним використанням), без правовстановлюючих документів в сумі 441 022,63 грн.

Відповідно до поданих на обгрунтування розміру позовних вимог витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданих суду позивачем, станом: на 2016 рік, на 2017 рік, на 2018 рік, з 20 липня на 2018 рік, на 2019 рік, Відділом у Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області зроблено нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, місце розташування - м. Дубно, провул. Мирогощанський, площею 6255 м2. Проте ні адреси, ні кадастрового номера, ні користувача земельної ділянки яка була предметом дослідження у поданих витягах не зазначено.

Крім того, як вбачається з позову та з поданих позивачем доказів, комісія створена за розпорядженням міського голови, проводила обстеження земельної ділянки на пров. Мирогощанський, 20, 24, однак згідно запропонованої позивачем редакції Договору "Про добровільне відшкодування територіальній громаді м. Дубно збитків" від 22.07.2019р., предметом цього правочину є земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дубно, пров. Мирогощанський, АДРЕСА_2 .

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до п. б) ст. 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно з положеннями ч.ч. 1 ст.ст. 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

У силу ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з п. "д" ч. 1 ст. 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом вказаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Частина 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі ст.ст. 1212, 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (п. "е" ч. 1 ст. 141 цього Кодексу).

Водночас за змістом ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди (користування) земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди (користування) земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору (тощо) з моменту державної реєстрації цього права.

Доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою МПП "Теренок", зокрема, укладення відповідних договорів оренди з Дубенською міською радою та державної реєстрації такого права в матеріалах справи відсутні.

Відтак, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, МПП "Теренок" як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Разом з тим, нормами ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Визначення земельної ділянки наведено в ч. 1 ст. 79 ЗК України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами ч.ч. 1, 3, 4, 9 ст. 791 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог ст. 77 ГПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (ч. 1 ст. 21 названого Закону).

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п. 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України.

Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213.

Згідно з пунктом 21 Методики нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за спеціальною формулою з урахуванням, зокрема, коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 20 і ч. 3 ст. 23 ЗУ "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З огляду на вказані приписи положень чинного законодавства України нормативна грошова оцінка вартості земельної ділянки є обов`язковим доказом для встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення такої справи, зокрема щодо площі земельної ділянки для розрахунку суми недоотриманих доходів позивача, а також щодо визначення розміру орендної плати за земельні ділянки на підставі нормативної грошової оцінки.

Таким чином, для вирішення даного спору встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є спірна земельна ділянка сформованим об`єктом цивільних прав, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти.

Згідно витягів, наданих позивачем, із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2016 р., 2017 р., 2018 р., 2019 р., інформація щодо кадастрового номеру земельної ділянки відсутня.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду встановлена орієнтовна площа земельної ділянки, яку використовує відповідач, виходячи з того, земельна ділянка не була сформована, та її межи були ним визначені за фактичним землекористуванням на підставі геодезичної зйомки при проведенні обстеження, з урахування цього позивачем був розрахований розмір безпідставно збережених відповідачем коштів. При цьому земельна ділянка під нерухомим майном не сформована як об`єкт цивільних прав в розумінні ст. 791 ЗК України, що виключає можливість обчислення розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, оскільки об`єктом оренди може бути тільки земельна ділянка як сформований у встановленому законодавством порядку об`єкт цивільних прав. Крім того, обраховуючи розмір безпідставно збережених коштів, позивач взяв за основу витяги Держгеокадастру, з яких достовірно не можливо встановити нормативно-грошова оцінка якої саме ділянки визначена цим органом (відсутня інформація щодо кадастрового номеру, адреси, найменування користувача земельної ділянки). Таким чином, розмір заявленої до стягнення суми позовних вимог судом визнається не обгрунтованим та належним чином недоведеним.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були подані та дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що за відсутності доказів формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, а також не подання належних та допустимих доказів на підтвердження розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати, позовні вимоги Дубенської міської ради до Малого приватного підприємства "Теренок" про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 408 238,08 грн. задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 123,57 грн покладаються на Позивача - Дубенську міську раду.

Керуючись статтями 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 13 березня 2020 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Р.В.