Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1240/19 (909/1076/19)

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" про стягнення заборгованості в сумі 12 438 840, 93 гривень,

в межах справи 909/1240/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія",

за участю:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2 .

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

2. Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

І. СУТЬ СПОРУ

4. У вересні 2019 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України"; позивач) звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (далі - ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія"; відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 12 438 840, 93 гривень, з яких: 5 439 328, 04 гривень - основний борг, 4 119 106, 50 гривень - пені, 542 012, 34 гривень - три проценти річних, 2 338 394, 04 гривень - інфляційні втрати.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

5. Позиція позивача. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, які виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 № 1619/15-БО-15 у частині своєчасної оплати вартості товару, внаслідок чого, на підставі пункту 7.2. договору та статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3 % річних.

6. Позиція відповідача. Факт порушення зобов`язань не заперечував, однак вказав на те, що між сторонами у справі було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природній газ згідно спірного договору та погоджено, що станом на день його укладення (18.09.2019) заборгованість ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" перед НАК "Нафтогаз України" складає 2 908 488, 22 гривень, а не 5 439 328, 04 гривень як просить позивач. У відзиві на позов відповідач просив суд зменшити розмір пені на 50 %.

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

7. 04.10.2019 Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М. А. відкрив провадження у справі № 909/1076/19 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" про стягнення заборгованості в сумі 12 438 840, 93 гривень, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

8. 05.11.2019 від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 19240/19), а 18.11.2019 від позивача - відповідь на відзив (вх. № 20041/19), які суд прийняв до розгляду.

9. 04.02.2020 справу передано Господарському суду Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В. для розгляду в межах справи № 909/1240/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія".

10. 07.02.2020 справу прийнято до розгляду в межах зазначеної справи, постановлено розгляд справи здійснювати зі стадії розгляду справи по суті та призначено судове засідання на 20.02.2020.

11. 20.02.2020 відповідач подав клопотання (вх. № 2726/20) про приєднання до матеріалів справи доказів оплати боргу в розмірі 290 848, 80 гривень. Суд подане клопотання задовольнив, розгляд справи відклав на 04.03.2020.

12. 04.03.2020 у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини.

IV.ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. 31.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (згідно з договором - продавець, у справі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (згідно з договором - покупець; у справі - відповідач) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1619/15-БО-15 (далі - договір) (а. с. 15 - 20). Умови договору такі:

- Продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

- Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (п. 1.2. договору).

- Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3. договору).

- Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1. договору).

- У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 7.2. договору).

- Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (розділ 11 договору).

14. До означеного Договору було укладено ряд Додаткових угод, зокрема, № 1 від 10.02.2015, № 2 від 18.03.2015, № 3 від 15.04.2015, № 4 від 22.05.2015, № 5 від 30.06.2015, № 6 від 29.07.2015, № 7 від 30.07.2015, відповідно до яких сторони внесли зміни щодо ціни газу, порядку та умов проведення розрахунку (а. с. 28 - 34).

15. На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача природній газ на загальну суму 32 706 590, 34 гривень (січень - грудень 2015 року), що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2015 на суму 6 476 866, 97 гривень, від 28.02.2015 на суму 5 413 907, 52 гривень, від 31.03.2015 на суму 5 615 818, 62 гривень, від 30.04.2015 на суму 1 846 298, 95 гривень, від 31.10.2015 на суму 1 721 469, 60 гривень, від 30.11.2015 на суму 4 374 909, 75 гривень, від 31.12.2015 на суму 7 257 318, 93 гривень (а. с. 35 - 41).

16. Оскільки зобов`язання з оплати природного газу відповідач у встановлений договором строк не виконав, НАК "Нафтогаз України" нараховано ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

17. В той же час, 18.09.2019 між НАК "Нафтогаз України" (кредитор) та ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" (боржник) укладено договір № 84/4/1730-РЗ (а. с. 99 - 106), умови якого такі:

- Кредитор та боржник домовились про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва теплової і електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 01.07.2016 та не погашена до 31.12.2016, згідно з договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 31.12.2014 № 1619/15-БО-15 шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення (п. 1 договору про реструктуризацію).

- До складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 0 гривень, нарахованих на заборгованість, у тому числі 0 гривень, підтверджені судовим рішенням (п. 2 договору про реструктуризацію).

- Сума заборгованості, яка підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 договору, становить 2 908 488, 22 гривень, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною (п. 3 договору про реструктуризацію).

- Боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену у пункті 3 договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунку боржника (відповідача) на поточний рахунок кредитора (позивача) рівними частинами починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з додатком, який є його невід`ємною частиною, не пізніше останнього числа відповідного місяця (п. 4 договору про реструктуризацію).

- Сторони погодили, що укладений договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ не припиняє зобов`язання боржника (не є новацією) за договором від 31.12.2014 №1619/15-БО-15 (п. 8 договору про реструктуризацію).

18. Під час розгляду справи у суді на виконання умов договору реструктуризації відповідач сплатив 290 848, 80 гривень, зокрема, 27.09.2019 - 48 474, 80 гривень (платіжне доручення № 9847; а. с. 178), 30.10.2019 - 48 474, 80 гривень (платіжне доручення № 10028; а. с. 179), 21.11.2019 - 48 474, 80 гривень (платіжне доручення № 10196; а. с. 180), 23.12.2019 - 48 474, 80 гривень (платіжне доручення № 10424; а. с. 181), 23.01.2020 - 48 474, 80 гривень (платіжне доручення № 10616; а. с. 182), 19.02.2020 - 48 474, 80 гривень (платіжне доручення № 10794; а. с. 183).

19. Предметом розгляду в цій справі є заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 5 439 328, 04 гривень - основного боргу, 4 119 106, 50 гривень - пені, 542 012, 34 гривень - трьох процентів річних, 2 338 394, 04 гривень - інфляційних втрат, у зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошових зобов`язань, передбачених умовами договору від 31.12.2015 № 1619/15-БО-15.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Норми права, що підлягають застосуванню.

20. За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з Договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

21. У силу положень статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Нормою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

22. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

23. Згідно зі статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

24. Приписами статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

25. Відповідно до пункту 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

26. Згідно з приписами статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

27. За змістом частини 2 статті 217 Господарського кодексу України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

28. За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

29. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Мотиви, якими керувався суд при ухваленні рішення.

30. Так, правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 № 1619/15-БО-15. Як визначено умовами договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями.

31. Акти приймання-передачі природного газу свідчать про те, що на виконання умов договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 32 706 590, 34 гривень. З матеріалів справи вбачається, та не заперечувалось самим відповідачем, що оплату за отриманий газ ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" здійснювало з порушенням визначених у договорі строків та не в повному розмірі.

32. В позовній заяві позивач посилався на те, що станом на день звернення до суду заборгованість відповідача за договором купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 № 1619/15-БО-15 складає 5 439 328, 04 гривень. Такі твердження спростовуються матеріалами справи.

33. 30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон), яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

34. В преамбулі Закону зазначено, що цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

35. Відповідно до статті 1 Закону процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

36. Суд встановив, що на виконання вимог Закону, 18.09.2019 сторони підписали договір про реструктуризацію заборгованості за спірним договором та встановили, що сума заборгованості складає 2 908 488, 22 гривень і підтверджується актом звіряння розрахунків від 18.09.2019 року № 84/4/1730-РЗ, що є додатком до Договору реструктуризації .

37. З огляду на це, вимога позивача про стягнення 2 530 839, 82 гривень (5 439 328, 04 гривень заявлених за мінусом 2 908 488, 22 гривень встановлених) основного боргу є безпідставною та необґрунтованою.

38. Таким чином, уклавши договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, сторони фактично змінили порядок і строки проведення розрахунків між ними. Так, відповідно до графіку погашення заборгованості, який є додатком до договору про реструктуризацію заборгованості, сторони погодили щомісячну оплату відповідачем позивачу суму боргу у розмірі 48 474, 80 гривень за період вересень 2019 року по липень 2024 року та за останній місяць відстрочки (серпень 2024 року) - у розмірі 48 475, 02 гривень. Відповідно до пункту 4 договору про реструктуризацію перерахунок коштів здійснюється не пізніше останнього числа відповідного місяця.

39. Платіжні доручення від 27.09.2019 № 9847, від 30.10.2019 № 10028, від 21.11.2019 № 10196, від 23.12.2019 № 10424, від 23.01.2020 № 10616, від 19.02.2020 № 10794 свідчать про те, що під час розгляду справи у суді відповідач оплатив заборгованість згідно графіку за період вересень 2019року - лютий 2020 року на суму 290 848, 80 гривень. А тому, провадження у цій частині належить закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (відсутній предмет спору). Щодо решти суми в розмірі 2 617 639, 42 гривень, строк оплати є таким, що не настав, а тому в цій частині слід відмовити.

40. Щодо стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає, що позов у цій справі заявлено позивачем з підстав порушення відповідачем строків оплати поставленого йому природного газу, визначених у пункті 6.1 договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 № 1619/15-БО-15. Заявлені до стягнення пеня, інфляційні втрати та 3% річних, здійснені на суму боргу, яка існувала до укладення договору про реструктуризацію та розраховані позивачем щодо періодів заборгованості, визначених з 15-го числа місяця, що слідує за місяцем поставки газу, в розрізі кожного місяця поставки газу окремо, зокрема нараховано:

- пеню (нарахована за зобов`язаннями січня 2015 року - з 17.02.2015 по 16.04.2015 на суму 300 864, 38 гривень; за зобов`язаннями лютого 2015 року - з 17.03.2015 по 25.06.2015 на суму 503 080, 74 гривень; за зобов`язаннями березня 2015 року - з 15.04.2015 по 26.11.2015 на суму 1 508 650, 71 гривень; за зобов`язаннями квітня 2015 року - з 15.05.2015 по 02.12.2015 на суму 508 668, 01 гривень; за зобов`язаннями жовтня 2015 року - з 17.11.2015 по 15.12.2015 на суму 54 181, 38 гривень; за зобов`язаннями листопада 2015 року - з 15.12.2015 по 29.12.2015 на суму 51 899, 03 гривень; за зобов`язаннями грудня 2015 року - з 15.01.2016 по 14.07.2016 на суму 1 191 762, 26 гривень) на загальну суму 4 119 106, 50 гривень;

- 3 % річних (нараховані за зобов`язаннями січня 2015 року - з 17.02.2015 по 16.04.2015 на суму 17 838, 03 гривень; за зобов`язаннями лютого 2015 року - з 17.03.2015 по 25.06.2015 на суму 25 154, 04 гривень; за зобов`язаннями березня 2015 року - з 15.04.2015 по 26.11.2015 на суму 88 418, 16 гривень; за зобов`язаннями квітня 2015 року - з 15.05.2015 по 02.12.2015 на суму 30 167, 52 гривень; за зобов`язаннями жовтня 2015 року - з 17.11.2015 по 15.12.2015 на суму 3 694, 19 гривень; за зобов`язаннями листопада 2015 року - з 15.12.2015 по 29.12.2015 на суму 3 538, 57 гривень; за зобов`язаннями грудня 2015 року - з 15.01.2016 по 14.07.2016 на суму 373 201, 83 гривень) на загальну суму 542 012, 34 гривень;

- інфляційні втрати (нараховані за зобов`язаннями січня 2015 року за період - березень 2015 на суму 143 627, 74 гривень; за зобов`язаннями лютого 2015 року за період - квітень 2015 на суму 408 240, 79 гривень; за зобов`язаннями березня 2015 року за період - травень 2015 на суму 108 143, 20 гривень; за зобов`язаннями квітня 2015 року за період - червень 2015 на суму 7 337, 23 гривень; за зобов`язаннями грудня 2015 року за період лютий 2016 - лютий 2018 року на суму 1 671 045, 07 гривень) на загальну суму 2 338 394, 04 гривень.

41. Суд перевірив правильність їх нарахування та дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи розрахунки позивача є арифметично вірними.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50 % від заявленої суми, суд зазначає таке.

42. Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

43. Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

44. Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

45. Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення заявленої пені, яка нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, статтею 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

46. Суд, враховуючи:

- ступінь виконання основного зобов`язання;

- наявність обставин, що свідчать про відсутність в діях відповідача прямого умислу у порушенні зобов`язання та обставин того, що Підприємство не є кінцевим споживачем газу, а купує його для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями; при цьому здійснення оплати поставленого позивачем газу залежить від розрахунків з відповідачем за спожиту теплову енергію;

- відсутність понесення позивачем прямих збитків пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за Договором;

- стягнення пені та передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України нарахувань не є основним доходом НАК "Нафтогаз України" і не може впливати на його господарську діяльність;

- позивач застосував до відповідача також таку міру відповідальності, як стягнення 3% річних, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, та інфляційних нарахувань, які за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, що не передбачено умовами договору, однак передбачено нормами чинного законодавства;

- пеня є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому при зменшенні її розміру позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі з урахуванням задоволення позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат;

- з метою реального виконання судового рішення;

визнав зазначені обставини винятковими та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленої до стягнення суми пені на 50 %. Відтак з відповідача слід стягнути 2 059 553, 25 гривень пені, а в частині стягнення 2 059 553, 25 гривень слід відмовити.

47. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 08.10.2019 у справі № 920/1013/18, від 21.11.2019 у справі № 916/553/19, від 05.03.2020 у справі 902/484/19.

Висновок суду.

48. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження в частині стягнення 290 848, 80 гривень основного боргу та часткове задоволення позову.

Судові витрати.

49. Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

50. Позивач як судові витрати визначив судовий збір у розмірі 186 582, 61 гривні, що підтверджується платіжним дорученням від 24.07.2019 № 7006814.

51. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

52. Розмір судового збору пропорційно до частини позовних вимог, провадження щодо яких належить закрити, становить 4 362, 73 гривень.

53. Отже, позивач має право звернутись до суду з клопотанням про повернення судового збору в розмірі 4 362, 73 гривень.

54. Разом із цим, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір у розмірі 104 992, 69 гривень суд покладає на відповідача. Судовий збір у розмірі 77 227, 19 гривень залишає за позивачем. При цьому суд вказує на те, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 231, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014; код 38162272) 290 848, 80 гривень (двісті дев`яносто тисяч вісімсот сорок вісім гривень вісімдесят копійок) основного боргу.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014; код 38162272) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601; код 20077720) 2 059 553, 25 гривень (два мільйони п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят три гривні двадцять п`ять копійок) - пені, 542 012, 34 гривень (п`ятсот сорок дві тисячі дванадцять гривень тридцять чотири копійки) - три відсотки річних, 2 338 394, 04 гривень (два мільйони триста тридцять вісім тисяч триста дев`яносто чотири гривні чотири копійки) - інфляційних втрат, а також 104 992, 69 гривень (сто чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дві гривні шістдесят дев`ять копійок) - судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" про стягнення 5 148 479, 24 гривень (п`ять мільйонів сто сорок вісім тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень двадцять чотири копійки) основного боргу, 2 059 553, 25 гривень (два мільйони п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят три гривні двадцять п`ять копійок) пені - відмовити.

6. Судовий збір у розмірі 77 227, 19 гривень (сімдесят сім тисяч двісті двадцять сім гривень дев`ятнадцять копійок) залишити за позивачем.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повний текст рішення складено 16.03.2020.

Суддя В. В. Михайлишин