ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" березня 2020 р. м ХарківСправа № 922/762/20
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 , смт. Пісочин,
до директора та засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Тепломонтаж» ОСОБА_2
про зобов`язання виплатити дивіденди,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся із позовом до відповідача, директора та засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Тепломонтаж" Садового Романа Васильовича, про прийняття рішення про виплату та виплатити дивіденди за результатами останнього звітного періоду протягом одного місяця з дня прийняття відповідного рішення.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України. Так, приписами пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу).

Як свідчить позовна заява, позивач, формуючи коло учасників позовної заяви, вказав відповідачем директора та засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Тепломонтаж" Садового Романа Васильовича. При цьому адреса, зазначена в якості контактної інформації про ОСОБА_2 , не збігається із даними, які міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "БК-Тепломонтаж". З наданих позивачем доказів направлення позову відповідачу вбачається, що позовна заява та додані до неї документи були направлені не на адресу, яка зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю "БК Тепломонтаж". З викладеного вбачається, що позивач звернувся до відповідача, як до фізичної особи, що не є підприємцем.

Між тим, всупереч вищенаведених вимог пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України, позивачем не зазначено ідентифікуючих даних відповідача, як-то реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Процесуальне законодавство зобов`язує позивача зазначити у позові дані щодо фізичної особи, яка не є підприємцем, через вимоги частини 6 статті 176 ГПК України, у відповідності до яких, в разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

В даному випадку, суд позбавлений можливості здійснити визначені нормами Господарського процесуального кодексу дії, спрямовані на отримання від органу реєстрації місця перебування/місця проживання фізичної особи ОСОБА_2 , оскільки вихідні данні вказаної фізичної особи відсутні в матеріалах позовної заяви.

В розрізі зазначеного, суд констатує, що позивачем не було виконано імперативні вимоги процесуального законодавства щодо обов`язкових відомостей, які має містити позовна заява - норми статті 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки реєстраційний номер облікової картки платника податків (фізичних осіб) вказується в позовній заяві при його наявності і в даному випадку, працюючи керівником підприємства, директор (відповідач у справі) має такий номер та сплачує відповідно податки; що стосується паспортних даних - саме вони можуть бути вказані у позовній заяві якщо вони відомі позивачу.

Натомість, позивач зазначив про те, що йому не відомий реєстраційний номер облікової картки платника податку - відповідача, що суперечить імперативній вимозі ст. 162 ГПК України.

Згідно статті 174 ГПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статі 162 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

З метою усунення вище вказаних недоліків позовної заяви, позивачу необхідно надати суду відомості щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_2 та, якщо позивачу відомо, номер і серію паспорта фізичної особи ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - до 30 березня 2020 року (включно) шляхом надання до суду: відомості щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_2 та, якщо позивачу відомо, номер і серію паспорта фізичної особи ОСОБА_2 .

Попередити позивача, що не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, є підставою для її повернення (частина 4 статті 174 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали підписано 18 березня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

№ 922/762/20