ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.03.2020м. ДніпроСправа № 904/6270/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренка І.В.
за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу у справі
за позовом ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ
до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КЕРАМБРОК"
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
04.03.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 04.03.2020 за вих.№б/н про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00грн. витрат на професійну правову допомогу.
Ухвалою від 06.03.2019 прийнято заяву від 04.03.2020 за вих.№б/н про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу до розгляду; призначено у засідання на 16.03.2020.
16.03.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від б/д за вих.№б/н у якому просить відкласти розгляд справи на іншу дату; визнати причини неявки поважними; сповістити про дату і час наступного судового засідання.
16.03.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 16.03.2020 за вих.№б/н про розгляд справи за відсутністю представника останнього.
В судовому засіданні, яке відбулося 16.03.2020, здійснено розгляд заяви по суті.
Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
В судовому засіданні, яке відбулося 16.03.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, складено повний текст додаткового рішення.
ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.
Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.
Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі такі:
1. Докази надання правової допомоги відповідачу.
2. Правомірний розмір витрат на оплату правової допомоги.
3. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
1. Докази надання правової допомоги відповідачу.
22.01.2020 між відповідачем та адвокатом укладено договір №22.01/20-г про надання правової допомоги (далі - договір) за умовами пункту 1.1 якого адвокат зобов`язався надавати клієнту правову допомогу у Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/6270/19, а клієнт зобов`язався сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах визначених договором.
Відповідно до пункту 3.3 договору за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) у розмірі, який встановлюється у додатковій угоді до цього договору.
Додатковою угодою до договору №22.01/20-г від 22.01.2020 про надання правової допомоги визначено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату, зокрема, гонорар (винагороду), який складається з правової допомоги у суді першої інстанції - 5000,00грн.
Даний договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 4.1 договору).
Між відповідачем та адвокатом складено Опис робіт (наданих послуг) від 03.03.2020 відповідно до договору №22.01/20-г про надання правової допомоги від 22.01.2020, а саме:
- юридичний аналіз та правова експертиза позовної заяви складає 1250,00грн.;
- усна консультація клієнту щодо правової позиції, необхідності отримання додаткових матеріалів, доказів, збір та аналіз документів, які є письмовими доказами у справі складає 1250,00грн.;
- написання процесуальних документів по справі та підготовка для суду складає 2500,00грн.
Загальна вартість послуг адвоката становить 5000,00грн.
Оплата послуг адвоката у розмірі 5000,00грн. підтверджується платіжним дорученням №318 від 23.01.2020 на суму 5000,00грн.
2. Правомірний розмір витрат на оплату правової допомоги.
Частиною 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналізуючи докази на підтвердження оплати послуг з надання професійної правової допомоги, підтвердженими витратами на оплату послуг професійної правової допомоги, господарський суд визнав витрати у розмірі 5000,00грн.
3. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.
За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.
Щодо клопотання позивача від б/д за вих.№б/н про відкладення розгляду справи.
Господарський суд залишив клопотання позивача без задоволення, у зв`язку з відсутністю доказів неможливості заміни представника позивача на іншого представника; відсутність процесуального строку для відкладення розгляду заяви; відсутності письмової позиції позивача; відсутністю пояснень щодо причин, які перешкоджали викласти позицію письмово та достатність доказів для розгляду заяви відповідача за відсутності представника позивача в судовому засіданні.
Щодо заяви відповідача від 16.03.2020 за вих.№б/н про розгляд справи без участі представника останнього.
Аналізуючи фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що неучасть представника відповідача у судовому засіданні не перешкоджає розгляду заяви по суті.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.
Повний текст додаткового рішення складено - 17.03.2020.
Суддя І.В. Петренко