ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020м. ДніпроСправа № 904/5248/19

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ланорін", м. Дніпро

про зобов`язання припинити виплати дивідендів за простими акціями

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 4399 від 27.11.2019;

від відповідача: Чобанюк Т.М., довіреність № 52-16/110 від 26.12.2019.

від третьої особи: Буря О.Є., дов. № 01 від 02.12.2019

РУХ СПРАВИ.

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про зобов`язання припинити виплати дивідендів за простими акціями.

Ухвалою суду від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 11.12.2019.

У підготовчому засіданні від 11.12.2019 оголошено перерву до 16.12.2019.

У підготовчому засіданні від 16.12.2019 оголошено перерву до 13.01.2020.

Ухвалою суду від 13.01.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Ланорін".

Ухвалою суду від 13.01.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 16.02.2020.

У підготовчому засіданні від 13.01.2020 оголошено перерву до 04.02.2020.

У підготовчому засіданні від 04.02.2020 оголошено перерву до 17.02.2020.

Ухвалою суду від 17.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 11.03.2020.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що він є власником однієї простої іменної бездокументарної акції Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"), що підтверджується випискою вих. №0179/1 від 22.10.2019 про стан рахунку в цінних паперах на 22.10.2019.

Вісімнадцятого жовтня дві тисячі дев`ятнадцятого року відбулись позачергові загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", про що складено протокол (том 1, а.с. 19 - 26). Відповідно до порядку денного, позачерговими загальними зборами розглянуто, зокрема, питання про прийняття рішення про зміну типу товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство; запропоновано змінити тип товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, доручити Генеральному директору товариства здійснити всі дії, необхідні для державної реєстрації змін, що вносяться, відповідно до вимог законодавства (питання №4 порядку денного).

З цього питання на позачергових загальних зборах акціонерів товариства від 18.10.2019 більш як трьома чвертями голосів акціонерів вирішено: змінити тип товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство; доручено Генеральному директору товариства здійснити всі дії, необхідні для державної реєстрації змін, що вносяться, відповідно до вимог законодавства. Рішення набрало чинності з моменту складення протоколу про підсумки голосування на позачергових загальних зборах.

Позивач вказав, що він був зареєстрований для участі у вказаних загальних зборах та голосував проти прийняття рішення по питанню № 4 порядку денного про зміну типу товариства з Публічного акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство.

Відповідач направив на адресу позивача повідомлення № 5216/828 від 24.10.2019 про право вимоги обов`язкового викупу належних ОСОБА_1 простих іменних акцій за ціною 1 акція - 7,98 грн.

Позивач, в свою чергу, звернувся до відповідача з вимогою від 22.10.2019 (отримана відповідачем 25.10.2019) про викуп належних йому простих іменних акцій ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у кількості одна штука за ціною, не нижчою за їх ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 Закону України "Про акціонерні товариства".

Листом від 01.11.2019 відповідач відмовив позиву у викупі належних ОСОБА_1 простих іменних акцій оскільки: до вимоги акціонера не додані копії паспорта, ідентифікаційного номера та згоди на оброблення персональних даних акціонера; звернення акціонера адресоване Генеральному директору Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" тоді як правильною назвою відповідача є Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Вказане стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Позивач наполягає на тому, що оскільки у АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" наявне зобов`язання з викупу належних ОСОБА_1 простих іменних акцій, то, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 31 ЗУ «Про акціонерні товариства», АТ «ПівдГЗК» не має права здійснювати виплату дивідендів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач наполягає на тому, що, відповідно до приписів чинного законодавства, АТ «ПівдГЗК» зобов`язано здійснити виплату дивідендів акціонерам.

Також відповідач зазначив, що до вимоги акціонера про викуп акцій не були додані копії паспорта, ідентифікаційного номера та згоди на оброблення персональних даних акціонера; звернення акціонера адресоване Генеральному директору Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" тоді як правильною назвою відповідача є Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". За таких обставин, на думку відповідача, ним було правомірно відмовлено ОСОБА_1 у викупі належних останньому акцій.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ТРЕТЬОЇ СОБИ.

Третя особа надала до суду письмові пояснення, у яких просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог за таких обставин:

- позивачем не доведено, що він був акціонером АТ «ПівдГЗК» станом на дату проведення позачергових загальних зборів від 18.10.2019;

- позивачем не доведено, що він був зареєстрований для участі у таких загальних зборах;

- позивачем не доведено, що він голосував проти прийняття рішення по питанню №4 порядку денного;

- позивачем не доведено, яким чином виплата АТ «ПівдГЗК» порушує його особисті права та інтереси;

- відповідачем було правомірно відмовлено ОСОБА_1 у викупі належних останньому акцій.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про зобов`язання відповідача припинити виплати дивідендів за простими акціями.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи є позивач акціонером АТ «ПівдГЗК»; чи має позивач право на обов`язковий викуп належних йому акцій), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань, які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено (чи є ефективним обраний позивачем спосіб захисту порушених прав), які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

ОСОБА_1 є власником однієї простої іменної бездокументарної акції Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"), що підтверджується випискою вих. №0179/1 від 22.10.2019 про стан рахунку в цінних паперах на 22.10.2019 (том 1, а.с. 15).

Вісімнадцятого жовтня дві тисячі дев`ятнадцятого року відбулись позачергові загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", про що складено протокол (том 1, а.с. 19 - 26). Відповідно до порядку денного, позачерговими загальними зборами розглянуто, зокрема, питання про прийняття рішення про зміну типу товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство; запропоновано змінити тип товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, доручити Генеральному директору товариства здійснити всі дії, необхідні для державної реєстрації змін, що вносяться, відповідно до вимог законодавства (питання №4 порядку денного).

З цього питання на позачергових загальних зборах акціонерів товариства від 18.10.2019 більш як трьома чвертями голосів акціонерів вирішено: змінити тип товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство; доручено Генеральному директору товариства здійснити всі дії, необхідні для державної реєстрації змін, що вносяться, відповідно до вимог законодавства. Рішення набрало чинності з моменту складення протоколу про підсумки голосування на позачергових загальних зборах.

Як вбачається з протоколу від 18.10.2019, за прийняття рішення по питанню №4 голосувало "за" - 1 426 247 268 голосів, що складає 99,99908088%, "проти" проголосувало 10 253 голосів, що складає 0,00071887%, "утрималось" - 2 856 голосів, що складає 0,000200247%.

ОСОБА_1 був зареєстрований для участі у вказаних загальних зборах та голосував проти прийняття рішення по питанню № 4 порядку денного про зміну типу товариства з Публічного акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство. Зазначені факти підтверджуються самим відповідачем.

За таких обставин, відповідач направив на адресу позивача повідомлення № 5216/828 від 24.10.2019 про право вимоги обов`язкового викупу належних ОСОБА_1 простих іменних акцій за ціною 1 акція - 7,98 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 22.10.2019 (отримана відповідачем 25.10.2019) про викуп належних йому простих іменних акцій ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у кількості одна штука за ціною, не нижчою за їх ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 Закону України "Про акціонерні товариства".

Листом від 01.11.2019 відповідач відмовив позиву у викупі належних ОСОБА_1 простих іменних акцій оскільки: до вимоги акціонера не додані копії паспорта, ідентифікаційного номера та згоди на оброблення персональних даних акціонера; звернення акціонера адресоване Генеральному директору Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" тоді як правильною назвою відповідача є Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Порядок та умови здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством розміщених ним акцій регулюється розділом ХІІ Закону України "Про акціонерні товариства".

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства", викуп акцій - це придбання акціонерним товариством за плату розміщених ним акцій.

За приписами п. 11 частини першої статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства", обов`язковий викуп акцій - це обов`язкове придбання за плату та на вимогу акціонера розміщених товариством акцій.

За змістом п. 13 частини другої статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства", прийняття рішення про викуп товариством розміщених ним акцій віднесено до виключної компетенції загальних зборів акціонерного товариства.

Частиною першою статті 66 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що акціонерне товариство має право за рішенням загальних зборів викупити в акціонерів акції за згодою власників цих акцій. При цьому частина перша статті 66 Закону України "Про акціонерні товариства" містить вимоги до змісту рішення загальних зборів, а також закріплює обов`язок товариства придбавати акції у кожного акціонера, який приймає (акцептує) пропозицію (оферту) про викуп акцій, за ціною, вказаною в рішенні загальних зборів.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, акціонерне товариство зобов`язане викупити належні акціонерові акції (ч. 3 статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства").

Частиною першою ст. 68 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про вчинення товариством значного правочину.

Таким чином, прийняття загальними зборами рішення про викуп акціонерним товариством розміщених ним акцій є реалізацією товариством права викупу власних акцій. Натомість, обов`язковий викуп акціонерним товариством розміщених акцій на вимогу акціонерів є його обов`язком, який виникає у товариства внаслідок прийняття загальними зборами рішення відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства".

За приписами статті 15 ЦК України, кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. При цьому визначений вказаними статтями перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком у названих статтях, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №917/467/17, від 25.06.2018 у справі № 910/24249/16, від 17.07.2018 у справі №910/237/18, від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права, пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес, яке у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл. Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Зазначені висновки викладено в абзаці 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003.

Статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. При цьому визначений вказаними статтями перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком у названих статтях, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005.

Принцип правової визначеності (певності) - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Так, практика Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду спирається на такі загально-правові категорії як "непорушність прав", "якість та точність закону", "стабільність та остаточність судових рішень", "законні очікування" тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Задоволення вимог позивача про зобов`язання Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" припинити виплати дивідендів за простими акціями без конкретизації, за яким саме рішенням має бути припинено виплату дивідендів, порушить права та інтереси невизначеного кола осіб протягом невизначеного строку.

Обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобов`язання припинення виплати дивідендів не може розцінюватися як ефективний в розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки не відповідає критеріям правової визначеності. Позивачем не доведено, яким чином зобов`язання відповідача припинити виплати дивідендів за простими акціями забезпечить ефективне поновлення порушеного права позивача щодо обов`язкового викупу відповідачем належних йому акцій. Натомість, рішення суду про зобов`язання відповідача припинити виплати дивідендів за простими акціями може породжувати нові спори щодо дії рішення суду в просторі та часі.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Натомість, як вбачається зі змісту листа відповідача від 01.11.2019, підставою для відмови у викупі акцій є ненадання документів, що підтверджують відомості про фізичну особу, ненадання згоди на оброблення персональних даних і недотримання позивачем вимог щодо оформлення документа. Відтак, без виконання вищезазначених умов задоволення позовних вимог не матиме наслідком реальний захист права і не призведе до відновлення прав та інтересів позивача.

За таких обставин, вимоги Фізичної особи ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача припинити виплати дивідендів за простими акціями є необґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться випискою вих. №0179/1 від 22.10.2019 про стан рахунку в цінних паперах на 22.10.2019 (том 1, а.с. 15), протоколом від 18.10.2019 (том 1, а.с. 19 - 26), повідомленням № 5216/828 від 24.10.2019 (том 1, а.с. 16), вимогою від 22.10.2019 (том 1, а.с. 14), листом від 01.11.2019 (том 1, а.с. 8).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться банківськими виписками (том 1, а.с. 72 - 79), витягом з протоколу від 21.06.2018 (том 1, а.с. 94), витягом з протоколу від 22.05.2018 (том 1, а.с. 95 - 97), переліками акціонерів (том 1, а.с. 154 - 155).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (місцезнаходження: 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг; ідентифікаційний код: 00191000) про зобов`язання відповідача припинити виплати дивідендів за простими акціями.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 23.03.2020.

Суддя М.О. Ніколенко