ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3013/19

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль, Київська обл., Бориспільський р-н., с. Гора

до Товариства з обмеженою відповідальністю Аеро Ресторантс, Київська обл., м. Бориспіль

про стягнення 130873,23 грн.

За участі секретаря судового засідання: Зорі В.С.

За участю представників:

від позивача: Білик І.П. (дов. № 01-22/7-81 від 03.01.2020 р.);

від відповідача: Гаврин Д.В. (дов. б/н від 16.12.2019 р.).

Обставини справи:

Державне підприємство Міжнародний аеропорт Бориспіль звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Аеро Ресторантс про стягнення 112547,06 грн. заборгованості, 16299,28 грн. пені, 1470,82 грн. 3% річних та 556,07 грн. інфляційних втрат, всього 130873,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач в порушення умов договору № 02.5-14/1-30, який набрав чинності 06.02.2015 р., про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, укладеного між позивачем та відповідачем, не сплатив позивачу вартість отриманої у травні 2019 року послуги, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути 112547,06 грн. заборгованості, 1470,82 грн. 3% річних та 556,07 грн. інфляційних втрат відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України та 16299,28 грн. пені, посилаючись на п. 4.2 договору.

У підготовчому засіданні 26.12.2019 р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ще у квітні 2019 року було виключено повністю підпункт 8 Таблиці № 1, яким передбачено зобов`язання по оплаті послуги, з договору № 02.5-14/1-30 від 20.04.2015 р., оскільки примірник додаткової угоди разом з примірником протоколу розбіжностей, яким в редакції орендаря було передбачено виключення з договору підпункту 8 Таблиці № 1, позивач не підписав та не повернув його, і у двадцятиденний строк не передав до суду перелічені розбіжності.

03.01.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує повністю проти наведених відповідачем у відзиві обставин, оскільки запропоновані відповідачем інші умови в редакції Протоколу розбіжностей до додаткової угоди № 2 до договору не були прийняті позивачем, а отже, між позивачем і відповідачем не було досягнуто згоди щодо зміни договору в редакції Протоколу розбіжностей до додаткової угоди № 2, у зв`язку з чим, на переконання позивача, на момент виникнення спору, договір є чинним на умовах, щодо яких сторонами було досягнуто згоди у визначеному чинним законодавством порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.01.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2020 р.

У підготовчих засіданнях 26.12.2019 р., 16.01.2020 р. та у судовому засіданні 06.02.2020 р. судом оголошено перерви до 16.01.2020 р., 30.01.2020 р. та 05.03.2020 р. відповідно.

Представник позивача у підготовчих засіданнях 26.12.2019 р., 16.01.2020 р., 30.01.2020 р. та у судових засіданнях 06.02.2020 р. та 05.03.2020 р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у підготовчих засіданнях 26.12.2019 р., 16.01.2020 р., 30.01.2020 р. та у судових засіданнях 06.02.2020 р. та 05.03.2020 р. проти позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

31.07.2014 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росінтер Аеро Україна" (орендар) укладено договір оренди № 1609 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності.

З витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 04.12.2019 р. вбачається, що 28.08.2014 р. здійснено державну реєстрацію зміни повного найменування, скороченого найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Росінтер Аеро Україна" (код 37222400), а саме: змінено найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю Аеро Ресторантс.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частина приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу "D" загальною площею 20,0 кв.м (майно), розміщене за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, Бориспіль-7 на 3-му поверсі терміналу "D" (інв. №47578) загальною площею 107850,5 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, реєстраційний номер в єдиному реєстрі об`єктів державної власності 20572069.1435.НЛТНПД1884), що перебуває на балансі Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.04.2014 р. і становить 1125486,00 грн., без ПДВ.

Згідно з п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою використання за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації бару, що здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується призначення платежу за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди), компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, в тому числі податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (пункт 5.3 договору оренди).

Відповідно до пункту 5.10 договору оренди орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна за переліком всіх видів послуг та згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому, витрати на утримання майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих орендареві.

Відповідно до п. 5.18 договору орендар зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання договору, звернутися до балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Згідно з п. 7.1 договору оренди орендодавець зобов`язується передати орендарю за участю балансоутримувача в оренду майно згідно з договором за актом приймання-передавання майна.

Цей договір укладено строком на 10 років, що діє з 31.07.2014 р. до 30.07.2024 р. включно (пункт 10.1 договору оренди).

06.02.2015 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторанс» підписано акт приймання-передавання орендованого майна, який є додатком до договору оренди № 1609 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 31.07.2014 р., відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частину приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу "D" загальною площею 20,0 кв.м (майно), розміщене за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, Бориспіль-7 на 3-му поверсі терміналу "D" (інв. № 47578). Вказаний акт погоджено балансоутримувачем.

20.04.2015 р. між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аеро Ресторантс" (орендар) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 02.5-14/1-30.

Підпунктом 1.1.1 пункту 1.1 договору встановлено, що балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги, вказані в таблиці № 1 (п. 1 - п. 7) цього договору, а саме: забезпечення теплом, забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці, використання води для прибирання орендованого майна самостійно орендарем, прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів, вода холодна (з податком на воду), вода гаряча (з податком на воду), вода стічна, сплата за які визначається від обсягу наданих послуг в місяць з урахуванням встановленої оплати за одиницю вимірювання щодо кожного виду послуг.

Пунктом 8 таблиці № 1 передбачено, що балансоутримувач також надає, а орендар отримує послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, щомісячна плата за які встановлена в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі, за мінусом орендної плати (без ПДВ), де: чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів в орендованому Майні (чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць).

Відповідно до п. 2.2.3 договору орендар зобов`язується щомісяця з 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок, акт приймання-здачі виконаних послуг та раз в рік рахунок на оплату земельного податку згідно пункту 1.1.3 договору. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що договір про відшкодування витрат набирає чинності з дати підписання акта приймання-передавання орендованого майна до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 31.07.2014 р. № 1609 або з моменту укладання договору, в залежності від того, яка дата наступить раніше, та діє до 30.07.2024 р.

Оскільки акт приймання-передавання орендованого майна підписано 06.02.2015 р., а договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю укладено 20.04.2015 р., то відповідно до п. 6.1 договору він набрав чинності 06.02.2015 р., що відповідає приписам ч. 3 ст. 631 ЦК України.

Відповідно до умов договору про відшкодування витрат позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру № 61/430 від 31.05.2019 р. за надані послуги за травень 2019 р. на суму 112547,06 грн. та складено акт приймання здачі виконаних послуг від 31.05.2019 р. на суму 112547,06 грн., які відповідно до пп. 2.2.3 договору про відшкодування витрат були отримані відповідачем в бухгалтерії балансоутримувача.

Проте, відповідач не відшкодував позивачу вартість витрат на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 35-28/5-43 від 15.10.2019 р., в якій вимагав у місячний строк з дня її одержання сплатити заборгованість у сумі 112547,06 грн. за отримані у травні 2019 року на умовах договору № 02.5-14/1-30 від 20.04.2015 р. послуги.

Однак, відповідач листом № 975-11-19 від 13.11.2019 р. повідомив позивача про те, що вказана претензія залишена ним без задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з ТОВ Аеро Ресторантс 112547,06 грн. боргу за надані позивачем послуги у травні 2019 р., які розраховано на підставі п. 8 Таблиці № 1 договору.

Відповідач, заперечуючи проти наявності в нього заборгованості за надані позивачем послуги у травні 2019 р., зазначає, що позивачем в порядку ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України було прийнято умови додаткової угоди № 2 від 01.04.2019 р. в редакції протоколу розбіжностей орендаря, якою взагалі виключено з договору підпункт 8 Таблиці № 1.

З цього приводу судом встановлено наступне.

Згідно з ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з п. 8.5 договору № 02.5-14/1-30 від 20.04.2015 р. сторони вносять зміни та доповнення до договору шляхом підписання додаткових угод до нього (крім змін, вказаних в пунктах 1.8 та 8.7 договору, які вносяться дистами, що вважаються невід`ємними частинами договору).

Порядок зміни та розірвання господарських договорів передбачено ст. 188 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Листом № 19-22/1-293 від 20.03.2019 р. позивач звернувся до відповідача з проханням підписати додаткову угоду № 2, у тому числі і до договору № 02.5-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 20.04.2015 р. До вказаного листа позивачем було додано додаткову угоду № 2 від 01.04.2019 р.

Листом № 893-03-19 від 29.03.2019 р. відповідач надіслав позивачу підписаний на умовах протоколу розбіжностей примірник додаткової угоди № 2 до договору про відшкодування витрат та 2 примірники підписаного ним протоколу розбіжностей до даної додаткової угоди, складеного в частині п. 8 таблиці № 1. У листі відповідач просив позивача підписати протокол розбіжностей та один примірник повернути йому. З доданої до листа копії протоколу розбіжностей до додаткової угоди № 2 від 01.04.2019 р. в редакції орендаря було повністю виключено п. 8 таблиці № 1.

Таким чином, відповідач надав згоду на внесення змін договору № 02.5-14/1-30 від 20.04.2015 р., проте на інших умовах, викладених в протоколі розбіжностей в редакції орендаря, про що було повідомлено позивача відповідно до ч. 3 ст. 188 ГК України.

Листом № 19-22/1-812 від 20.06.2019 р. позивач повідомив відповідача, що ДП «МА «Бориспіль» не може погодитись на прийняття розбіжностей, викладених ТОВ «Аеро Ресторантс» у протоколах розбіжностей до додаткових угод, у тому числі до договору № 02.5-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 20.04.2015 р, тому, додаткова угода є неукладеною у зв`язку з не досягненням згоди з усіх істотних умов.

Отже, позивач та відповідач не дійшли згоди щодо зміни умов договору № 02.5-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 20.04.2015 р.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 4 ст. 188 ГК України).

Проте, ТОВ Аеро Ресторантс як заінтересована сторона у виключенні п. 8 таблиці № 1 з умов договору, спір щодо внесення змін до умов договору № 02.5-14/1-30 від 20.04.2015 р. на вирішення суду не передало.

Отже, додаткова угода № 2 від 01.04.2019 р. до договору № 02.5-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 20.04.2015 р., є неукладеною.

Відтак, договір № 02.5-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 20.04.2015 р., є чинним на умовах, щодо яких сторонами було досягнуто згоди при його укладенні.

Посилання відповідача на ч. 7 ст. 181 ГК України в обґрунтування того, що його пропозиції, викладені в протоколі розбіжностей, є прийнятими позивачем, є помилковими, оскільки стаття 181 ГК України регламентує загальний порядок укладання господарських договорів, тоді як у даній справі мова йде про внесення змін в укладений договір, що регулюється приписами ст. 188 ГК України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, відповідно до п. 2.2.3 договору відповідач повинен відшкодувати позивачу як балансоутримувачу вартість витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за травень 2019 р. до 20.06.2019 р. (тобто до 20 числа місяця, що слідує за звітним), розрахованих згідно з п. 8 Таблиці № 1 договору № 02.5-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 20.04.2015 р.

Як вже зазначалося, пунктом 8 Таблиці № 1 договору № 02.5-14/1-30 від 20.04.2015 р. передбачено, що щомісячна плата встановлена в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі, за мінусом орендної плати (без ПДВ), де: чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів в орендованому Майні (чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць).

Чистий дохід ТОВ Аеро Ресторантс, отриманий від діяльності в орендованій площі, за травень 2019 року складав 691889,58 грн., що підтверджується довідкою № 921 від 03.06.2019 р., наданою відповідачем до бухгалтерії позивача згідно з пп. 2.2.2 договору № 02.5-14/1-30 від 20.04.2015 р.

Розмір орендної плати (без ПДВ) за травень 2019 року за договором № 02.5-14/1-30 від 20.04.2015 р. становив 30750,90 грн., що підтверджується виставленим позивачем рахунком-фактурою № 76/741 від 31.05.2019 р.

Позивач просить стягнути з відповідача суму витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за травень 2019 року, що становить 112547,06 грн. ((691889,58 х 18% - 30750,90 грн.) = 93789,22 грн. + 20% ПДВ (що становить 18757,84 грн. від вказаної суми) = 112547,06 грн.).

Судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено відповідно до вимог п. 8 Таблиці № 1 договору № 02.5-14/1-30 від 20.04.2015 р., а отже він є вірним.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, оскільки станом на час прийняття рішення відповідач відповідно до умов договору № 02.5-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 20.04.2015 р. заборгованість за надані позивачем послуги за травень 2019 р. не сплатив, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з у сумі 112547,06 грн. підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути 556,07 грн. інфляційних втрат та 1470,82 грн. 3% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 1470,82 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 112547,06 грн. за період з 21.06.2019 р. по 26.11.2019 р.

Оскільки наданий позивачем розрахунок 3% річних є арифметично вірним, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 1470,82 грн. 3% річних підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 556,07 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 112547,06 грн. за період з 21.06.2019 р. по 26.11.2019 р., при цьому розрахунок здійснює з липня 2019 року по жовтень 2019 року (включно).

Оскільки наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним, то позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 556,07 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 16299,28 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 112547,06 грн. за період з 21.06.2019 р. по 26.11.2019 р.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що орендар зобов`язаний в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг сплачувати балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Оскільки наданий позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, то позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 16299,28 грн. пені також підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аеро Ресторантс (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, буд. 1, код 37222400) на користь Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, код 20572069) 112547,06 грн. (сто дванадцять тисяч п`ятсот сорок сім грн. 06 коп.) боргу, 16299,28 грн. (шістнадцять тисяч двісті дев`яносто дев`ять грн. 28 коп.) пені, 1470,82 грн. (одну тисячу чотириста сімдесят грн. 82 коп.) 3% річних, 556,07 грн. (п`ятсот п`ятдесят шість грн. 07 коп.) інфляційних втрат та 1963,10 грн. (одну тисячу дев`ятсот шістдесят три грн. 10 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 20.03.2020 р.

Суддя О.О. Рябцева