ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року, м. Херсон, справа № 923/1157/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії ДП "Адміністрація морських портів України", м. Херсон,

до Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", м. Херсон,

про стягнення 7507,82грн

за участю секретаря судового засідання Короткої Ю.А. та

представників сторін:

від позивача: уповн.представник Подоляк О.І., довіреність № 4495/10-01-01/вих від 11.12.2019;

від відповідача: уповн. представник Горбачевська К.В., довіреність № 18-15/43 від 27.12.2019.

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії цього підприємства (позивач) до Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" (відповідач) про стягнення 7507,82грн, з яких 6560,61грн основного боргу, 301,14грн річних (3%), 646,07грн інфляційних втрат вказано ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст.525, 526, 530, 612, 625 Цивільного кодексу України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про порушення відповідачем своїх зобов`язань за укладеним 13.04.2018 між цими підприємствами договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримування орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, в частині сплати передбачених цим договором платежів на користь позивача на умовах договору (у встановлені договором строки), через що у позивача виникло, в силу закону та договору, право на нарахування вказаних сум річних (3%), інфляційних втрат, а також на звернення до суду з позовом про їх стягнення, поряд з грошовою сумою заборгованості за платежами.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та додано до неї: 1) договір від 13.04.2018 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримування орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (а.с.38-44); 2) акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 30.04.2018 №/№2422, 2441, 2452, від 31.05.2018 №/№ 3291 та 3300, від 30.06.2018 №/№ 3907 та 3910, від 31.07.2018 №/№ 4691 та 4694 (а.с.29-37); 3) матеріали листування за вказаним договором, а саме, листи від 08.05.2018 №26-05-03/37, від 07.06.2018 №26-05-03/45, від 03.08.2018 № 26-05-04-25/208, від 09.07.2018 №26-05-03/56, від 08.08.2018 №26-05-03/66 (а.с.16-28).

Відповідь на відзив надійшла до суду 13.02.2020 та узгоджується з позицією позивача, що містить позовна заява.

Позиція та докази відповідача

Згідно наданого до суду 24.01.2020 відзиву на позовну заяву відповідач заявлені до нього вимоги не визнав та просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позову, стверджуючи про те, що згідно з протоколом наради від 24.10.2019 з питань погашення кредиторської заборгованості..., затвердженого 15.11.2019 генеральним директором Директорату морського та річкового порту Міністерства інфраструктури України та на виконання наказу Міністерства інфраструктури України від 21.01.2019 № 20 "Про деякі питання здійснення державно-приватного партнерства та підготовки до проведення концесійного конкурсу в морському порту Херсон" між сторонами даної судової справи на теперішній час вирішується питання про укладання договору про реструктуризацію заборгованості, складовою якої є 6560,61грн заборгованість, що є предметом спору у справі.

На підтвердження позиції відповідача згідно відзиву на позовну заяву до відзиву додано 1)протокол наради від 07.05.2018 у Міністерстві інфраструктури України щодо обговорення фінансового стану державних підприємств-морських портів, затверджений 17.05.2018 Міністром інфраструктури України (а.с.57-61); 2) протокол наради від 15.11.2019 з питань стану погашення кредиторської заборгованості, передачі земельних ділянок та майна підприємства, впливу стану справ підприємства на здійснення проекту концесії майна державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" та державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (а.с.65-68); 3) окреме доручення Заступника Міністра інфраструктури України №27/16 11-20 від 17.01.2020 (а.с.69-73); 4)матеріали листування між сторонами щодо реструктуризації наявної заборгованості, а саме, листи від 13.08.2018 № 17-37/46 та від 12.09.2018 №6565/37/10-01-01/вих (а.с.62-64).

В судовому засіданні 20.02.2020 відповідач, на додаткове підтвердження власної позиції у спорі згідно відзиву на позов, надав до справи супровідним листом актуальні матеріали листування між сторонами щодо реструктуризації наявної заборгованості, а саме, листи від 27.01.2020 № 11-07/02 та від 28.01.2020 №222/26-01-01/вих/26.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 02.01.2020 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи, встановлено строки, 24.01.2020 відповідачу для надання відзиву на позов, 03.02.2020 позивачу для надання відповіді на відзив.

Сторонами дотримано вимог ч.2 та ч.3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з позовною заявою та відзивом на неї, а тому письмові докази, які подано разом з цими заявами сторін по суті справи прийнято судом до розгляду.

Після завершення розгляду справи в судовому засіданні 20.02.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини, які установлені судом

Державне підприємство "Херсонський морський торгівельний порт" (надалі - відповідач), як орендар майна, та Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії цього державного підприємства (надалі - позивач, як балансоотримувач майна, уклали 13.04.2018 між собою договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію нежитлових приміщень з площею 113,5 кв.м. та 138,38 кв.м., а також утримання прибудинкової території та місць загального користування, які перебувають на його балансі та розташовані в будівлі колишнього морвокзалу Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Херсонського морського порту), що розташована у місті Херсоні за адресою проспект Ушакова,4, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на надання/використання вказаних послуг та робіт, а також витратах, пов`язаних зі споживанням комунальних послуг (електроенергії, теплової енергії, води питної якості та наданням послуг з водовідведення з доочищенням стічних вод), у орендованих приміщеннях, пропорційно до займаної ними площі у будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг/робіт, наданих/виконаних балансоутримувачем (за пунктом 1.1);

- ціна за кожну одиницю виміру (тарифи) на енергоносії встановлюється відповідними нормативно-правовими актами, на утримання орендованого нежитлового приміщення та прибудинкової території - відповідними калькуляціями балансоутримувача (за пунктом 2.1.);

- розрахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі споживанням орендарем теплової енергії, питної води, електроенергії, послуг з водовідведення з доочищенням стічних вод орендованого приміщення здійснюється на підставі розрахунку балансоутримувача, який обчислюється у відповідності до показників лічильників, а у разі відсутності лічильників - згідно їх пропорційного розподілу між балансоутримувачем та орендарем відповідно до площ приміщень, або кількості людей у відповідності до існуючого енергоспоживання обладнання сторін договору (за пунктом 2.3.);

- розрахунок за надані послуги орендар здійснює протягом трьох банківських днів після підписання сторонами акту наданих послуг (виконаних робіт) на підставі рахунку (рахунку-фактури) балансоутримувача (за пунктом 2.4.);

- орендар зобов`язаний підписати акт наданих послуг (виконаних робіт) протягом п`яти робочих днів з моменту отримання цього акту від балансоутримувача або надати мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг (виконаних робіт) (за пунктом 2.5);

- орендар зобов`язаний вносити плату за поточний місяць на рахунок балансоутримувача будівлі за обслуговування приміщень та за споживання комунальних послуг до п`ятнадцятого числа місяця наступного за місяцем фактичного надання послуг згідно наданих балансоутримувачем рахунків (рахунків-фактур), при цьому, у разі несвоєчасного внесення плати, орендар зобов`язується сплачувати пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення (за пунктом 3.2.3);

- орендар зобов`язаний прийняти надані балансоутримувачем послуги по акту наданих послуг (виконаних робіт) та сплачувати рахунки балансоутримувача у повному обсязі в строки, визначені в даному договорі (п. п. 3.2.6. та 3.2.7);

- за прострочення оплати наданих по даному договору послуг балансоутримувач має право стягнути з орендаря пеню від неоплаченої суми у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості наданих послуг за кожен день прострочення (за пунктом 5.4);

- договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами зобов`язань (за пунктом 7.1).

В межах правовідносин за вказаним договором протягом квітня-липня 2018 року було складено дев`ять актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) з відшкодування витрат позивача з забезпечення орендованих відповідачем приміщень комунальними послугами на загальну суму 6560,61грн, з урахуванням податку на додану вартість (надалі - ПДВ), а саме:

- три акти від 30.04.2018 - № 2422 на загальну суму 16,84грн з відшкодування витрат за квітень 2018 року за споживання води питної та з водовідведення, № 2441 на суму 2912,42грн з відшкодування витрат за квітень 2018 року за споживання електроенергії, №2452 на суму 337,79грн з відшкодування витрат за квітень 2018 року за споживання теплової енергії;

- два акти від 31.05.2018 - № 3291 на загальну суму 16,84грн з відшкодування витрат за травень 2018 року за споживання води питної та з водовідведення, № 3300 на суму 1730,78грн з відшкодування витрат за травень 2018 року за споживання електроенергії;

- два акти від 30.06.2018 - № 3907 на загальну суму 202,03грн з відшкодування витрат за червень 2018 року за споживання води питної та з водовідведення, № 3910 на суму 691,12грн з відшкодування витрат за червень 2018 року за споживання електроенергії;

- два акти від 31.07.2018 - № 4691 на загальну суму 84,18грн з відшкодування витрат за липень 2018 року за споживання води питної та з водовідведення, № 4694 на суму 568,61грн з відшкодування витрат за липень 2018 року за споживання електроенергії.

На оплату вказаних у цих дев`яти актах робіт (послуг) позивача у загальній сумі 6560,61грн з відшкодування зазначених витрат відповідачу було виставлено рахунки:

- за квітень 2018 року - рахунок № 1192 від 30.04.2018 на суму 16,84грн, рахунок №1201 від 30.04.2018 на суму 2912,42грн, рахунок № 1210 від 30.04.2018 року на суму 337,79грн (направлено відповідачеві з супровідним листом від 08.05.2018 № 26-05-03/37 та отримано відповідачем за вх.№1719/01-24 від 10.05.2018);

- за травень 2018 року - рахунок № 1498 від 31.05.2018 на суму 16,84грн, рахунок №1507 від 31.05.2018 на суму 1730,78грн (направлено відповідачеві з супровідним листом від 07.06.2018 № 26-05-03/45 та отримано відповідачем за вх.№2286/01- 24 від 07.06.2018);

- за червень 2018 року - рахунок № 1730 від 30.06.2018 на суму 202,03грн, рахунок №1733 від 30.06.2018 на суму 691,12грн (направлено відповідачеві з супровідним листом від 09.07.2018 № 26-05-03/56 та отримано відповідачем за вх №2693/01- 24 від 09.07.2018);

- за липень 2018 року - рахунок № 1982 від 31.07.2018 на суму 568,61грн, рахунок №1979 від 31.07.2018 на суму 84,18грн (направлено відповідачеві з супровідним листом від 08.08.2018 № 26-05-03/66 та отримано відповідачем за вх.№3181/01-24 від 08.08.2018).

Вказані рахунки позивача на оплату у загальній сумі 6560,61грн відповідачем не сплачено по теперішній час а ні повністю, а ні частково.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Щодо підстав виникнення та загального порядку виконання зобов`язань

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається

Відповідно до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Щодо договірних зобов`язань між сторонами, з яких виник спір

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Щодо наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3 %) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

Наявність укладеного між сторонами справи договору від 13.04.2018 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю свідчить на користь виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено приписами ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За результатами проведеного судом аналізу положень вказаного договору суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою даний договір є, фактично, змішаним договором, а в частині правовідносин сторін за даним договором, з яких виник спір, цей договір є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст.901-907 Цивільного кодексу України.

Позивач на виконання своїх зобов`язань за даним договором (згідно п.1.1., п.3.1.1, п.3.1.2.) та приписів закону (ст.901 Цивільного кодексу України) забезпечив надання/використання відповідачем комунальними послугами та енергією у орендованих приміщеннях, оформив відповідні акти робіт (наданих послуг) з відшкодування витрат та виставив відповідачеві до оплати рахунки за роботи (надані послуги).

Проте, відповідач всупереч положень даного договору (п.1.1., п.2.4, п.3.2.3.) та приписів закону (ст.903 Цивільного кодексу України), не виконав свої зобов`язання щодо оплати рахунків позивача на загальну суму 6560,61грн з відшкодування зазначених витрат позивача.

Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) з відшкодування витрат позивача з забезпечення орендованих відповідачем приміщень комунальними послугами на загальну суму 6560,61грн підписано відповідачем та скріплено відбитком печатки відповідача без будь-яких зауважень та заперечень, а рахунки на оплату робіт (послуг) до цих актів отримані відповідачем. Докази іншого у справі відсутні.

Під час розгляду справи відповідач не заперечує а ні факту наявності заявленого до стягнення з нього основного боргу в розмірі 6560,61грн, а ні розміру цієї заборгованості. Відповідних заперечень та/або контррозрахунків заборгованості суду не надано.

Поряд з цим, станом на 20.02.2020 між сторонами не підписано договір про реструктуризацію заборгованості, складовою якої є 6560,61грн заборгованість, що є предметом спору у даній справі, а прийняття судом рішення про стягнення 6560,61грн цієї заборгованості не є перешкодою для укладання між сторонами справи договору про реструктуризацію заборгованості, зокрема, щодо цих 6560,61грн боргу.

Щодо нарахування річних та інфляційних втрат

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо іншій розмір процентів річних не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічну правову позицію містить у собі п.3.1. та п.4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань". Відповідач не надав контррозрахунків заявлених до стягнення з нього 646,07грн інфляційних втрат та 301,14грн річних (3%). Розрахунки заявлених до стягнення 646,07грн інфляційних втрат і 301,14грн річних (3%) виконані у відповідності до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, а розрахунок інфляційних витрат ще й, додатково, у відповідності до положень листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Висновки суду

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання його договірних зобов`язань щодо сплати передбачених договором платежів на користь позивача у встановлений договором строк, позовні вимоги в частині стягнення 6560,61грн основного боргу (відшкодування вартості комунальних послуг), 301,14грн 3% річних та 646,07грн інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати позивача на сплату судового збору за платіжним дорученням від 20.09.2019 № 3544 у сумі 1921грн, які відповідно до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог" підлягають стягненню з відповідача, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, пр-т. Ушакова, буд.4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01125695) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії ДП "Адміністрація морських портів України" (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, пр-т. Ушакова, буд.4; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 38728533; на рахунок IBAN: НОМЕР_1 ) 6560,61грн. основного боргу, 301,14грн річних, 646,07грн інфляційних втрат, 1921,00грн компенсації витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.02.2020

Суддя К.В. Соловйов