СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р. Справа № 922/4016/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача Жирний О.С. (адвокат), за довіреністю та свідоцтвом;

від відповідача Мар`їна І.О. (адвокат), за довіреністю та свідоцтвом;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ вх. № 537Х/З на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 р. у справі № 922/4016/19 (суддя Прохоров С.А., повний текст складено та підписано 21.01.2020 р.)

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», м. Харків

про стягнення 101 832 160,50 грн.

ВСТАНОВИЛА:

03.12.2019 Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі АТ «Укртрансгаз», позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (далі АТ «Оператор ГРС «Харківміськгаз», відповідач) 101 832 160,50 заборгованості, з яких: 94 928 527,13 грн. боргу з оплати добових небалансів за березень, квітень, травень та червень 2019 року, 6 357 694,94 грн. пені та 545 938,43 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позову АТ «Укртрансгаз» посилається на те, що за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи ним виявлено наявність у відповідача добових небалансів за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за березень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 4 843 689,78 м.куб. (50 132 189 кВт х год) на загальну вартість 46 816 238,15 грн.;

- за квітень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 3 358 265,07 м.куб. (34 758 043 кВт х год) на загальну вартість 29 415 197,27 грн.;

- за травень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 1 520 455,84 м.куб. (15 736 718 кВт х год) на загальну вартість 12 491 307,34 грн.;

- за червень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 715 509,23 м.куб. (7 405 521 кВт х год) на загальну вартість 6 205 784,37 грн.

Позивач стверджує, що ці добові небаланси відповідача виникали внаслідок:

- безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи у відповідні періоди природного газу для покриття його власних виробничо-технологічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи;

- несанкціонованих відборів з газорозподільної системи відповідача природного газу споживачами, у яких в спірний період не було жодного постачальника природного газу (відповідно до абз. 2 п. 7 глави 6 розділу ХІІ Кодексу ГТС, у разі несанкціонованого відбору природного газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію відповідного оператора газорозподільної системи, а по прямому споживачу оператора газотранспортної системи).

Посилаючись на те, що відповідач не оплатив виставлені йому рахунки на оплату за добові небаланси за дані місяці, чим порушив умови п. 2.6 договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 р. та п. 19 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС, позивач звернувся з цим позовом до господарського суду.

23.12.2019 р. у судовому засіданні суду першої інстанції та на стадії підготовчого провадження у справі відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі № 922/4016/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/7339/19.

АТ «Оператор ГРС «Харківміськгаз» стверджує, що АТ «Укртрансгаз» в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору, викладених у додатку № 3 до нього: позивач щомісячно проводив розрахунок протранспортованих обсягів природного газу на підставі даних завищених типорозмірів лічильників газу ВОГ, які не погоджені умовами договору на транспортування природного газу між сторонами. На думку відповідача, саме такі неправомірні дії позивача призвели до розбіжностей обсягів протранспортованого природного газу між сторонами.

За доводами відповідача, листом № Кm02.5.2-ЛВ-4186-0218 від 23.01.2018 р. він відмовився від підписання додатку № 3 до договору в редакції АТ «Укртрансгаз». Незважаючи на це, позивач повторно направляв відповідачеві уточнюючий додаток № 3 листом № 1001вих-18-1033 від 26.02.2018 р., у відповідь на що відповідач листом № Кm02.5.2-ЛВ5122-0318 від 23.03.2018 р. надіслав АТ «Укртрансгаз» пропозицію щодо підписання додатку № 3 до договору з протоколом розбіжностей, яка позивачем залишена без відповідного реагування.

Таким чином, відповідач вважає, що на теперішній час є діючим додаток № 3 до договору, який підписаний та скріплений печатками сторін при укладанні самого договору, зміна умов якого не відбулася через недосягнення сторонами згоди.

Відповідно до даного клопотання відповідача, на розгляді суду перебуває справа № 910/7339/19 за позовом АТ «Харківміськгаз» до АТ «Укртрансгаз» про зобов`язання АТ «Укртрансгаз» визначати обсяг протранспортованого природного газу згідно з умовами договору № від 17.12.2015 р., у зв`язку з чим, на думку відповідача, дана справа не може бути розглянута до набрання законної сили рішенням у справі № 910/7339/19, оскільки позивач вираховує небаланс з даних своїх лічильників, а не тих, що зазначені у додатку № 3 до договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2020 р. клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволено, зупинено провадження у справі № 922/4016/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/7339/19.

Ухвала суду мотивована, зокрема, з тих підстав, що справа № 922/4016/19 не може бути розглянута до набрання законної сили рішенням у справі № 910/7339/19 внаслідок того, що позивач вираховує небаланс з даних своїх лічильників, а не тих, що зазначені у додатку № 3 до договору, тому з метою встановлення вірності здійснених нарахувань суд першої інстанції дійшов висновку щодо необхідності зупинення провадження у справі у розумінні вимог п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду від 20.01.2020 р. у цій справі, АТ «Укртрансгаз» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду позовної заяви АТ «Укртрансгаз» по суті.

На думку позивача, в даному випадку відсутні перешкоди для продовження розгляду по суті справи № 922/4016/19 станом на сьогодні, незважаючи на наявність справи № 910/7339/19, оскільки матеріали справи № 922/4016/19 містять достатню кількість доказів, в т.ч. первинних документів, що підтверджують позовні вимоги позивача. Таким чином, позивач не погоджується із твердженням місцевого господарського суду щодо того, що на даний час існують обставини, які унеможливлюють розгляд цієї справи, оскільки суд у справі № 922/4016/19 має всі необхідні докази для її розгляду по суті та прийняття рішення.

За доводами апеляційної скарги, в оскаржуваній ухвалі не наведено доказів неможливості розгляду справи № 922/4016/19, неможливості оцінки обставин, що мають істотне значення для вирішення спору, а також не зазначено у чому саме полягає неможливість здійснення судом перевірки законності і обґрунтованості доводів щодо порушення прав позивача внаслідок незаконних дій відповідача по стягненню зазначеній у позовній заяві заборгованості.

Скаржник стверджує, що зупиняючи провадження у справі № 922/4016/19, господарський суд не зазначив яким чином прийняте господарським судом міста Києва рішення у справі № 910/7339/19 може вплинути на рішення господарської справи № 922/4016/19 по суті.

У визначений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 р. строк (враховуючи її отримання АТ «Оператор ГРС «Харківміськгаз» 02.03.2020 р.) від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження та в обґрунтування заявленої до стягнення заборгованості АТ «Укртрансгаз» надано до матеріалів справи:

- акт № 03-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2019 року з відповідним рахунком;

- акт № 04-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць квітень 2019 року з відповідним рахунком;

- акт № 05-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць травень 2019 року з відповідним рахунком;

- акт № 06-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць червень 2019 року з відповідним рахунком;

- довідки АТ «Укртрансгаз» № 1 про добові небаланси відповідача, що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат відповідача за березень червень 2019 року;

- довідку АТ «Укртрансгаз» № 2 про добові небаланси відповідача, що виникли внаслідок несанкціонованого відбору природного газу споживачами з газорозподільної системи за травень 2019 року;

- довідки АТ «Укртрансгаз» № 3 про добові небаланси відповідача за березень червень 2019 року;

- акти приймання-передачі природного газу за березень червень 2019 року;

- реєстри файлів завантаження до Інформаційної платформи;

- договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 р.

Згідно з п. 5.4 договору, окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/ прямим споживачем/ газовидобувним підприємством/ виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

Відповідно до п. 5.5 договору, на кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу, його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки.

Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач в обґрунтування своїх заперечень до відзиву на позов надав до матеріалів справи:

- рішення господарського суду м. Києва від 09.12.2019 р. у справі № 910/7339/19, роздруковане з Єдиного державного реєстру судових рішень;

- додаток № 3 до договору, підписаний представниками сторін, підписи яких скріплені печатками підприємств;

- лист НКРЕКП № 10231/16/7-19 від 26.09.2019 р. до АТ «Укртрансгаз» щодо необхідності дотримання вимог чинного законодавства, зокрема, положень розділу ІV Кодексу ГТС для забезпечення належного проходження опалювального сезону та безперебійного постачання природного газу споживачам виробникам теплової енергії;

- листування сторін по відношенню до згаданих актів добових небалансів позивача.

У відповіді на відзив позивач висловив своє непогодження з доводами відповідача стосовно обліку позивачем протранспортованого природного газу за лічильниками газу ВОГ, які не погоджені умовами договору, мотивуючи наступними обставинами:

- відповідно до наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання споживчої політики № 486 від 30.12.2009 р. «Про прийняття міждержавних стандартів як національних, скасування чинності національних стандартів» АТ «Укртрансгаз» проведено ремонт пунктів виміру витрати газу на ГРС 1 м. Харків вихід «Місто»; ГРС 2 м. Харків вихід «Місто»; ГРС 5 м. Харків вихід «ТЕЦ» як таких, які не відповідали вимогам ДСТУ ГОСТ 8.586.1-5:2009 (ИСО 5167-1-4:2003);

- АТ «Укртрансгаз» заздалегідь, до початку проведення ремонтних робіт, листом № 1062/12 від 18.02.2016 р. повідомило АТ «Харківміськгаз» про заплановані ремонти ПВВГ на означених ГРС;

- при виборі типорозміру лічильників газу позивачем були використані дані щодо фактичного споживання газу та вихідного тиску по кожній ГРС за попередні 5 років відповідно до вимог стандарту АТ «Укртрансгаз» СОУ49.5-4:2014, до того ж для виконання ремонту позивач мав погоджений у територіальному органі Департаменту технічного регулювання Мінекономрозвитку України робочий проект на кожний об`єкт;

- під час ремонту ВОГ (ПВВГ) на ГРС було встановлено сучасні високоточні ультразвукові лічильники газу на заміну ВОГ, побудованого на методі змінного перепаду тиску за радянським стандартом РД 50-213-80, який втратив чинність;

- всупереч вимогам п. 18 глави 2 розділу ІІІ Кодексу ГТС АТ «Харківміськгаз» безпідставно відмовив власнику комерційного ВОГ (ПВВГ) у підписанні акта введення ВОГ (ПВВГ) у комерційну експлуатацію, у зв`язку з чим введення в експлуатацію нових лічильників здійснено АТ «Укртрансгаз» в односторонньому порядку.

Судовою колегією встановлено, що рішення господарського суду м. Києва від 09.12.2019 р. у справі № 910/7339/19 на теперішній час переглядається в апеляційному порядку, апеляційне провадження у цій справі ще не закінчено, тобто, рішення суду є таким, що не набрало законної сили.

У справі № 910/7339/19 АТ «Оператор ГРС «Харківміськгаз» заявлено позовні вимоги до АТ «Укртрансгаз» про зобов`язання вчинити дії, які рішенням господарського суду м. Києва від 09.12.2019 р. задоволені частково: зобов`язано АТ «Укртрансгаз» визначати обсяг протранспортованого природного газу згідно з умовами договору № від 17.12.2015 р., вказаних у додатку № 3, в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій АТ «Укртрансгаз» по визначенню обсягів протранспортованого природного газу за вузлами обліку природного газу, що не вказані у додатку № 3 до договору транспортування природного газу № -09/15-553 від 17.12.2015 р. відмовлено.

При цьому, даним рішенням суду встановлено наступне:

- станом на день розгляду справи є чинним підписаний обома сторонами додаток № 3 до договору № від 17.12.2015 р. (Перелік комерційних вузлів обліку газу) в первинній редакції;

- згідно з уточненим додатком № 3 нові комерційні ВОГ встановлені не на межі балансової належності, що згідно з Кодексом ГТС має бути врегульовано сторонами, оскільки таке їх розміщення передбачає додаткові витрати замовника. Через непогодження сторонами зміни місця розташування комерційних ВОГ, сторони мають керуватися умовами підписаного та обов`язкового до виконання договору;

- поки сторонами шляхом внесення відповідних змін до договору не погоджено використання нових комерційних ВОГ, до виконання є обов`язковим договір з усіма додатками, в погодженій сторонами редакції.

Крім того, судова колегія звертає увагу також і на те, що наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 245 від 03.10.2007 р. скасовано чинність стандарту РД 50-213-80 з 1 січня 2014 року, а договір, який покладено позивачем в підстави позову, укладений 17.12.2015 р.

Таким чином, укладаючи з відповідачем договір на транспортування природного газу та зазначаючи у додатку № 3 до нього певний перелік лічильників, позивач був обізнаний з тією обставиною, що радянський стандарт вже втратив чинність.

З огляду на те, що позивачем не надано до своєї позовної заяви доказів щодо:

- факту проведення ремонту та заміни лічильників;

- схеми розташування лічильників, перелік яких міститься у додатку № 3 до договору, та схеми розташування нових лічильників;

- актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін у розумінні п. 5.5 договору;

- відомостей по відношенню до технічних характеристик нових лічильників;

- розгорнутого розрахунку заборгованості відповідача щодобових небалансів виходячи з первинних показань лічильників;

- доказів узгодження з відповідачем умов договору щодо переліку лічильників у додатку № 3, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про пов`язаність справи № 922/4016/19 зі справою № 910/7339/19 тому, що саме з показань нових лічильників (ВОГ (ПВВГ) позивачем розраховані суми щодобових небалансів у відповідача за спірні місяці.

В контексті вимог ст. 74 ГПК України обов`язок доказування обґрунтованості позовних вимог і подання доказів на їх підтвердження покладається на позивача в той час як господарський суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Оскільки дані лічильників (ВОГ (ПВВГ), встановлених АТ «Укртрансгаз» після/під час ремонту за його доводами, які не підтверджені у справі № 922/4016/19 документально, є базою для здійснення розрахунків небалансу, а факт заміни лічильників та докази узгодження згаданих умов договору відносно даних додатку № 3 до нього досліджувалися господарським судом м. Києва у справі № 910/7339/19, Східний апеляційний господарський суд вважає, що провадження у справі, що наразі розглядається, зупинено господарським судом Харківської області на законних підставах.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду підлягає залишенню без змін за мотивами, викладеними у даній постанові суду апеляційної інстанції, а апеляційна скарга, відповідно, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 227, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 р. у справі № 922/4016/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 18.03.2020 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка