УХВАЛА

м. Київ

13.03.2020Справа № 910/706/20

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК"

про забезпечення позову у справі

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК"

до 1) Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Яр"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 - ОСОБА_1

про визнання недійсними договорів та скасування рішень про державну реєстрацію

без повідомлення (виклику) учасників процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДБК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації", Товариства з обмеженою відповідальністю "Яр" про:

визнання договору купівлі-продажу майнових прав №04/04/2016-220 від 04.04.2016 недійсним;

визнання договору купівлі-продажу майнових прав №04/04/2016-16 від 04.04.2016 недійсним;

визнання договору купівлі-продажу майнових прав №04/04/2016-26 від 04.04.2016 недійсним;

- скасування рішення про державну реєстрацію від 24.06.2019 (номер запису про право власності: 32154509), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47521391 від 26.06.2019, прийняте державним реєстратором Мельником Дмитром Сергійовичем, Комунальне підприємство "Центр правової допомоги та реєстрації", м. Київ щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

- скасування рішення про державну реєстрацію від 24.06.2019 (номер запису про право власності: 32156368), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47523305 від 26.06.2019, прийняте державним реєстратором Мельником Дмитром Сергійовичем, Комунальне підприємство "Центр правової допомоги та реєстрації", м. Київ щодо державної реєстрації права власності на офісне приміщення № 26, загальною площею 116,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6.

- скасування рішення про державну реєстрацію від 24.06.2019 (номер запису про право власності: 32156578), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47523566 від 26.06.2019, прийняте державним реєстратором Мельником Дмитром Сергійовичем, Комунальне підприємство "Центр правової допомоги та реєстрації", м. Київ щодо державної реєстрації права власності на приміщення № 16, загальною площею 58,2 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.03.2020(з урахуванням ухвали суду від 03.03.2020 про виправлення описки) задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК" про забезпечення позову та з метою забезпечення позову у справі №910/706/20 наклав арешт на:

квартиру АДРЕСА_5 ;

офісне приміщення № 26, загальною площею 116,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6;

приміщення № 16, загальною площею 58,2 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6.

11.03.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява вих. №108 від 11.03.2020 про забезпечення позову.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК" про забезпечення позову суд дійшов висновку про задоволення заяви заявника, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Відповідно до усталеної судової практики при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник.

У заяві вих. №108 від 11.03.2020 про вжиття заходів до забезпечення позову позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на:

квартиру АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, позивач посилається на те, що ТОВ "Яр" в порушення вимог законодавства та умов договору № 3 від 02.09.2010 здійснило відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна на підставі укладених з ОСОБА_1 договорів купівлі-продажу майнових прав №04/04/2016-220 від 04.04.2016, №04/04/2016-16 від 04.04.2016, №04/04/2016-26 від 04.04.2016, у зв`язку із чим, позивачем заявлені вимоги про визнання недійсними вказаних договорів.

Так, 02.03.2020 Господарським судом міста Києва по справі № 910/706/20 постановлено ухвалу, якою з метою забезпечення позову у цій справі, зокрема накладено арешт на квартиру АДРЕСА_7 .

Однак, як стверджує позивач, відносно квартири АДРЕСА_8 був здійснений поділ, внаслідок чого виникло дві квартири за № 220 та № 220А.

Згідно із поясненнями заявника та як підтверджено доданими до матеріалів заяви документами, 13 лютого 2020 року державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Наталією Володимирівною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_8 . Підстава виникнення права власності: висновок про можливість поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 30.10.2019, видавник: ФОП Бачинський Олександр Юрійович; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 30.10.2019, видавник: ФОП Бачинський О.Ю. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51207084 від 19.02.2020 10:34:01, приватний нотаріус Забавська Наталія Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, власник - ОСОБА_1

Також, 13 лютого 2020 року державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Наталією Володимирівною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_9 . Підстава виникнення права власності: висновок про можливість поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 30.10.2019, видавник: ФОП Бачинський Олександр Юрійович; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 30.10.2019, видавник: ФОП Бачинський О.Ю. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51206445 від 19.02.2020 10:18:54, приватний нотаріус Забавська Наталія Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, власник - ОСОБА_1 .

В подальшому, 28 лютого 2020 року відбувся наступний продаж квартири АДРЕСА_8 . Так, відповідно до відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2020 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 655, власником вказаного приміщення є ОСОБА_2 Кизи. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51395700 від 28.02.2020 18:20:08, приватний нотаріус Лахно Юлія Вікторівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ.

Враховуючи, що після поділу квартири АДРЕСА_8 виникло дві квартири № 220 та № 220А, приймаючи до уваги, що захід забезпечення позову у вигляді арешту вжито згідно ухвали суду від 02.03.2020 щодо квартири № 220, то заявник вважає, що є реальна загроза відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_9 .

Надавши оцінку наведеним заявником обґрунтуванням, оцінивши надані заявником докази в підтвердження викладених у заяві обставин щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку, що наразі існує реальна загроза подальшого відчуження третім особами нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_6 .

Зазначене підтверджує наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходів до забезпечення позову.

Приписами ст.137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу чи іншим особам.

Під арештом майна розуміється накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Враховуючи предмет спору, наведені вище обставини щодо здійсненого поділу нерухомого майна, а також дійсну можливість відчуження вищевказаного майна, суд вважає, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Оскільки судом встановлено обґрунтованість необхідності вжиття заходів забезпечення позову, між позовними вимогами, що пред`явлені заявником та обраним засобом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно існує зв`язок (відповідне нерухоме майно до моменту поділу було предметом оспорюваних позивачем договорів купівлі-продажу майнових прав), суд прийшов до висновку про обґрунтованість визначених заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_6 .

За висновками суду, обраний заявником захід забезпечення позову гарантуватиме ефективний захист оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких ТОВ "ДБК" звернулося до суду.

Оскільки в даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі № 911/1551/18.

Водночас, суд зазначає, що судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також, у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 року у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

Окрім того, забезпечення позову лише обмежує право розпорядження цим майном та майновими правами, а тому обраний захід забезпечення позову жодним чином не буде порушувати збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Отже, зазначений захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_6 , є розумним, адекватним та ефективним способом забезпечення позову та відповідає меті вжиття заходів щодо забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З огляду на обґрунтування наведені заявником, оскільки обраний захід до забезпечення позову відповідає предмету позову, що пред`явлений заявником, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходу забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_6 .

За таких обставин, суд задовольняє заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК" про забезпечення позову.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК" вих. №108 від 11.03.2020 про забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову у справі №910/706/20 накласти арешт на:

квартиру АДРЕСА_6 та належить ОСОБА_1 .

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДБК" (04074, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЛУГОВА, будинок 13, ідентифікаційний код 32772943)

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала набрала законної сили 13.03.2020 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення вказаної ухвали до виконання - протягом трьох років з наступного дня після набрання цією ухвалою законної сили, тобто по 14.03.2023.

Дата підписання ухвали: 13.03.2020.

Суддя О.В. Гулевець