ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4008/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Оіл", м.Харків,
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків,
про стягнення 621160,00 грн,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор-Оіл", м.Харків, 05.12.2019 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків, про стягнення суми основного боргу за Договором про закупівлю товарів № 28022001 від 20.02.2019 в розмірі 621160,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору та приписів чинного законодавства, частково сплатив за отриманий у період з 01.03.2019 по 19.09.2019 товар (дизельне паливо (талони)) в загальному обсязі 122950 літрів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2019 вищевказану позовну заяву було залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України, у зв`язку з порушенням п.п. 8, 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 17.12.2019, після усунення недоліків позовної заяви, позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/4008/19 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 27.12.2019, відповідач визнав позовні вимоги частково, в сумі 360240,00 грн, у зв`язку з частковою оплатою заборгованості за дизельне паливо.

11.02.2020 позивачем було подано до суду заяву про зміну розміру позовних вимог, в якій позивач, просив стягнути з відповідача 340419,00 грн основного боргу (з урахуванням здійснених відповідачем платежів); 62553,05 грн штрафу на суму основного боргу - 893615,00 грн (з урахуванням заборгованості, по якій станом на 20.12.2019 минув термін відстрочки платежу 90 календарних днів, згідно п. 3.1 Договору) та пеню за кожен день прострочення в сумі 50825,72 грн, що разом становить 453797,77 грн.

Ухвалою господарського суду від 11.02.2020, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі було відкладено, у зв`язку з неявкою представників сторін у судове засідання; строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів - до 16.03.2020.

25.02.2020 відповідач надав до суду відзив відповідача на заяву про зміну позовних вимог, в якій відповідач зазначив, що до суми основного боргу позивачем було помилково включено непогашену на той час суму основного боргу 17964,00 грн. Відповідач також зазначив, що розрахунок пені виконаний позивачем без урахування положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", яким передбачено, що розмір пені встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Крім того, відповідач зазначив, що штраф та пеня нараховані позивачем за один і той же проміжок часу, та просив не долучати заяву про зміну розміру позовних вимог до матеріалів справи, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору.

01.03.2020 позивачем подано до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій позивач, просив стягнути з відповідача 197955,00 грн основного боргу (з урахуванням здійснених відповідачем платежів та суми заборгованості, по якій станом на 02.03.2020 минув термін відстрочки платежу 90 календарних днів, згідно п. 3.1 Договору); 62553,05 грн штрафу та 42456,37 грн пені за кожен день прострочення, що разом становить 302964,42 грн.

У відзиві на заяву про зміну позовних вимог, який надійшов до суду 12.03.2020, відповідач визнав позовні вимоги частково: основний борг в сумі 197955,00 грн; пеню в сумі 22757,51 грн та штраф у сумі 62553,05 грн. Відповідач не погодився з нарахованою позивачем сумою пені, оскільки, на його думку, виходячи з пункту 7.2 Договору № 28022001 від 20.02.2019, пеня нараховується за перші тридцять днів прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Сума пені за перші тридцять днів прострочення за розрахунком відповідача складає 22757,51 грн.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2020, занесеною до протоколу судового засідання, було прийнято заяву позивача про зміну позовних вимог, яка за своєю суттю є заявою про зміну предмету позову; підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до розгляду по суті на 17.03.2020.

У судове засідання, яке відбулося 17.03.2020, представники сторін не з`явились; про час та місце судового засідання представники позивача та відповідача були повідомлені у попередньому судовому засіданні під розписку.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що неявка представників позивача та відповідача у судове засідання не перешкоджатиме розгляду справи по суті, у зв`язку з чим визнав за можливе розглянути справу за відсутності останніх, згідно ст. 202 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

20.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор-Оіл" (позивач) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (відповідач) було укладено Договір про закупівлю товарів № 28022001, за умовами якого позивач, як постачальник, зобов`язався поставити відповідачу, як покупцю, нафту і дистиляти (код ДК 021:2015-09130000-9 - дизельне паливо (талони)), а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити цей товар.

Згідно з п. 4.1 Договору, обсяг поставки товарів складає 130000 літрів (пункт 1.2 Договору), а ціна Договору становить 3276000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору, оплата проводиться у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника з відстрочкою платежу до 90 календарних днів з моменту поставки відповідної партії товару на склад покупця.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що ціна за одиницю товару визначається в специфікації (додаток № 1 до Договору), яка є невід`ємною частиною договору. За умовами п. 4.3 Договору, ціна за одиницю товару може змінюватись у випадках, передбачених частиною четвертою статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2016 № 922-VIII із змінами, а саме у випадках:

4.3.1 зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. У разі коливання ціни товару на ринку позивач письмово звертається до відповідача листом, в якому пропонує нову ціну за одиницю товару з урахуванням коливання ціни такого товару на ринку, не більше ніж на 10 відсотків порівняно із ціною за одиницю товару, визначеною в договорі.

08.05.2019 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про закупівлю товарів № 28022001 від 20.02.2019, якою змінено окремі пункти договору, а саме:

1. Пункт 1.3 розділу 1 Договору вважати викладеним в наступній редакції -

"1.3. Обсяг поставки товарів - за заявками Покупця - 122 950 літрів".

2. Пункт 4.1 розділу IV Договору вважати викладеним в наступній редакції -

"4.1. Ціна договору становить 3274839,00 грн...".

Пунктом 4 Додаткової угоди № 1 були внесені зміни до Додатку № 1 - Специфікація на закупівлю за кодом ДК 021:2015-09130000-9 - нафта і дистиляти (дизпаливо (талони)), згідно з якими визначено загальну вартість товару (дизпалива (талонів) у загальній кількості 122950 літрів) - 3274839,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 1 від 08.05.2019, ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору про закупівлю товарів № 28022001 від 20.02.2019 і набрала чинності з моменту її підписання сторонами, тобто з 08.05.2019.

22.08.2019 між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про закупівлю товарів № 28022001 від 20.02.2019, якою змінено окремі пункти Договору, а саме:

1. Пункт 4.1 розділу IV Договору вважати викладеним в наступній редакції -

"4.1. Ціна договору становить 3238455,00 грн...".

2. У Додатку № 1 - Специфікація на закупівлю за кодом ДК 021:2015-09130000-9 - нафта і дистиляти (дизпаливо (талони)) визначено загальну вартість товару (дизпалива (талонів) у загальній кількості 122950 літрів) - 3238455,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 2 від 22.08.2019 - ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору про закупівлю товарів № 28022001 від 20.02.2019 і набрала чинності з моменту її підписання сторонами, тобто з 22.08.2019.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору про закупівлю товарів № 28022001 від 20.02.2019, із змінами до нього, внесеними Додатковою угодою № 1 від 08.05.2019 та Додатковою угодою № 2 від 22.08.2019, позивачем у період з 01.03.2019 по 19.09.2019 поставлено на адресу відповідача товар (дизельне паливо (талони)) в загальному обсязі 122950 літрів, на загальну суму 3238455,00 грн, тобто позивач належним и чином виконав свої зобов`язання за Договором.

Факт виконання позивачем умов Договору підтверджується оформленими у встановленому законом порядку видатковими накладними, довіреностями на отримання товару, а також актом звірки взаєморозрахунків від 14.11.2019, копії яких містяться в матеріалах справи.

В свою чергу, відповідач, на виконання умов Договору про закупівлю товарів №28022001 від 20.02.2019, із змінами до нього, внесеними Додатковою угодою № 1 від 08.05.2019 та Додатковою угодою № 2 від 22.08.2019, станом на 02.03.2020 перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в загальній сумі 3040500,00 грн, але з порушенням строків виконання зобов`язань.

З урахуванням умов пункту 3.1 розділу III Договору про закупівлю товарів №28022001 від 20.02.2019, основна сума заборгованості відповідача за поставлений товар станом на 02.03.2020 складає 197955,00 грн, строк сплати якої минув.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з приписами п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законодавством або договором.

Пунктом 7.2 Договору сторони визначили, що за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

При цьому, статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За розрахунком позивача, з урахуванням допущеного відповідачем прострочення виконання своїх зобов`язань по оплаті поставленого товару, після спливу 90 календарних днів, визначених Договором, а саме по поставкам, які відбулись 07.08.2019, 12.08.2019, 16.08.2019, 23.08.2019, 09.09.2019, 11.09.2019, 19.09.2019, сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення становить 42456,37 грн.

Перерахувавши заявлену до стягнення суму пені за допомогою онлайн-системи "Ліга-Закон", суд встановив, що розрахунок пені був здійснений позивачем з арифметичними помилками, у зв`язку з чим розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача має становити 42291,58 грн. Отже, нарахування 164,79 грн пені є безпідставним.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача щодо неправомірності нарахування пені за період понад 30 днів.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами п. 7.2 Договору встановлено, що пеня нараховується за кожен день прострочення оплати вартості товару, а не лише за 30 днів такого прострочення..

При цьому, штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання, стягується, як окремий додатковий вид відповідальності, одночасно з пенею.

Отже, відповідачем невірно тлумачено зміст пункту 7.2 Договору, відтак його доводи є хибними та не приймаються судом.

За розрахунком позивача штраф у розмірі семи відсотків від суми заборгованості за прострочення оплати товару понад тридцять днів становить 62553,05 грн.

Суд вважає вимогу про стягнення штрафу у вищевказаному розмірі обґрунтованою та такою, що не суперечить діючому законодавству та умовам укладеного між сторонами Договору.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 302799,63 грн, у тому числі: 197955,00 грн основного боргу, 42291,58 грн пені та 62553,05 грн штрафу.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Оіл" в частині стягнення з відповідача 197955,00 грн основного боргу, 42291,58 грн пені та 62553,05 грн штрафу обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 164,79 грн пені суд відмовляє у задоволенні позову через арифметично неправильне нарахування.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У заяві про зміну позовних вимог (вх. № 6064 від 10.03.2020) позивачем викладено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, до яких, крім судового збору, увійшли витрати на отримання правової допомоги в розмірі 10000,00грн, розрахунок яких та документальне підтвердження позивач пообіцяв надати суду в подальшому.

Проте, враховуючи, що станом на 17.03.2020 будь-яких доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем суду не надано, підстави для покладення таких судових витрат на відповідача відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 231 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м.Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11; ; р/р НОМЕР_1 в філії ХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України, МФО 351823) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Оіл" (61153, м. Харків, пров. Ювілейний, буд. 56; ; п/р НОМЕР_2 в АТ "Альфа-банк", МФО 300346) - заборгованість за Договором про закупівлю товарів № 28022001 від 20.02.2019 в загальній сумі 302799,63 грн (у тому числі: основну заборгованість у розмірі 197955,00 грн, пеню в розмірі 42291,58 грн, штраф у розмірі 62553,05 грн); витрати зі сплати судового збору в розмірі 4542,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "19" березня 2020 р.

Суддя Н.М. Кухар