ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23.03.2020м. Дніпро№ 904/1574/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Назаренко Н.Г., розглянувши заяву:

заявник: Акціонерне товариство "Кредобанк", м. Львів

боржник -1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфопласт", м. Дніпро

боржник -2: ОСОБА_1 , м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Акціонерного товариства "Кредобанк" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфопласт" заборгованості за договором № АО684806 про надання овердрафту від 06.02.2019 в сумі 114 390,10 грн., з яких сума неповернутого кредиту - 113 289,80 грн., сума прострочених відсотків - 13 359,00 грн., пеня - 1 100,30 грн.

Заявник до заяви про видачу судового наказу надав копію Договору про надання Овердрафту № АО864806 від 06.02.2018 укладеного між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфопласт" від імені якого на підставі статуту діє директор Бондаренко Євген Ігорович (позичальник).

Відповідно до розділу 1. Договору про надання овердрафту, банк зобов`язується, при недостатності коштів на визначеному цим договором поточному рахунку позичальника, надалі поточний рахунок, надати позичальнику, в межах встановленого, у розмірі та на умовах обумовлених цим договором ліміту по овердрафту, кредит у формі овердрафт, надалі кредит або овердрафт, тобто надати у власність позичальника грошові кошти у національній валюті, шляхом дебетування поточного рахунку за рахунок кредитних коштів банку на суму, що перевищує залишок коштів на поточному рахунку, для оплати визначених цим договором розрахункових документів, а позичальник зобов`язується повернути овердрафт і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань (п. 10.1. Договору про надання овердрафту).

Заявник, в якості боржника-2 зазначив ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 12 ГПК України визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з ч.3 ст.147 ГПК України заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути виключно юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви (ст.149 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 50 ЦК України передбачено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Частиною1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Заявник, в якості боржника-2 зазначив ОСОБА_1 , який є фактично підписантом договору, як представник підприємства, а не як позичальник.

Отже з викладеного вбачається, що боржником -2 у заяві про видачу судового наказу є фізична особа.

Згідно з п.4 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, у випадку якщо наявні обставини, зазначені у частині 1 статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, пунктом 4 ч. 2. ст. 150 ГПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Акціонерне товариство "Кредобанк" в заяві про видачу судового наказу в якості боржників зазначило Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфопласт" та ОСОБА_1 , однак в прохальній частині заявник просить стягнути суму боргу лише з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфопласт".

Отже, заявником не визначено вимоги до ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, заява про видачу судового наказу не підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства, у видачі судового наказу слід відмовити.

Роз`яснити Заявникові, що спори про стягнення боргу з фізичних осіб, мають розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.2 ст.151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. 147, 148, 151-153, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству "Кредобанк" у видачі судового наказу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Ухвала набрала законної сили 24.03.2020 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Н.Г. Назаренко