ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р. Справа №909/1222/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Н.М. Кравчук

- О.С. Скрипчук

секретаря судового засідання: К. Кострик

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Рідна Земля"

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.12.2019

у справі № 909/1222/19

за позовом: ПП "ЯН-ТІ-С"

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства "Рідна Земля"

про: стягнення 180 000 грн.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 10.12.2019, суддя Кобецька С.М., позов Приватного підприємства "ЯН-ТІ-С" було задоволено. Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства "Рідна земля" на користь Приватного підприємства "ЯН-ТІ-С" 180 000,00 грн. - заборгованості, 2 700,00 грн. судового збору.

З даним рішенням не погодилося Приватне сільськогосподарське підприємство "Рідна Земля" і оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Підприємство "ЯН-ТІ-С" подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 справу №909/1222/19 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л., Кравчук Н.М., Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства "Рідна Земля" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.12.2019 у справі №909/1222/19. Витребувано у Господарського суду Івано-Франківської області матеріали справи №909/1222/19.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 було призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження на 16.03.2020.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.12.2019 у справі №909/1222/19 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство "ЯН-ТІ-С" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Рідна земля" 180 000грн. за договором на виконання робіт №50 від 12.06.2018. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, обумовленого пунктом 3.3. укладеного між сторонами договору на виконання робіт №50 від 12.06.2018, внаслідок чого неоплаченою в повному обсязі залишилась вартість виконаних позивачем робіт з виготовлення, монтажу, наладки і доставки ваги автомобільної тензометричної 20*3м, згідно акту здачі-прийняття робіт №ОУ-0000044 від 03.06.2019, в розмірі 180 000 грн.

Апеляційним судом встановлено, що між Приватним підприємством "ЯН-ТІ-С" (виконавець/позивач) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Рідна земля" (замовник/відповідач) було укладено договір на виконання робіт №50 від 12.06.2018. За умовами цього договору замовник доручив виконавцю виконати роботи з виготовлення, монтажу, наладки і доставки ваги автомобільної тензометричної 20*3м, загальною вартістю 330 000 грн. з ПДВ та взяв на себе обов`язок прийняти та оплатити ці роботи, а саме 100 000 грн. до 30.07.2018; 100000 грн. до 30.09.2018; 130 000 грн. до 31.10.2018 (пункти 1.1., 2.1., 2.2., 3.1.,3.3. договору).

Позивач виконав роботи з виготовлення, монтажу, наладки і доставки ваги автомобільної тензометричної 20*3м, обумовлені договором №50 від 12.06.2018. В свою чергу відповідач прийняв роботи без жодних зауважень, підписав та скріпив печаткою акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000044 від 03.06.2019 на суму 330 000 грн. (а.с.13).

Доказів належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині здійснення повного розрахунку за виконані роботи ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не було подано (150 000 грн. - відповідачем сплачено, а.с.14-16).

Наявність неоплаченої в повному обсязі вартості виконаних відповідачем робіт, обумовлених договором №50 від 12.06.2018 в сумі 180 000,00грн визначено самим відповідачем у підписаному сторонами акті звірки взаємних розрахунків станом на 03.06.2019.

Предметом судового розгляду є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача 180 000 грн. за договором на виконання робіт №50 від 12.06.2018.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Договір на виконання робіт №50 від 12.06.2018 укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частини 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України, стаття 173 Господарського кодексу України).

У відповідності до положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Нормою частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статей 610, 612 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України). Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

Пунктом 2 статті 614 Цивільного кодексу України обумовлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За таких обставин справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позов Приватного підприємства "ЯН-ТІ-С" підлягає задоволенню.

Апелянт-відповідач не подав суду першої інстанції відзив на позовну заяву, як того вимагав суд в ухвалі про призначення справи від 14.11.2019.

В апеляційній скарзі апелянт заявляє про невідповідність нормам чинного законодавства умов Договору на виконання робіт №50 від 12.06.2018 та акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000044 від 03.06.2019 на суму 330 000 грн. Дане заперечення не було подане суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 ГПК України докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За таких обставин справи апеляційний суд відхиляє як безпідставне твердження апелянта про неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи та неправильне застосування ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

В свою чергу апеляційним судом встановлено, що підприємство "ЯН-ТІ-С" під час передачі робіт передало ПСП «Рідна Земля» технічний паспорт з відміткою (штампом) ДП «Волиньстандартметрологія» про проведення оцінки відповідності автомобільних вагів тензометричної 20 м х 3,0 з зашитою серединою вимогам технічних регламентів.

З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.12.2019 по справі №909/1222/19 винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Судові витрати залишити за апелянтом.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.12.2019 року у справі №909/1222/19 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Рідна Земля" залишити без задоволення.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: Н.М. Кравчук

О.С. Скрипчук

"Повний текст постанови виготовлено 19.03.2020"