ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 березня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/181/20
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

розглянувши: Заяву №без номера від 11.03.2020 (вх. №214 від 11.03.2020) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про: забезпечення позову

до подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" та третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного реєстратора Тернопільської міської ради Чупруна Руслана Івановича.

Без участі представників сторін

Суть справи.

11.03.2020 від ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 надійшла Заява №без номера від 11.03.2020 (вх. №214 від 11.03.2020) про забезпечення позову, в якій останній просить суд постановити ухвалу, якою в порядку забезпечення позову зупинити дію:

- рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про звільнення з посади директора ОСОБА_1 з 12.12.2019 року та призначення директором Товариства ОСОБА_2 з 13.12.2019 року, оформлене протоколом загальних зборів учасників №1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" від 12.12.2019 року;

- рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про виключення особи ОСОБА_1 із складу підписантів Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" у зв`язку із зміною директора з 13.12.2019 року, оформлене протоколом загальних зборів учасників №2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" від 12.12.2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2020 присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №921/181/20 та заяву передано на розгляд судді Хома С.О.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що ним у строк, визначений ч. 3 ст. 138 ГПК України буде пред`явлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - державного реєстратора Тернопільської міської ради Чупруна Руслана Івановича, про визнання недійсними рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", які оформлені протоколом загальних зборів учасників №1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" від 12.12.2019 року та протоколом загальних зборів учасників №2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" від 12.12.2019 року, оскільки заявник - ОСОБА_1 , будучи учасником ТОВ "Віконт" та маючи частку у статутному капіталі Товариства в розмірі 33,34% про проведення вказаних загальних зборів повідомлений не був, а тому участі у їх проведенні не приймав та з огляду на наступні обставини.

Як зазначає заявник, 12 грудня 2019 року в с. Миролюбівка Тернопільського району були проведені загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", на якому було прийнято рішення про звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідністю "Віконт" ОСОБА_1 з 12.12.2019 року. Директором Товариства призначити ОСОБА_2 з 13.12.2019 року.

Цього ж дня 12 грудня 2019 року в с. Миролюбівка Тернопільського району були проведені ще одні загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт», на якому було прийнято рішення про виключення особи ОСОБА_1 зі складу підписантів Товариства з обмеженою відповідністю "Віконт" у зв`язку із зміною директора з 13.12.2019 року.

Крім того, в обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник вказує, зокрема, що:

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ "Про товариства з обмежено та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференцїї, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно.

Згідно пп.1 п. 7.3 Статуту Товариства виключно збори Засновників обирають, приймають, звільняють з роботи директора Товариства.

Згідно п. 7.4 Статуту Товариства оперативне керівництво діяльністю Товариства здійснює директор (менеджер). Директор вирішує всі питання діяльності Товариства, за винятком питань, що віднесені до компетенції зборів засновників.

Рішення про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" було прийнято на зборах його засновників 12 серпня 1999 року, державна реєстрація товариства була здійснена 27.08.1999 року. З моменту створення і до 12 грудня 2019 року я ( ОСОБА_1 ) був єдиним незмінним засновником та директором цією юридичної особи.

Інші два учасники Товариства, які приймали участь у загальних зборах учасників 12 грудня 2019 року, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , стали його учасниками 02 липня 2003 року. З цього часу вказані особи, жодним чином не цікавились діяльністю та розвитком Товариства, а лише отримували дивіденди від його діяльності.

У той же час я ( ОСОБА_1 ), будучи учасником та директором вказаної юридичної особи усіма своїми силами та ресурсами забезпечував належну господарську діяльність та зростання прибутків Товариства.

Для цього 23 вересня 2016 року мною ( ОСОБА_1 ) Товариству було надано поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі 378 000.00 гривень, яка використовувалась для потреб Товариства відповідно до статутних цілей його діяльності.

Вказана поворотна допомога підлягала поверненню на протязі 365 днів.

Вказані обставини підтверджуються Договором №22 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 23 вересня 2016 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №90 від 23 вересня 2016 року.

Більше того, мною ( ОСОБА_1 ) 01 липня 2018 року в безоплатне користування Товариства було передано належний мені на праві власності цілісний технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна продуктивністю 60 тонн переробки зерна на добу, вартість якого на момент передачі в користування становила 26 400 000.00 грн.

Вказане обладнання було надано у користування на строк 12 календарних місяців, але не пізніше 30 червня 2019 року.

30 червня 2019 року строк користування цим обладнанням було продовжено на 12 місяців - до 30 червня 2020 року.

Вказані обставини підтверджуються Договором №2 безоплатного користування майном, Додатком №1 від 01.07.2018 року до договору №2 безоплатного користування майном, актом приймання-передачі цілісного технологічного комплексу від 01.07.2018 року та Додатковою угодою від 30 червня 2019 року до договору №2 від 01 липня 2018 року.

Таким чином, можливість здійснення господарської діяльності ТОВ "Віконт" забезпечувалась і забезпечується належними особисто мені ( ОСОБА_1 ) грошовими коштами та обладнанням.

Враховуючи положення статуту товариства, а також вищезазначені норми ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", я ( ОСОБА_1 ) обгрунтовано очікував, що будь-яке питання, яке належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, буде включене до порядку денного загальних зборів учасників товариства, з яким я ( ОСОБА_1 ) буду ознайомлений завчасно, а я (Дурович М ОСОБА_5 ), будучи директором (одноосібним виконавчим органом) товариства і маючи у зв`язку із цим обов`язок вчинити дії, пов`язані зі скликанням таких загальних зборів, щонайменше буду повідомлений про час, місце проведення та порядок денний загальних зборів учасників, а також буду мати можливість прийняти участь в обговоренні та голосуванні щодо кожного питання, яке включене до порядку денного.

Після державної реєстрації відомостей про зміну керівника та підписанта ТОВ "Віконт" мене ( ОСОБА_1 ) за наказом нового директора перестали фізично пускати на територію, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ "Віконт", на якій знаходиться належний мені ( ОСОБА_1 ) цілісний технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна, у зв`язку із чим я втратив можливість контролювати збереження та цілісність цього дороговартісного майна.

При цьому оскільки цілісний технологічний комплекс з виробництва хлібопекарського борошна вартістю 26 400 000.00 грн. та передані мною ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 378 000.00 грн. не є майном Товариства, а тому необхідності прийняття окремих рішень загальних зборів учасників для можливості вчинення таких дій, ні статутом Товариства, ні Законом не передбачено.

Відтак, наведені мною ( ОСОБА_1 ) обставини підтверджують та обґрунтовують мої припущення того, що зміна керівника ТОВ "Віконт" без мого ( ОСОБА_1 ) відома направлена саме на незаконне фізичне розпорядження вищевказаним технологічним комплексом та використання його не за цільовим призначенням, а також незаконне та нецільове використання переданими мною ( ОСОБА_1 ) у безкоштовне користування Товариства грошових коштів, що спричинить збитки самому Товариству, а також мені ( ОСОБА_1 ), як власнику цього майна. З врахуванням наведених обставин, вважаю, що з метою ефективного захисту та поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів позивача слід вжити заходів забезпечення позову.

Також при вирішенні даної заяви про забезпечення позову заявник просить врахувати ту обставину, що 27 грудня 2019 року ним до Міністерства юстиції України було подано скаргу на реєстраційні дії, проведені 13.12.2019 року державним реєстратором Тернопільської міської ради Чупруном Р.І. з приводу внесення змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Віконт", що не пов`язані із змінами в установчих документах.

Станом на момент подання заяви про забезпечення позову моя ( ОСОБА_1 ) скарга не розглянута, що, у тому числі, зумовило необхідність звернення до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень загальних зборів учасників ТОВ «Віконт, які оформлені протоколами №1 та №2 від 12.12.2019 року.

Таким чином, позовні вимоги у цій справі направлені на захист порушених моїх корпоративних прав у ТОВ "Віконт" від незаконних дій відповідача щодо фактичного усунення мене від управління Товариством, зміни керівника Товариства без мого ( ОСОБА_1 ) відома та призначення директором особи, яка немає ніякого відношення до ТОВ "Віконт", а також щодо можливого вчинення відповідачем дій, направлених на заволодіння належним мені ( ОСОБА_1 ) майном та грошовими коштами, які перебувають у тимчасовому користуванні Товариства.

При цьому, як вбачається із вищенаведених обставин, ТОВ "Віконт" може приймати будь- які рішення щодо діяльності Товариства без моєї участі, оскільки мене ( ОСОБА_1 ) було виключено зі складу керівного органу та підписантів Товариства оспорюваними рішеннями, в той час як я ( ОСОБА_1 ) не погоджуюсь з такими змінами керівного органу і ці обставини щодо обгрунтованості та законності прийняття рішення про виключення учасника будуть предметом розгляду даного спору.

З огляду на вказане, заявник вважає, що найбільш адекватним та співмірним заходом забезпечення позову із предметом позову буде зупинення дії оскаржуваних рішень загальних зборів Товариства до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, який, на мою думку, є найбільш дієвим заходом, що реально спрямований на ефективний захист (відновлення) моїх порушених прав.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали Заяви №без номера від 11.03.2020 (вх. №214 від 11.03.2020) про забезпечення позову, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення, з огляду на наступне.

За змістом ч.1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зі змісту ч. 5 ст. 137 ГПК України вбачається, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб як наслідок, у випадку прийняття рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

У випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, не підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може значно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. В цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може значно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом встановлено, що вимоги у заяві про забезпечення позову направлені на захист корпоративних прав (проведення загальних зборів учасників ТОВ "Віконт" без участі заявника, зміна керівника ТОВ "Віконт" без його відома).

Надання оцінки доводам, наведеним у заяві про забезпечення позову, приводять суд до висновку про те, що заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення загальних зборів є таким, що відповідають вимогам розумності, адекватності, збалансованості інтересів та вимогам щодо наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги і такі заходи забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Зокрема, суд враховує, що названі заходи забезпечення позову з одного боку спрямовані на забезпечення функціонування відповідної юридичної особи, а з іншого боку суд враховує, що зазначений вид та спосіб забезпечення позову не є суттєвими обмеженнями для ТОВ "Віконт", оскільки не має наслідком повного припинення його господарської діяльності, жодним чином не заважає веденню ним власної звичайної господарської діяльності, не призводить до погіршення стану належного ТОВ "Віконт" майна чи зниження його вартості, а також не позбавляє можливості виконання зупиненого рішення загальних зборів у разі, якщо в подальшому буде відмовлено в позові.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішень загальних зборів учасників, а саме: рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про звільнення з посади директора ОСОБА_1 з 12.12.2019 року та призначення директором Товариства ОСОБА_2 з 13.12.2019 року, оформлене протоколом загальних зборів учасників №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт» Код від 12.12.2019 року та рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про виключення особи ОСОБА_1 із складу підписантів Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" у зв`язку із зміною директора з 13.12.2019 року, оформлене протоколом загальних зборів учасників №2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" Код від 12.12.2019 року, може унеможливити поновлення порушеного права заявника, за захистом якого він звернеться у строк, визначений ч. 3 ст. 138 ГПК України, до суду з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", що оформлені протоколами №1 та №2 від 12.12.2019 p.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити Заяву №без номера від 11.03.2020 (вх. №214 від 11.03.2020) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про зустрічне забезпечення, суд враховує положення статті 141 ГПК України, згідно яких суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд, врахувавши викладені вище обставини та характер правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що забезпеченням даного позову відповідачеві можуть бути спричинені збитки. З урахуванням усіх наявних у справі станом на цей час доказів, суд не вбачає достатніх правових підстав для вжиття зустрічного забезпечення. Разом з тим це не виключає можливість застосування таких заходів у майбутньому за заявою заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 136, 137, 138, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Заяву №без номера від 11.03.2020 (вх. №214 від 11.03.2020) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про забезпечення позову - задовольнити.

2. Зупинити дію рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про звільнення з посади директора ОСОБА_1 з 12.12.2019 року та призначення директором Товариства ОСОБА_2 з 13.12.2019 року, оформлене протоколом загальних зборів учасників №1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" ідентифікаційний код 30495874 від 12.12.2019 року та рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про виключення особи ОСОБА_1 із складу підписантів Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" у зв`язку із зміною директора з 13.12.2019 року, оформлене протоколом загальних зборів учасників №2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" ідентифікаційний код 30495874 від 12.12.2019 року.

3.Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

4.Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Віконт", 47733, Тернопільський район, с. Миролюбівка, ідентифікаційний код 30495874.

5.Дана ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

6.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

7.Ухвала, як виконавчий документ, може бути пред`явлена до примусового виконання в строк протягом трьох років - до 14.03.2023 включно.

8.Ухвала може бути оскаржена в строк та порядок, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

9.Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу підписано: 13.03.2020

Суддя С.О. Хома