Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/53/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Ножняк Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західметал" про стягнення заборгованості в сумі 63 535 грн. 22 коп.

в засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західметал" (далі - відповідач) заборгованості в розмірі 63 535 грн. 22 коп., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору №АБ 182-09/17 про надання послуг по приготуванню асфальтобетону від 01.09.2017 року.

Ухвалою суду від 21.01.2020 року позовну заяву залишено без руху. Зобов`язано позивача у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали подати докази зарахування судового збору в розмірі 2 102,00 грн., сплаченого позивачем відповідно до платіжного доручення № 3276 від 13.01.2020 року, до спеціального фонду державного бюджету.

31 січня 2020 року від Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи призначено на 25.02.2020 року.

14 лютого 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року розгляд справи відкладено на 18 березня 2020 року.

17 березня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив зі змісту якого вбачається, що позивач підтримує позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

У судове засідання 18.03.2020 року представник позивача не з`явився. Однак, 18.03.2020 року подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У засідання представник відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про, що свідчить повідомлення поштового зв`язку, яке знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 18.03.2020 року, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи у судовому засіданні за відсутності представників сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні подані сторонами та учасниками судового розгляду документи і матеріали справи в сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

01 вересня 2017 року між Філією "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" (далі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західметал" (далі - Замовник) укладено договір про надання послуг по пригтуванню асфальтобетону № 182-09/17 (далі - Договір) з додатковими угодами № 1 та №2 (а.с. 11-14).

Відповідно до договору № АБ 182-09/17 про надання послуг по приготуванню асфальтобетону від 01.09.2017 року, філією "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" були надані послуги по приготуванню асфальтобетону для Товариства з обмеженою відповідальністю "Західметал".

В результаті планового аудиту фінансово-господарської діяльності ДП "Рівненський облавтодор" аудиторами Державного Агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) (Аудиторський звіт №11-17/19 від 05.04.2019 року) було виявлено порушення внаслідок не відображення в калькуляції фактичної вартості дизельного палива, тобто фактично його заниження при приготуванні асфальтобетону, що призвело до неотримання коштів від ТзОВ "Західметал" на суму 37,6 тис. грн. (а.с. 35).

17.05.2019 року керівнику ТОВ "Західметал" було надіслано рахунок та коригуючий акт на приготування асфальтобетону (а.с.10, а.с.15).

Однак як стверджує позивач, ТОВ "Західметал" не проведено в повній мірі розрахунки за надані послуги, а тому за даним підприємством рахується заборгованість у розмірі 37,6 тис, грн.

З метою досудового врегулювання спору Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги України" було направлено претензію № 6/1390 від 28.08.2019 з вимогою сплатити вищезазначену заборгованість (а.с. 33).

Однак, дана претензія залишена відповідачем без відповіді.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав заявлених вимог учасників судового процесу, дотримуючись принципів об`єктивної істини, добросовісності, розумності та справедливості суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з несплатою відповідачем заборгованості за надані послуги по приготуванню асфальтобетону, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо.

Проаналізувавши умови укладеного між Філією "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західметал" договору про надання послуг по приготуванню асфальтобетону № 182-09/17, суд прийшов до висновку, що він містить положення, які за своєю правовою природою відповідають змісту договору надання послуг.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи зі змісту ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК).

Як вбачається з п. 4.1 Договору, що договірна ціна вартості послуг на приготування однієї тони асфальтобетонної суміші складає: 250,00(двісті п`ятдесят) грн., в тому числі ПДВ 20%. Надалі можливий перегляд ціни при зміні умов господарювання, зміну ціни сторони погоджують додатковою угодою, що є невід`ємною частиною Договору.

Замовник розраховується за надані послуги після підписання Акту здачі-прийняття виконаних робіт на протязі 5 (п`яти) днів. У разі зміни економічної ситуації та спричиненої цим зміни вартості послуг, Виконавець повідомляє про це Замовника за 10 днів (п. 4.2-4.3).

Під час виконання Договору на підставі пункту 4.3. у зв`язку із зміною вартості приготування асфальтобетону, 02 жовтня 2017 року була укладена додаткова угода № 1, де погоджена ціна приготування асфальтобетону в сумі 279,75 грн. за тону.

26 жовтня 2017 року укладена додаткова угода № 2, якою погоджена ціна приготування однієї тони асфальтобетону у сумі 289,93 грн.

Згідно з п. 3.2. Договору готовий товар Виконавцем (позивачем) відпускається згідно Акту здачі-прийняття виконаних робіт та паспорта на товар, які оформляються на кожну партію товару.

З вищенаведеного вбачається, що підставою для оплати товару є акт здачі-прийняття виконаних робіт, а строком оплати згідно п. 4.2. - п`ять днів після підписання акту здачі-прийняття робіт.

29 вересня 2017 року сторони підписали акт здачі-прийняття робіт № Л-00000083 (послуги по зберіганню майна) на загальну суму 2 000,00 грн. з ПДВ (а.с. 57).

30 жовтня 2017 року сторони підписали акт здачі-прийняття робіт № Л-00000091 (приготування асфальтобетонної суміші) на загальну суму 1 032 607,37 грн. з ПДВ (а.с. 58).

30 жовтня 2017 року сторони підписали акт здачі-прийняття робіт № Л-00000092 (приготування асфальтобетонної суміші) на загальну суму 407 528,42 грн. з ПДВ (а.с. 59).

31 жовтня 2017 року сторони підписали акт здачі-прийняття робіт № Л-00000093 (послуги по зберіганню майна) на загальну суму 2000,00 грн. з ПДВ (а.с. 60).

20 листопада 2017 року сторони підписали акт здачі-прийняття робіт № Л-00000109 (приготування асфальтобетонної суміші) на загальну суму 674 816,74 грн. з ПДВ (а.с. 61).

Граничний строк оплати актів здачі-прийняття виконаних робіт: № Л-00000083 від 29 вересня 2017 року наступає 05 жовтня 2017 року на суму 2000,00 грн.; № Л-00000091 від 30 жовтня 2017 року наступає 05 листопада 2017 року на суму 1 032 607,37 грн.; № Л-00000092 від 30 жовтня 2017 року наступає 05 листопада 2017 року на суму 407 528,42 грн.; № Л-00000093 від 31 жовтня 2017 року наступає 06 листопада 2017 року на суму 2000,00 грн.; № Л-00000109 від 20 листопада 2017 року наступає 26 листопада 2017 року на суму 674 816,74 грн.

Позивач на виконання зобов`язань по Договору отримав аванс 02 жовтня 2017 року в сумі 250 тис. грн.

В подальшому під час виконання Договору ТОВ "Західметал" здійснило наступні оплати: 05 жовтня 2017 року - 60 тис. грн.; 19 жовтня 2017 року - 500 тис. грн.; 25 жовтня 2017 року - 30 тис. грн.; 27 жовтня 2017 року - 35 тис. грн.; 30 жовтня 2017 року - 100 тис. грн.

Всього у жовтні 2017 року перераховано - 975 тис. грн.

06 листопада 2017 року було сплачено 500 тис. грн.

Всього за надані послуги по виготовленню асфальтобетону сплачено 1 475 тис. грн. при заборгованості 1 444 135,79 грн.

В листопаді 2017 року надано послуг по акту здачі-прийняття виконаних робіт від 20.11.2017 року на суму 674 817,74 грн. (а.с.67).

Всього надано послуг по виготовленню асфальтобетону на суму 2 118 952,00 грн., які оплачено на суму 2 118 952,00 грн.

22 листопада 2017 року сплачено 250 тис. грн., 29 листопада 2017 року - 152 259,53 грн.

Сплата вищезазначених сум підтверджується платіжними дорученнями та банківською випискою (а.с. 62-65).

Окрім того, в рахунок розрахунку між сторонами згідно Договору № АБ 182-09/17 від 01 вересня 2017 року ТОВ "Західметал" передало позивачу матеріальних цінностей та послуг на суму 241 693,00 грн., що підтверджуємо видатковою накладною № 2 від 20.11.2017 року (а.с.66).

Зважаючи на викладене, ТОВ "Західметал" по Договору № АБ 182- 09/17 від 01 вересня 2017 року виконало свої зобов`язання повністю. Оплатило надані послуги згідно актів прийняття-здачі робіт відповідно до умов укладеного Договору та додаткових угод до Договору.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч.4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Тобто, при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до договору № АБ 182-09/17 про надання послуг по приготуванню асфальтобетону від 01.09.2017 року, філією "Любомирський асфальтобетонний завод" ДП "Рівненський облавтодор" були надані послуги по приготуванню асфальтобетону для Товариства з обмеженою відповідальністю "Західметал".

Сторони визначили, що договірна ціна вартості послуг на приготування однієї тони асфальтобетонної суміші складає: 250,00 (двісті п`ятдесят) грн., в тому числі ПДВ 20%. Надалі можливий перегляд ціни при зміні умов господарювання, зміну ціни сторони погоджують додатковою угодою, що є невід`ємною частиною Договору (п. 4.1 Договору).

Замовник розраховується за надані послуги після підписання Акту здачі-прийняття виконаних робіт на протязі 5 (п`яти) днів. У разі зміни економічної ситуації та спричиненої цим зміни вартості послуг, Виконавець повідомляє про це Замовника за 10 днів (п. 4.2-4.3).

Під час виконання Договору на підставі пункту 4.3. у зв`язку із зміною вартості приготування асфальтобетону, 02 жовтня 2017 року була укладена додаткова угода № 1, де погоджена ціна приготування асфальтобетону в сумі 279,75 грн. за тону.

26 жовтня 2017 року укладена додаткова угода № 2, якою погоджена ціна приготування однієї тони асфальтобетону у сумі 289,93 грн.

Оцінюючи всі наявні докази в їх сукупності, з урахуванням обраних позивачем предмету та підстав позовних вимог у даній справі, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог та відповідну відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Умовами договору № АБ 182-09/17 про надання послуг по при готуванню асфальтобетону від 01.09.2017 року передбачена певна послідовність дій сторін договору у разі надання певного виду обумовлених договором послуг. Так, у спірних правовідносинах господарський суд вбачає, що сторони мали намір керуватись у своїх діях наступним:

Відповідно до п. 4.1 Договору, договірна ціна вартості послуг на приготування однієї тони асфальтобетонної суміші складає: 250,00(двісті п`ятдесят) грн., в тому числі ПДВ 20%. Надалі можливий перегляд ціни при зміні умов господарювання, зміну ціни сторони погоджують додатковою угодою, що є невід`ємною частиною Договору.

Замовник розраховується за надані послуги після підписання Акту здачі-прийняття виконаних робіт на протязі 5 (п`яти) днів. У разі зміни економічної ситуації та спричиненої цим зміни вартості послуг, Виконавець повідомляє про це Замовника за 10 днів (п. 4.2-4.3).

Під час виконання Договору на підставі пункту 4.3. у зв`язку із зміною вартості приготування асфальтобетону, 02 жовтня 2017 року була укладена додаткова угода № 1, де погоджена ціна приготування асфальтобетону в сумі 279,75 грн. за тону.

26 жовтня 2017 року укладена додаткова угода № 2, якою погоджена ціна приготування однієї тони асфальтобетону у сумі 289,93 грн.

У відповідності до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Для даного виду договору ціна є істотною умовою договору яка погоджена умовами договору та додатками до нього.

Отже, якщо відповідальні працівники позивача при формуванні ціни виготовлення асфальтобетону, яка вказана в Договорі допустили помилку, про що відповідачу не було відомо, то це є внутрігосподарськими збитками позивача, які підлягають відшкодуванню за рахунок винних осіб, а не за рахунок контрагентів.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем належним чином не доведено та не обгрунтовано у відповідності до ст.ст.73,74,76 ГПК України належними та допустимими доказами наявність всіх елементів правопорушення, допущеного з боку відповідача, як і не надано суду жодних доказів на спростування вищенаведених висновків суду, а тому, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог позивача про стягнення 37 600,00 грн. - основного боргу, 3 634,22 грн. - інфляційних втрат, 1 792,00 грн. - 3% річних та 20 509,00 грн. - пені - слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статею 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 13, 73-80, 86, 123, 129, 196, 202, 232, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західметал" про стягнення заборгованості в сумі 63 535 грн. 22 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 23 березня 2020 року.

Суддя Романюк Ю.Г.