СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"16" березня 2020 р. Справа № 922/3491/19

Суддя-доповідач Пуль О.А.,

дослідивши матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Нікітченко Віти Григорівни (вх.№754Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 04.02.2020, повний текст якого складено та підписано 14.02.2020 суддею Калантай М.В. у приміщенні господарського суду Харківської області у справі № 922/3491/19

за позовом фізичної особи-підприємця Нікітченко Віти Григорівни, м.Ізюм Харківської області,

до Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, м.Ізюм Харківської області,

про стягнення 40717, 23 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.02.2020 у справі №922/3491/19 у задоволенні позову фізичної особи-підприємця Нікітченко Віти Григорівни до Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення 40171,23 грн - відмовлено.

Позивач з рішенням не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 04.02.2020 у справі №922/3491/19 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Одночасно заявник апеляційної скарги просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з пункту 2 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України "Про судовий збір".

Розглянувши вказане клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Перелік, наведений у статті 8 Закону України "Про судовий збір", зокрема, і щодо підстав відстрочення є вичерпним.

Будь-яких підстав та доказів на їх підтвердження для відстрочення від сплати судового збору заявником апеляційної скарги не наведено.

Під час розгляду клопотання апелянта суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 року у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п. 25 - 26). Суд також враховує, що право на доступ до суду не є абсолютним, а вимога процесуального закону про сплату судового збору не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Підсумовуючи усе вищенаведене, у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги слід відмовити.

Суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги пункту 2 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 частини 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 04.02.2020 у справі №922/3491/19, відповідачу належало сплатити 2881,50 грн (1921,00*150%).

Відповідно до пункту 3 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Комплексний аналіз зазначених норм свідчить, що положення вказаної ст.259 Господарського процесуального кодексу по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного у пункті 3 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України у частині, кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу, зокрема, і обов`язок цієї особи надіслати копію апеляційної скарги і доданих до неї документів саме листом з описом вкладення.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.04.2019 у справі №914/1955/17.

Таким чином, у розумінні пункту 3 частини 3 ст.258, ст.259 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом, що підтверджує направлення заявником апеляційної скарги іншій стороні у справі копії апеляційної скарги та документів, які додаються скаржником до апеляційної скарги та які відсутні у іншої сторони, є опис вкладення до цінного або рекомендованого листа, що надається до суду разом із апеляційною скаргою.

Відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.1997 №799 "Про затвердження Порядку оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій" (із змінами, внесеними згідно з постановою КМ N1120 (1120-2003-п) від 18.07.2003) опис вкладення поштового відправлення відправник складає із зазначенням у ньому, зокрема, поіменного переліку предметів вкладення.

Опис вкладення повинен відповідати пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, відповідно до якого працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

За змістом зазначеного пункту правил, для здійснення перевірки працівниками поштового відділення відповідності вкладення опису, останній має містити перелік документів, які додаються до апеляційної скарги.

Тобто, вимоги, встановлені у ст.259 Господарського процесуального кодексу України, передбачають надання скаржником до апеляційної скарги опису вкладення до листа, що має підтвердити факт направлення іншій стороні, окрім копії апеляційної скарги, також копій документів, які додаються заявником до апеляційної скарги та які відсутні у іншої сторони.

Відповідно до приписів статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У додатках до апеляційної скарги зазначено, що апеляційна скарга містить відмітку про направлення копії апеляційної скарги відповідачу (штамп загального відділу Ізюмської районної державної адміністрації, прізвище та підпис особи, дату- 03.03.2020), що не є належними та допустимими доказами направлення апеляційної скарги відповідачу.

Тому, з метою усунення недоліків апеляційної скарги, позивачу необхідно надати суду докази надіслання апеляційної скарги та додатки до неї відповідачу листом з описом вкладення.

Відповідно до частини 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно частини 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, відсутність доказів сплати судового збору та належних доказів надіслання апеляційної скарги з додатком відповідачу є підставою для залишення апеляційної скарги без руху на підставі частини 3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити фізичній особі-підприємцю Нікітченко В.Г. у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну фізичної особи-підприємця Нікітченко В.Г. залишити без руху.

Встановити заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.А. Пуль