ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.03.2020 Справа № 917/466/20

Суддя Паламарчук В.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кременчукм`ясо", 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Соборна, 13/19

до Фізичної особи-підприємця Скрипник Альвіни Юріївни, АДРЕСА_1

про стягнення 20700,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дослідивши дану позовну заяву із додатками, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного:

- відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Розміри ставок судового збору встановлено п.2 ст.4 вказаного Закону (за подання позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як докази сплати судового збору позивачем надано платіжне доручення №1487 від 10.03.2020 р. на суму 1909,90 грн.

Позивач зазначає, що господарським судом Полтавської області був виданий судовий наказ №917/1887/19 про стягнення заборгованості, який ухвалою суду від 19.02.2020р. скасований. У вказаній ухвалі роз`яснено стягувачу право звертатися з тими ж самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, що і зроблено позивачем.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Однак ч.2 ст. 151 ГПК України не звільняє позивача від обов`язку подати оригінали платіжних доручень про сплату судового збору по справі №917/1887/19 в розмірі 192,10 грн. при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Отже, позивачем не надано належних доказів в частині оплати судового збору у сумі 192,10 грн.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України, вказане є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 234 ГПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Усунути недоліки позовної заяви, шляхом подання оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору при зверненні із заявою про видачу судового наказу по справі №917/1887/19. Докази направлення на адресу учасників справи доповнень до позовної заяви щодо усунення недоліків, надати суду.

Встановити строк для усунення недоліків 7 дні з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду; інакше вважається неподаною та повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст.ст.235, 255 ГПК України).

Суддя В.В. Паламарчук