ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020м. ДніпроСправа № 904/6234/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія", м. Дніпро

до відповідача-1: Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м.Новомосковськ

відповідача-2: Новомосковської міського державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, м. Новомосковськ

про зняття арешту

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія", м. Дніпро (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Новомосковськ, відповідача-2: Новомосковської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, м. Новомосковськ про зняття арешту.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що чинність в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження обмежує права та законні інтереси Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія", як власника майна на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 клопотання Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" про витребування доказів - задоволено. Ухвалено витребувати у Новомосковської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області інформацію, щодо підстав винесення Постанови про арешт майна, АЕ № 973461, 23.04.2004, Відділом державної виконавчої служби Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської обл. на нерухоме майно, підстанцію «Мебельна» та ЛЕП-35 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Північна, будинок 4, заборона зареєстрована 16.08.2006 за № 3608960 та № 3609304 реєстратором Новомосковської державної нотаріальної контори, 51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Комсомольська, 5 ( архівний арешт запис № від 28.04.2004 (Дніпропетровська обл.), реєстраційний номер по книзі заборон-47/2004 рік Новомосковська міська державна нотаріальна контора Дніпропетровської обл.).

14.01.2020 до господарського суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії статуту, копії виписки та копії відомості.

15.01.2020 в підготовчому судовому засіданні повноважний представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В свою чергу, повноважний представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні, про що також зазначено у відзиві, який долучено до матеріалів справи.

В свою чергу, повноважні представники відповідачів у судове підготовче засідання не з`явились, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надали.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 відкладено підготовче судове засідання на 20.02.2020.

15.01.2020 до господарського суду від відповідача-2 надійшов лист відповідно до якого останній просить розглядати справу за відсутністю останнього.

31.01.2020 від відповідача -2 надійшов лист відповідно до якого останній просить суд провести підготовче судове засідання за відсутністю представника відповідача-2.

Відповідачами відзиви на позовну заяву не подано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.03.2020.

12.03.2020 в судове засідання представники сторін не з`явились.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2020 здійснено розгляд справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення наявності або відсутності речового права позивача на нерухоме майно, а також наявність або відсутність правових підстав для існування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження нерухомого майна, власником якого є позивач.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2014 по справі №904/6769/14 позовні вимоги позивача задоволено, а саме:

"Скасовано рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 21.07.2004 року №521, визнати недійсним свідоцтво на право власності від 04.08.2004р. на нерухоме майно підстанцію "Меблева", що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, буд. 4, видане Виконавчим комітетом Новомосковської міської Ради Закритому акціонерному товариству "Новомосковська меблева фабрика" та скасувати реєстрацію права власності на підстанцію "Меблева" за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, буд. 4, здійснену на підставі Свідоцтва на право власності від 04.08.2004р., зареєстрованого 04.08.2004р. в реєстрі прав власності за реєстровим №6899752.

Визнано право власності Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (ідентифікаційний код: 31793056) на нерухоме майно підстанцію "Меблева", що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, буд. 4. Електронною поштою надав: рішення виконавчого комітету Новомосковської міської Ради від 21.07.2004р. №521.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 12.01.2015.".

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на 08.10.2019, на об`єкт нерухомого майна, а саме: підстанцію "Меблева", що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, буд. 4, накладено арешт нерухомого майна: реєстраційний номер 3608960, зареєстровано 16.08.2006 за №3608960; підстава обтяження: постанова про арешт майна, АЕ №973461, 23.04.2004, Відділ державної виконавчої служби Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області; власник Закрите акціонерне акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія", ; додаткові данні: архівний арешт запис № від 28.04.2004, реєстраційний номер по книзі заборон - 47/2004.

Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області листом №13.26-27/61483 від 14.11.2019 повідомив позивача про те, що арешт на майно було накладено 23.04.2004 при виконанні ЗВП про стягнення з АТЗТ "Новомосковська меблева фабрика" заборгованості на користь юридичних осіб та держави. Надати більшу детальну інформацію не вбачається за можливе, оскільки вказане виконавче провадження було передано до архіву та в подальшому знищено, у зв`язку з перебігом терміну зберігання.

Позивач посилається на наявність не скасованого арешту, накладеного на майно позивача, тоді як фактично правові підстави для існування такого запису про арешт майна відсутні, що є причиною звернення з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Згідно із частини 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Статтею 41 Конституції України визначено право кожного вільно володіти користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на 08.10.2019, на об`єкт нерухомого майна, а саме: підстанцію "Меблева", що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, буд. 4, накладено арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 3608960, зареєстровано 16.08.2006 за №3608960; підстава обтяження: постанова про арешт майна, АЕ №973461, 23.04.2004, Відділ державної виконавчої служби Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області; власник Закрите акціонерне акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія", ; додаткові данні: архівний арешт запис № від 28.04.2004, реєстраційний номер по книзі заборон - 47/2004.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (п. 3 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у Господарському процесуальному кодексі України (далі - ГПК), полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (стаття 4 ГПК).

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

При цьому суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З огляду на характер спірних правовідносин сторін, підстави і предмет заявленого позову, а також встановлені судом фактичні обставини у справі, суд дійшов висновку про те, що оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право власності позивача на спірний об`єкт нерухомого майна.

У зв`язку з наведеним, фактичні обставини у справі, встановлені судом під час її вирішення, підтверджують порушення прав позивача, а відтак і наявність правових підстав для зняття арешту з нерухомого майна.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зняття арешту з нерухомого майна є обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, Господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до стаття 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 5 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Господарський суд прийшов до висновку, що в діях відповідача-2 Новомосковської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області не вбачається вини у виникненні спору у цій справі №904/6234/19, у зв`язку з чим Новомосковська міська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області є неналежним відповідачем.

Відтак, судовий збір на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240, 241, п.17.5 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" до відповідача-1: Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до відповідача-2: Новомосковської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про зняття арешту - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт (заборону) на нерухоме майно підстанцію "Меблева" та ЛЕП-35, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, буд. 4, накладений на підставі постанови про арешт майна, АЕ №973461, 23.04.2004 Відділом державної виконавчої служби Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області та зареєстрований 16.08.2006 за №3608960 та №3609304 реєстратором Новомосковської державної нотаріальної контори (архівний арешт запис № від 28.04.2004 (Дніпропетровська обл.), реєстраційний номер по книзі заборон - 47/2004 рік Новомосковської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської обл.).

Стягнути з Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (51200, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 7, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (49008, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 28, ) 1921,00грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 16.03.2020.

Суддя Н.Е. Петренко