ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 рокуСправа № 912/3222/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., за участю секретаря судового засідання Олійник В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Імпекс"

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром"

про стягнення 150 680,00 грн.

Представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Бовконюк С.А., адвокат, ордер ПТ №127623 від 18.12.2019.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Імпекс" до Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" про стягнення з останнього на користь позивача боргу у загальній сумі 150 680,00 грн, у тому числі: три проценти річних за користування чужими коштами у сумі 15 000,00 грн та інфляційні втрати у сумі 135 680,00 грн.

В обґрунтування поданого позову позивачем зазначено, що Товариством з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" прострочено виконання грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014, заборгованість за яким стягнута на користь ТОВ "Смарт Імпекс" згідно рішення господарського суду від 05.04.2018 у справі № 912/1882/17, а отже відповідач має відшкодувати ТОВ "Смарт Імпекс" на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційні нарахування за період прострочення платежу з 18.10.2014 по 23.06.2018.

Ухвалою від 20.11.2019 господарський суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження на 18.12.2019.

12.12.2019 від ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. У своїх заперечення відповідач вважає позовні вимоги необгрунтованими, безпідставними, не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, а тому такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач, зокрема, зазначає, що строк виконання грошових зобов"язань настав з дати отримання вимоги позивача - 22.07.2017, з огляду на що, вважає безпідставним розрахунок позивача в частині застосування періоду нарахування 3% річних та інфляційних на суму заборгованості 135 000 грн за період з 1.10.2014 по 23.06.2018. Оскільки строк виконання грошового зобов"язання в договорі не визначено сторонами, відповідно до вимг ст. 530 ЦК України, боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від дня пред"явлення вмог. Крім того, відповдачем заявлено у візиві про застосання судом пропуску строку позивачем позовної давності, що на думку відповідача, є підставою для відмови в позові (а.с. 28-30).

Також 12.12.2019 від ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" надійшла зустрічна позовна заява, у якій відповідач за первісним позовом просить визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги від 15.05.2017, укладений між ДП "Будінком" ТОВ "Будівельна Інноваційна Компанія" та ТОВ "Смарт Імпекс".

Ухвалою від 13.12.2019 господарський суд залишив зустрічну позовну заяву без руху та надав позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків.

23.12.2019 від ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" надійшло клопотання про визнання поважною причину неподання вчасно копії вимоги ТОВ "Смарт Імпекс" та долучити таку вимогу до матеріалів справи. Також відповідачем за первісним позовом долучено копію постанови Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 912/2750/18.

Ухвалою від 08.01.2020 зустрічну позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" до відповідачів: Дочірнього підприємства "Будінком" Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Інноваційна Компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Імпекс" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги до спільного розгляду за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Імпекс" до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" про стягнення 150 680,00 грн, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднавши їх в одне провадження; постановив здійснювати подальший розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження; розгляд справи розпочати зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче засідання призначити на 15.01.2020.

Іншою ухвалою від 08.01.2020 господарський суд залишив зустрічну позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" без руху; позивачу за зустрічним позовом постановлено протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки зустрічної позовної заяви, а саме подати суду докази направлення на адресу Дочірнього підприємства "Будінком" Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Інноваційна Компанія" - 02095, м. Київ, Дарницький р-н, вул. Княжий Затон, буд. 12, копій зустрічної позовної заяви з додатками (опис вкладення).

Ухвалою від 15.01.2020 судом постановлено продовжити розгляд справи за зустрічним позовом ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" до Дочірнього підприємства "Будінком" ТОВ "Будівельна Інноваційна Компанія" та ТОВ "Смарт Імпекс" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги; задовольнив клопотання ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" від 20.12.2019 про визнання поважними причин пропуску подання доказів та поновлення строку на їх подання; визнав причини пропуску подання доказів поважними та поновив строк на подання копії вимоги ТОВ "Смарт-Імпекс" за вих. № 2-05/17 від 15.05.2017; відклав розгляд справи у підготовчому засіданні на 24.02.2020.

11.02.2020 від ТОВ "Смарт Імпекс" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Ухвалою від 24.02.2020 судом постановлено ухвалу про виправлення описки у попередніх ухвалах суду щодо найменування відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом, вважаючи правильним наступну назву: "Товариство з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром".

Ухвалою від 24.02.2020 господарський суд зустрічну позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги від 15.05.2017, укладеного між ДП "Будінком" ТОВ "Будівельна Інноваційна Компанія" та ТОВ "Смарт Імпекс" (вх. № 3742/19 від12.12.2019) залишив без розгляду за заявою позивача за зустрічним позовом.

Ухвалою від 24.02.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.03.2020.

04.03.2020 в судовому засіданні представник відповідача підтримав подані у справі заперечення позовних вимог позивача.

Представник позивача участі в судовому засіданні по розгляду справи по суті не брав, однак подав до суду письмове клопотання від 27.02.2020 за № 5-02/20, з проханям розглянути справу без його участі, посилаючись на неможливість бути присутнім на засіданні під час розгляду справи.

Розглянувши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, який заперечев проти задоволення позовних вимог, дослідивши докази у справі, господарський суд, встановив наступне.

14.10.2014 між дочірнім підприємством "Будінком" товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Інноваційна Компанія" (далі - Продавець або ДП "Будінком" ТОВ "Будівельна Інноваційна Компанія") та товариством з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дншроенергобудпром", Завод конструкцій швидкомонтованих будівель (далі - Покупець або ДП "Будінком" ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром") укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 10/14, за умовами якого за договором купівлі - продажу одна сторона (Продавець) передає або зобов`язується передати майно (об`єкт) у власність другій стороні (Покупцеві), а Покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (об`єкт) і сплатити за нього певну грошову суму (далі - Договір, а.с. 21).

Відповідно до пункту 2.1 Договору предметом договору є транспортний засіб.

Об`єкт марки Автокран КС 4562 на базі КрАЗ 250, 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) № 725440, державні номерні знаки НОМЕР_1 , додаткова інформація міститься в додатку № 1 до даного Договору (пункт 2.3 Договору).

Згідно підпункту 2.4.1 пункту 2.4 Договору об`єкт належить Продавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ДАП 777746 виданого МРЕВ м. Світловодськ 21.04.2011 р.

Підпунктом 2.8.1 пункту 2.8 Договору сторони визначили, що продаж об`єкту вчинено за погоджену сторонами ціну (суму): 135 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 22 500.00 грн.

Продавець зобов`язується передати Покупцю об`єкт одразу після укладення договору в місці його укладення (підписання) сторонами або за місцезнаходженням Продавця. Діями сторін, що свідчать про передачу об`єкту від Продавця до Покупця, є передача ключів від об`єкту останньому та підписання акту приймання - передачі ТЗ (підпункти 2.9.1, 2.9.2 пункту 2.9 Договору).

Зобов`язання Продавця вважаються виконаними у момент (виконання всіх умов) підписання цього договору та звільнення (передачі покупцю) ним об`єкту; зобов"язання Покупця вважаються виконаними у момент (виконання всіх умов) підписання цього договору та повного грошового розрахунку Покупця з продавцем (підпункти 2.10.1, 2.10.2. пункту 2.10 Договору).

Згідно підпункту 2.11.20 пункту 2.11 Договору Покупець заявляє, що недоліків чи дефектів, які б перешкоджали використанню об`єкту за призначенням, на момент огляду не виявлено. Покупець також заявляє, що не має будь-яких претензій до Продавця з приводу якості технічних характеристик відчужуваного об`єкту.

Договір набирає чинності з моменту його укладення, тобто підписання всіх примірників Договору повноважними представниками сторін (пункт 4.1 Договору).

Предметом спору у даній справі є вимога ТОВ "Смарт Імпекс" до ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" про стягнення на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 15 000,00 грн та інфляційних втрат в сумі 135 680,49 грн, нарахованих на суму боргу, яка стягнута вказаним вище рішенням господарського суду, за період прострочення оплати з 18.10.2014 року по 23.06.2018.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 08.02.2019 у справі № 912/1882/17 задоволено в повному обсязі позовні вимоги ТОВ "Смарт Імпекс" про стягнення з ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" заборгованість в сумі 135 000,00 грн за договором купівлі - продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014 (далі - рішення у справі 912/1882/17, а.с. 13-17).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 у справі № 912/1882/17 рішенням у справі № 912/1882/17 залишено без змін.

Так, господарським судом рішеннм у справі № 912/1882/17 встановлено, що на виконання умов Договору ДП "Будінком" ТОВ "БІК" було передано відповідачу Автокран КС 4562 на базі Краз 250 в кількості 1 шт. на суму 135 000,00 грн., що підтверджується рахунком - фактурою № 92 від 17.10.2014 р., видатковою накладною № 92 від 17.10.2014 р. та довіреністю ААЕ №267354 від 17.10.2014 р., виданою Марчуку ОСОБА_1 на отримання Автокрану КС 4562 на базі Краз 250 в кількості 1 шт.

Проте, відповідач отримавши від ДП "Будінком" ТОВ "БІК" оплату вартості транспортного засобу по Договору не здійснив.

В подальшому, 15.05.2017 р. між ДП "Будінком" ТОВ "Будівельна Інноваційна Компанія" (Первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Імпекс" (Новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові і стає кредитором за договором купівлі - продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014 р., укладеного між первісним кредитором та товариством з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" в особі відокремленого підрозділу Завод конструкцій швидко монтованих будівель товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" (боржник) (далі - Договор про відступлення права вимоги, а.с. 23).

Відповідно до пункту 1.2 Договору про відступлення права вимоги Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним Договором.

Згідно пункту 1.3 Договору про відступлення права вимоги до нового кредитора переходять права Первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав. Так, за цим Договором Новий кредитор набуває право вимагати від боржника реального та належного виконання наступних обов`язків:

- сплата заборгованості по Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014 р. в сумі 135 000,00 грн. в т.ч. ПДВ;

-сплата неустойки (штрафу, пені, відсотків) по Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014 р. за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Договір про відступлення права вимоги набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (пункт 4.1 Договору про відступлення права вимоги).

Також, рішенням у справі №912/1882/17 встановлено, що 15.05.2017 р. між ДП "Будінком" ТОВ "Будівельна інноваційна компанія" (Первісний кредитор) та ТОВ "Смарт Імпекс" (Новий кредитор) на підставі укладеного договору складено та підписано акт приймання - передачі № 1 до Договору про відступлення права вимоги наступних документів: договору купівлі - продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014 р., специфікації № 1 до Договору купівлі - продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014 р., довіреності ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" від 17.10.2014 року, видаткової накладної № 92 від 17.10.2014 р., інших документів підтверджуючих зобов`язання.

15.05.2017 р. за вих. № 35 Дочірнє підприємство "Будінком" товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інноваційна компанія" направило ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" повідомлення про відступлення права вимоги.

Таким чином, відповідач у справі взяв на себе зобов"язання оплатити вартість Автокрану КС 4562 на базі Краз 250, в кількості 1 шт., на суму 135 000,00 грн після прийняття відповідних товаророзпорядчих документів, тобто, до 18.10.2014, однак, останнім своє зобов"язання не виконано (а.с. 13-17).

Отже, рішення у справі № 912/1882/17 має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.

Як вбачається з наявного у справі платіжного доручення № 558 від 23 червня 2018, зобов`язання щодо оплати товару відповідачем на суму 135 000,00 грн згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014 виконано лише 23.06.2018 (а.с. 25).

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 зазначеного Кодексу, зокрема на підставі договорів та правочинів.

За змістом статей 524, 533 цього Кодексу грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Згідно зі статтею 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (стаття 513 зазначеного Кодексу).

Водночас у статті 514 Цивільного кодексу України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у розумінні наведених положень законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. При відступленні права вимоги не відбувається припинення зобов`язання, а лише змінюється кредитор у відповідному зобов`язанні.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 цього Кодексу).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

У статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Водночас правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості врегульовано статтею 625 ЦК України, за змістом якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 зазначеного Кодексу, згідно з яким нарахування процентів безпосередньо пов`язано із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього ж Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц).

Разом із цим правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Як свідчать матеріали справи, право вимоги у ТОВ "Смарт Імпекс" до ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" виникло на підставі договору про відступлення права вимоги від 15.05.2017, укладеного між ТОВ "Смарт Імпекс" і ДП "Будінком" ТОВ "Будівельна інноваційна компанія" (Первісним кредитором), який є Продавцем за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014.

Отже, ТОВ "Смарт Імпекс" набуло право Первісного Кредитора за основним договором з 15.05.2017; Боржник (відповідач) зобов`язань за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2017 належним чином не виконав; вартості отриманого майна своєчасно не сплатив, що підтверджується рішенням у справі № 912/1882/17, а отже інфляційні нарахування на суму боргу та 3 % річних є наслідком прострочення боржником виконання грошового зобов`язання і право кредитора вимагати стягнення цих сум до повного виконання зобов`язання передбачено ст. 625 ЦК України.

Однак, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідки порушення боржником грошового зобов`язання не є неустойкою та не підпадають під поняття забезпечення зобов`язання, право вимоги на яке передано за Договором про відступлення права вимоги.

Як зазначено вище, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання. Однак, право вимоги на вказане нарахування не було передано у складі грошового зобов`язання за Договором про відступлення права вимоги, оскільки згідно Договору про відступлення права вимоги основне зобов`язання обмежено сумою, яка становить 135 000,00 грн та охоплюється лише сумою основної заборгованості (вартість переданого майна) за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014.

Таким чином, за Договором про відступлення права вимоги до ТОВ "Смарт Імпекс" перейшло право вимагати сплати конкретної суми основного зобов`язання в розмірі 135 000,00 грн та неустойки за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання без обмеження періоду нарахування і суми.

Згідно умов вказаного Договору наявне у Первісного кредитора право на стягнення сум згідно ст. 625 ЦК України, в розмірі, нарахованого за період прострочення з 18.10.2014 до моменту передачі права вимоги, не перейшло до Нового кредитора.

При цьому, господарський суд враховує, що обов`язок оплатити суму основного боргу, а також обов`язок сплатити нарахованої на суму основного боргу неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, є подільними один від одного зобов`язаннями, хоча і є взаємопов`язаними між собою. З огляду на подільність зобов`язання, сторони можуть провести часткову заміну кредитора у зобов`язанні.

Враховуючи наведене, господарський суд доходить висновку про безпідставність вимог ТОВ "Смарт Імпекс" про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних нарахувань за період з 18.10.2014 до моменту отримання позивачем права вимоги, оскільки право вимагати стягнення зазначених сум за вказаний період, яке належало ДП "Будінком" ТОВ "Будівельна Інноваційна Компанія" у зв`язку з простроченням оплати, не було передано Новому кредитору за Договором про відступлення права вимоги, враховуючи його умови.

Згідно п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги, Первісний кредитор повинен передати Новому кредитору всі документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за Основним договором, в термін до 3-х робочих днів з моменту підписання даного Договору.

Як встановлено рішенням господарського суду у справі № 912/1882/17 та підтверджується наявними у справі доказами, за актом приймання-передачі № 1 від 15.05.2017 ДП "Будінком" ТОВ "Будівельна Інноваційна Компанія" передано ТОВ "Смарт Імпекс" оригінали відповідних документів на підтвердження зобов`язальних правовідносин за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014 (а.с. 24).

Відповідно до пункту 1.5. Договору про відступлення права вимоги, після передачі Новому кредитору оригіналів всіх документів, підтверджуючих право вимоги, до Нового кредитора переходить право вимагати (замість Первісного кредитора) від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором.

Отже, право вимоги до ТОВ "Смарт Імпекс" переходить з моменту отримання ним оригіналів документів, підтверджуючих право вимоги, що оформлено сторонами договору вказаним вище актом від 15.05.2017.

Також, в рішенні у справі № 912/1882/17 також встановлено, що відповідача повідомлено про заміну кредитора у відповідному зобов`язанні шляхом направлення 15.05.2017 письмового повідомлення про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 10/14 від 14.10.2014.

Таким чином, ТОВ "Смарт Імпекс" набуло прав Первісного кредитора за Договором з 15.05.2017.

Наведена вище правова позиція щодо визначення моменту переходу права вимоги до нового кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги наведена у постанові ВКС Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №912/2750/18.

Вирішуючи спір у справі господарський суд враховує також наступне.

Рішенням господарського суду від 05.04.2018 у справі № 912/3670/16 встановлено порушення ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" зобов`язання з оплати вартості товару за договором поставки в сумі 135 000,00 грн у встановлений Договором строк, тобто з моменту отримання майна згідно видаткової накладної № 92 від 17.10.2014.

Таким чином, при укладенні Договору про відступлення права вимоги відбулась договірна заміна сторони у зобов`язанні - кредитора. При цьому, умови основного зобов`язання щодо встановленого строку виконання не змінено. Тобто, на момент заміни кредитора у зобов`язанні грошове зобов`язання, право вимоги на яке передано за Договором, вже було прострочено перед кредитором зі сторони Боржника - ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром".

Як зазначено вище, інфляційне нарахування на суму боргу та 3% річних є наслідком прострочення боржником виконання грошового зобов`язання перед кредитором.

З підстав викладеного та оскільки з 15.05.2017 ТОВ "Смарт Імпекс" набуло прав кредитора у зобов`язанні зі сплати ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" основної заборгованості за договором купівлі-продажу транапортного засобу №10/14 від 14.10.2014 в розмірі 135 000,00 грн, в той же час, ДП "Будінком" ТОВ "Будівельна Інноваційна Компанія" зазначене вище право з 15.05.2017 втратило внаслідок відступлення права вимоги на вказану суму, господарський суд дійшов висновку про наявність у ТОВ "Смарт Імпекс" права вимагати на підставі ст. 625 ЦК України стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних за період з дня виникнення права вимоги у нового кредитора до дня повного виконання такого зобов`язання.

Відсутність в Договорі про відступлення права вимоги умов про передачу права на нарахування інфляційних втрат та 3% річних не позбавляє права на такі нарахування у нового кредитора з моменту виникнення права вимоги в останнього, оскільки право кредитора вимагати стягнення вказані нарахування передбачені нормами законодавства та визначальною підставою для їх застосування є наявність прострочення виконання грошового зобов`язання перед кредитором.

Як встановлено рішенням у справі №912/1882/17, ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" має грошове зобов`язання перед ТОВ "Смарт Імпекс" в розмірі 135 000,00 грн і таке зобов`язання є простроченим на день набуття Новим кредитором права вимоги на вказану суму.

З підстав викладеного вище, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Смарт Імекс" про стягнення з ТДВ "Дніпроенергобудпром" 3 % річних та інфляційних нарахувань за період з 15.05.2017.

Щодо визначеної позивачем кінцевої дати нарахування - 23.06.2018, господарський суд зазначає, що кредитор має право нараховувати інфляційніх та 3% річних протягом всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання, тобто до дати фактичного виконання грошового зобов`язання.

В матеріалах справи наявний доказ щодо сплати відповідачем заборгованості в сумі 135 000,00 грн. на підставі платіжної вимоги від 23.10.2018 за № 558 (а.с. 25).

Враховуючи пункт 30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

З огляду на наведені положення Закону та повідомлену представником позивача інформацію про фактичне надходження грошових коштів на рахунок ТОВ "Смарт Імпекс" 18.09.2018, господарський суд вважає безпідставним нарахування 3% річних за день, коли зобов`язання було виконано, а саме 18.09.2018

Верховним Судом в постанові від 22.01.2019 у справі № 905/305/18 зазначено, що господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає наявними підстави для задоволення позову в частині стягнення з ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на користь ТОВ "Смарт Імпекс" інфляційних нарахувань та 3% річних в наступних розмірах та періоди, а саме:

за період з 15.05.2017 по 22.06.2018 (включно) 3% річних на суму заборгованості 135 000,00 грн, що становить 4 482, 74 грн, а також інфляційні втрати за цей же період на суму заборгованості 135 000,00 грн, що становить 17 697,61 грн, що загалом становить 22 180, 35 грн. (17697,61 грн. + 4482,74 грн. = 22180,35грн).

Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими в частині стягнення з ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на користь ТОВ "Смарт Імпекс" 3% річних в розмірі 4482,74 грн та інфляційних втрат в розмірі 17 697,61 грн.

Що ж стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності на звернення до суду з позовом у даній справі, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом наведеної вище норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати свої права в примусовому порядку через суд (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 6-116цс13).

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат та 3% річних здійснюється протягом всього періоду прострочення окремо за кожен період часу.

Так, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Нарахування інфляційних втрат здійснюється окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування 3% річних здійснюється окремо за кожен день періоду прострочення. Розмір 3% річних визначається в залежності від календарних днів прострочення.

Господарський суд враховує, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (постанови Верховного Суду від 19.10.2016 у справі № 6-2129цс16, від 26.04.2017 у справі № 3-1522гс16).

Правова позиція щодо правової природи нарахувань за статтею 625 ЦК України як триваючого правопорушення, яке припиняється лише в момент повного виконання основного зобов`язання, а тому встановлений статтею 257 ЦК України строк позовної давності щодо таких нарахувань обраховується за останні три роки, які передували зверненню кредитора з позовом, якщо основне зобов`язання боржником не виконано, викладена також у постанові Верховного Суду від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17.

Господарський суд зазначає, що строк позовної давності про стягнення суми основного боргу в розмірі 135 000, 00 грн не пропущено, про що свідчить постановлене судом рішення у справі № 912/1882/17 про стягнення на користь ТОВ "Смарт Імпекс" зазначеної суми.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як зазначено вище, господарський суд не встановив правових підстав для стягнення з ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" на користь ТОВ "Смарт Імпекс" інфляційних втрат та 3% річних за період з 18.10.2014 до 15.05.2017. У зв`язку з викладеним господарський суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 18.10.2014 до 15.05.2017 з підстав необґрунтованості позовних вимог у вказаній частині та не застосовує до вказаних вимог позовну давність.

Також господарський суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення 3% річних, нарахованих за 23.06.2018, у зв`язку з тим, що вказаний день, як встановлено вище, є датою фактичного виконання зобов`язання відповідачем.

Щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних за період 15.05.2017 по 22.06.2018, обґрунтованість яких встановлена вище у рішенні, господарський суд зазначає про дотримання позивачем трирічного строку позовної давності за вказаними вимогами, з огляду на те, що враховуючи положення ч. 7 ст. 116, ч. 4 ст. 174 ГПК України, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі 15.11.2019, а отже вказані нарахування здійснено в межах трирічного строку.

При цьому, господарський суд зауважує, що нарахування на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України не є неустойкою, для якої ст. 258 ЦК України встановлено скорочений строк позовної давності - один рік. Положення ЦК України не встановлюють скорочену позовну давність для вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Отже, до вказаних вимог застосовується загальна позовна давність, яка встановлена ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Таким чином, позивачем не пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за період нарахування з 15.05.2017 по 22.06.2018.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" (27552, Кіровоградська область, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, 63, ідентифікаційний код 14276579) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Імпекс" (27200, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Магдебурського права, 9, ідентифікаційний код 39929065) 17 697,61 грн інфляційних втрат та 4 482,74 грн 3 % річних, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 339,03 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію рішення направити сторонам у справі, а саме:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Смарт Імпекс" за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Магдебурського права, буд. 9;

Товариству з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" за адресою: 27552, Кіровоградська область, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, буд. 63.

Повне рішення складено 16.03.2020.

Суддя Л.С. Вавренюк