ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 916/784/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Катеринчук Л. Й.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

АТ "Сбербанк": Алюніна О. О.,

ПАТ "Ринок Малиновський": Фельдман О. А.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019

у складі колегії суддів: Філінюка І. Г. - головуючого, Таран С. В., Мишкіної М. А.,

та ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.04.2019

у складі судді Найфлейш В. Д.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ"

до Публічного акціонерного товариства "Ринок Малиновський"

про банкрутство

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст і підстави наведених у заяві вимог

1. У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРТ" (далі - ТОВ "ЕКСПЕРТ", кредитор) звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Ринок Малиновський" (далі - ПАТ "Ринок Малиновський", боржник).

2. В обґрунтування вимог заяви ТОВ "ЕКСПЕРТ" посилається на наявність у ПАТ "Ринок Малиновський" безспірної заборгованості в сумі 2 018 653,42 грн, яка становить більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати та підтверджується рішенням суду від 01.02.2017 у справі № 916/3455/16 на виконання якого було видано наказ суду від 22.02.2017 та згодом постановою Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Малиновський ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області) від 04.04.2017 ВП № 55071626 відкрито виконавче провадження. Однак вказані безспірні вимоги кредитора до боржника не задоволені протягом більше трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, тому наявні підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.02.2017 у справі № 916/3455/16 задоволено повністю позов ТОВ "ЕКСПЕРТ" до ПАТ "Ринок Малиновський" про стягнення заборгованості за попередніми договорами купівлі-продажу цінних паперів від 30.05.2016 та від 31.05.2016. Стягнуто з ПАТ "Ринок Малиновський" на користь ТОВ "Експерт" кошти в сумі 2 030 000,00 грн боргу та 30 450,00 грн витрат по сплаті судового збору.

4. 14.02.2017 на виконання вказаного рішення Господарським судом Одеської області видано наказ про примусове виконання рішення суду.

5. Постановою головного державного виконавця Малиновського ВДВС ГТУЮ в Одеській області від 22.02.2017 відкрито виконавче провадження ВП № 53469455 з виконання наказу суду від 01.02.2017 у справі № 916/3455/16.

6. 04.04.2017 головним державним виконавцем Малиновського ВДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про передачу виконавчого провадження з виконання наказу № 916/3455/16 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області.

7. 05.04.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про прийняття виконавчого провадження ВП № 53469455 з примусового виконання наказу суду від 01.02.2017 у справі № 916/3455/16.

8. 05.04.2019 до Господарського суду Одеської області надійшла довідка від 03.04.2019 № 09.1-1536 щодо руху виконавчого провадження ВП № 53469455 з виконання наказу суду від 01.02.2017 у справі № 916/3455/16 відповідно до якої в результаті здійснених державним виконавцем дій, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, оголошено в розшук транспортний засіб Volkswagen Passat д/н НОМЕР_1 2004 р.в., який належить боржнику на праві власності, списано з рахунків боржника грошові кошти у сумі 46 833,11 грн, з яких на користь стягувача перераховано 41 796,58 грн, виконавчий збір до державного бюджету 4 644,07 грн.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

9. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.04.2019 відкрито провадження у справі № 916/784/19 про банкрутство ПАТ "Ринок Малиновський"; оприлюднено на офіційному вебпорталі Вищого господарського суду України оголошення про відкриття справи про банкрутство ПАТ "Ринок Малиновський", визнано грошові вимоги ТОВ "Експерт" до боржника у розмірі 2 018 653,42 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Ратушного А. І.; вирішено інші питання.

10. Ухвала суду першої інстанції мотивована наявністю у ПАТ "Ринок Малиновський" з огляду на непогашення ним грошових зобов`язань перед ТОВ "Експерт" безспірних вимог в сумі 2 018 653,42 грн, які не забезпечені заставою майна боржника, що не були ним задоволені протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, є підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство у порядку передбаченому статтями 10, 16, 19, 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

11. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.04.2019 у справі № 916/784/19 залишено без змін.

12. Постанова апеляційного господарського суду мотивована правомірністю висновку суду першої інстанції щодо доведення кредитором існування ознак неплатоспроможності боржника, підтвердженням їх долученими до заяви ТОВ "Експерт" доказами, що свідчить про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Ринок Малиновський".

13. Водночас апеляційним господарським судом щодо доводів Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" (далі - АТ "СБЕРБАНК", апелянт) про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Ринок Малиновський" зазначено, що відповідно до частини третьої статті 16 Закону про банкрутство господарський суд зобов`язаний з`ясовувати ознаки неплатоспроможності боржника або її загрози, у разі звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство саме боржника, а не кредитора, у цьому випадку із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство звернувся саме кредитор - ТОВ "ЕКСПЕРТ".

14. Крім того, судом апеляційної інстанції не прийнято доводи АТ "СБЕРБАНК" щодо не дослідження господарським судом першої інстанції питання наявності доказів вжиття заходів щодо стягнення ТОВ "ЕКСПЕРТ" дебіторської заборгованості, вказавши, що суд не досліджує ці обставини справи у разі звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство кредитора.

15. Також апеляційним господарським судом не взято до уваги посилання АТ "СБЕРБАНК" на звіт про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості від 27.11.2018, зазначивши, що встановлення розміру ймовірного операційного доходу від використання об`єкту нерухомого майна, що знаходиться на праві власності боржника, який може отримати боржник для погашення заборгованості ініціюючого кредитора не є повноваженням суду на стадії відкриття провадження у справі про банкрутство відповідно до статті 16 Закону про банкрутство.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

16. Не погоджуючись з наведеними судовими рішеннями місцевого та апеляційного господарського суду АТ "Сбербанк" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою з вимогою їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким припинити провадження у справі.

РУХ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17. 11.11.2019 АТ "Сбербанк" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.04.2019 у справі № 916/784/19.

18. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/784/19 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів - Катеринчук Л. Й., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2019.

19. Ухвалою Верховного Суду від 09.12.2019 задоволено заяву судді Пєскова В. Г. про самовідвід у розгляді справи № 916/784/19.

20. У зв`язку з ухвалою про самовідвід судді Пєскова В. Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/784/19 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів - Білоуса В. В., Катеринчук Л. Й., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2019.

21. Ухвалою Верховного Суду від 12.12.2019 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження та поновлено цей строк; касаційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення її недоліків.

22. У зв`язку з відпусткою судді Катеринчук Л. Й., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/784/19 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів - Білоуса В. В., Жукова С. В., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020.

23. 13.01.2020 на адресу Верховного Суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків з долученими до неї на виконання ухвали суду від 12.12.2019 доказами на підтвердження сплати судового збору та доказами направлення копії касаційної скарги учасникам у справі.

24. Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 910/18250/16 за касаційною скаргою АТ "Сбербанк" та призначено розгляд касаційної скарги на 06.02.2020.

25. 04.02.2020 на адресу Верховного Суду від ТОВ "Експерт" надійшов відзив на касаційну скаргу від 03.02.2020 № 03/02, в якому кредитор не погоджується із доводами касаційної скарги АТ "Сбербанк" та просить суд оскаржувані судові рішення залишити без змін.

26. 05.02.2020 на електронну адресу та згодом 06.02.2020 на поштову адресу Верховного Суду від арбітражного керуючого Ратушного А. І. надійшов відзив на касаційну скаргу б/н від 03.02.2020, в якому розпорядник майна не погоджується із доводами касаційної скарги АТ "Сбербанк", вказує про відсутність підстав для її задоволення та просить суд оскаржувані судові рішення залишити без змін.

27. Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2020 відкладено розгляд касаційної скарги АТ "Сбербанк" до 27.02.2020 та ухвалою від 27.02.2020 - до 12.03.2020.

28. У зв`язку з відрядженням судді Жукова С. В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/784/19 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів - Білоуса В. В., Катеринчук Л. Й., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2020.

29. Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2020 справу № 916/784/19 за касаційною скаргою АТ "Сбербанк" прийнято до провадження та ухвалено здійснити розгляд скарги в судовому засіданні цього ж дня.

30. У судове засідання 12.03.2020 з`явилися представники АТ "Сбербанк" та ПАТ "Ринок Малиновський", які надали пояснення у справі.

31. Інші учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності повноважних представників решти учасників справи.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги

Доводи АТ "Сбербанк"

32. АТ "Сбербанк" в обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на порушення судами норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, зазначаючи, зокрема, таке:

- апеляційним господарським судом не надано оцінки фактичним обставинам, що мають суттєве значення для правильного розгляду справи;

- порушуючи провадження у справі про банкрутство судом не досліджено вжиття всіх належних заходів щодо примусового стягнення за вимогами в порядку виконавчого провадження. У ході виконавчого провадження не вчинено належних дій з примусового виконання рішення суду;

- судом першої інстанцій не зважаючи на посилання на частину третю статті 10, частину п`яту статті 11, частину першу статті 15 Закону про банкрутство не перевірено чи дійсно у випадку задоволення вимог кредиторів у виконавчому провадженні перед боржником виникне загроза неплатоспроможності;

- судами не з`ясовано відомостей щодо всіх рахунків боржника, які відкритті в банківських установах та відсутності в справі інформації про поточні та/або депозитні рахунки боржника;

- залишено поза увагою доводи банку щодо наявності у боржника рухомого та нерухомого майна;

- судами не досліджено питання щодо вжиття заходів зі стягнення дебіторської заборгованості та планові строки її погашення.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи ТОВ "ЕКСПЕРТ"

33. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ЕКСПЕРТ" не погоджується із доводами касаційної скарги АТ "Сбербанк" зазначаючи, що матеріали справи містять достатньо документів, що підтверджують неплатоспроможність боржника. Крім того вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження є одним з основних доказів безспірності заявлених вимог у розумінні статті 10 Закону про банкрутство; питання встановлення стану неплатоспроможності боржника у справах про банкрутство порушених за загальною процедурою вирішується не за наслідком заяви про порушення справи про банкрутство, а за наслідком підсумкового засідання.

Доводи арбітражного керуючого Ратушного А. І.

34. У відзиві на касаційну скаргу розпорядник майна вказує про відсутність підстав для задоволення скарги АТ"Сбербанк", зокрема, з огляду на таке:

- судом вірно встановлено обґрунтованість вимог ініціюючого кредитора ТОВ "ЕКСПЕРТ", їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за вимогами в порядку виконавчого провадження та правомірно відкрито провадження у справі про банкрутство;

- встановлення стану неплатоспроможності боржника у справах про банкрутство порушених в загальному порядку вирішується судом не за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство, а за наслідками підсумкового засідання.

Доводи інших учасників справи

35. Від інших учасників відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

36. 08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-XI "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон № 460-XI), яким до окремих положень ГПК України внесені зміни.

37. Водночас пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

38. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

39. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

40. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

41. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка аргументів учасників справи й висновків суду першої та апеляційної інстанції

42. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

43. За приписами частини першої статті 2 Закону про банкрутство (в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваних рішень) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

44. Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

45. Об`єктами касаційного оскарження у цій справі є ухвала місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство та постанова суду апеляційної інстанції, якою залишено відповідну ухвалу без змін.

46. Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство, банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; неплатоспроможність - це неспроможність суб`єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

47. Частиною третьою статті 10 Закону про банкрутство передбачено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

48. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

49. Згідно з частинами другою та сьомою статті 11 Закону про банкрутство до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема: докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; копія виконавчого документа.

50. Відповідно до частини сьомої статті 16 Закону про банкрутство суд відмовляє в відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

51. Частиною першою статті 15 Закону про банкрутство передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

52. Згідно із частиною сьомою статті 11 Закону про банкрутство до заяви кредитора додаються також: копія виконавчого документа; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

53. За змістом статті 11 та частини сьомої статті 16 Закону про банкрутство ненадання документів, що підтверджують підстави для ініціювання справи про банкрутство та мають в обов`язковому порядку бути додані до заяви про порушення справи про банкрутство, є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника.

54. Відповідно до частини першої статті 16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

55. Частинами другою, третьою цієї статті Закону про банкрутство передбачено, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

56. Згідно з частиною шостою статті 16 Закону про банкрутство за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

57. Отже, основне завдання підготовчого засідання полягає у з`ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод для подальшого руху справи про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 31.10.2018 у справі № 911/1927/17, від 25.07.2019 у справі № 923/913/18, від 15.08.2019 у справах №№ 913/619/18, 905/1390/18, 922/94/19, від 03.09.2019 у справі № 910/1067/19, від 10.09.2019 у справі № 914/2350/18, а також у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.10.2019 у справі № 910/11946/18).

58. Нормами Закону про банкрутство законодавцем покладено на суд обов`язок у справі про банкрутство, що порушується за заявою кредитора, перевірити окрім обґрунтованості вимог кредитора, їх безспірності, також вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження (частина 3 статті 16 Закону про банкрутство). Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 905/857/19.

59. Поряд з цим законодавець, поклавши на господарський суд обов`язок оцінити докази неспроможності боржника виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону (абзац четвертий частини першої статті 15 Закону про банкрутство), та перевірити вжиття заходів щодо примусового стягнення за вимогами кредитора в порядку виконавчого провадження (абзац 1 частини третьої статті 16 Закону про банкрутство), зобов`язав ініціюючого кредитора довести ці обставини, та встановив при цьому додаткову вимогу щодо обставин, які мають бути доведені кредитором в контексті існування підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, та щодо документів, які при цьому мають бути ним додані до заяви, досліджені та оцінені господарським судом у підготовчому засіданні, відсутність яких є підставою для відмови у відкритті провадження у цій справі згідно з положеннями частини сьомої статті 16 Закону про банкрутство, а саме:

- докази неспроможності боржника виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом,

- докази вжиття заходів щодо примусового стягнення за вимогами кредитора в порядку виконавчого провадження.

60. Перелік заходів з примусового виконання рішень, що здійснюються у виконавчому провадженні, зокрема щодо стягнення коштів (зокрема, норми статті 10, розділ VII Закону України "Про виконавче провадження") обумовлює перелік доказів, що мають бути надані кредитором на підтвердження обставин неспроможності боржника виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами та обставин вжиття заходів щодо примусового стягнення за вимогами кредитора в порядку виконавчого провадження.

61. Суд акцентує, що категорія "неспроможність" боржника у розумінні норми в абзаці четвертому частини першої статті 15 Закону про банкрутство не може розумітися формально - як констатація господарським судом факту невиконання боржником своїх грошових зобов`язань перед кредиторами у встановленому законом розмірі протягом визначеного законом часу. Неспроможність має бути реальною, тобто полягати в тому, що невиконання боржником цих грошових зобов`язань не залежить, насамперед, від волі боржника виконувати/не виконувати грошові зобов`язання у межах виконавчого провадження перед одним конкретно визначеним або декількома кредиторами.

62. А тому господарський суд у підготовчому засіданні, не оцінюючи дії виконавця у межах виконавчого провадження, має дослідити та встановити обставини вжиття/невжиття заходів з примусового стягнення за вимогами кредитора в порядку виконавчого провадження шляхом оцінки доказів на підтвердження вжиття/невжиття цих заходів (абзац перший частини третьої статті 16 Закону про банкрутство). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.10.2019 у справі № 910/11946/18, яка згодом була підтримана Касаційним господарським судом у постанові від 03.03.2020 у справі № 905/857/19

63. За змістом викладених норм обов`язковою складовою цих доказів є визначені в Законі про банкрутство документи виконавчого провадження зі стягнення коштів за вимогами ініціюючого кредитора до боржника, що підлягають оцінці господарським судом у підготовчому засіданні, хоча Закон про банкрутство і не встановлює обов`язку для суду щодо перевірки матеріалів виконавчого провадження в цілому, у тому числі шляхом витребування матеріалів виконавчого провадження.

64. Відтак якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє відповідність його вимог до боржника розміру, встановленому законом, обґрунтованість цих вимог, їх безспірність, реальну, а не формальну неспроможність їх виконати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження (висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.10.2019 у справі № 910/11946/18).

65. З урахуванням наведеного обґрунтованим є доводи скаржника щодо обов`язку суду під час вирішенні питання про відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора здійснювати перевірку повноти заходів з примусового стягнення за вимогами кредитора в порядку виконавчого провадження, як передумови для порушення провадження у справі.

66. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

67. Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

68. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

69. З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

70. Частинами першою, другою, третьою статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

71. Втім наведеного апеляційний господарський суд не врахував та переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство погодився з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Ринок Малиновський", обмежившись констатацією наявності доказів безспірної заборгованості ПАТ "Ринок Малиновський" перед ТОВ "ЕКСПЕРТ" в сумі 2 018 653, 42 грн, що становить більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, яке не забезпечено заставою майна боржника та не була задоволена боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

72. Разом з тим судом апеляційної інстанції в межах наданих йому повноважень залишено поза увагою та не надано оцінки доводам скаржника щодо не дослідження судом першої інстанції: 1) невжиття ініціюючим кредитором (ТОВ "ЕКСПЕРТ") всіх належних заходів щодо примусового стягнення за вимогами в порядку виконавчого провадження, яке тривало більше 2 років; 2) не вчинення у ході виконавчого провадження належних дій з примусового виконання рішення суду; 3) невжиття заходів зі стягнення дебіторської заборгованості в сумі 6 674,4 тис. грн, у т.ч. її можливості її примусового продажу в рамках виконавчого провадження; 4) не з`ясування судом відомостей щодо всіх рахунків (поточних, депозитних та ін.) боржника, які відкритті в банківських установах та відсутності в справі інформації про поточні та/або депозитні рахунки боржника та залишку коштів на таких рахунках тощо; 5) не дослідження в ході виконавчого провадження питання реалізації простих іменних інвестиційних сертифікатів ПВНЗІФ "Капітал Інвест"; 6) наявності у власності в боржника: рухомого майна, асфальтного покриття балансовою вартістю 779 913,67 грн та комп`ютерної техніки балансовою вартістю 2 146,33 грн; нерухомого майна, яке передано в управління ТОВ "Нова-Хвиля" за договорами управління майном згідно яких отримується плата за управління майном; корпоративних прав (ТОВ "Компанія з управління активами "Чорноморець-капітал" 35819643), а саме частки у статутному капіталі на суму 1 080 000,00 грн та не виявлення цього активу органом ДВС.

73. Суд наголошує, що з`ясування цих обставин має значення для встановлення юридичного факту реальної неспроможності боржника виконати свої грошові зобов`язання перед кредитором протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження ВП № 53469455, як обов`язкової складової, що підлягає доведенню ініціюючим кредитором та встановленню судом при вирішенні питання про існування/відсутність підстав для відкриття та перешкод для подальшого провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора за загальною процедурою, передбаченою Законом про банкрутство.

74. Враховуючи наведене, висновок апеляційного господарського суду, який погодився з судом першої інстанції про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Ринок Малиновський", є передчасним та зробленим без належного дослідження фактичних обставин справи, які мають значення для вирішення питання про існування/відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора за загальною процедурою, передбаченою Законом про банкрутство.

75. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

76. Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

77. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

78. Більш того, у визначення справедливого судового розгляду справи сторін не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станкевич проти Польщі").

79. Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").

80. У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини "Хамідов проти Росії").

81. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

82. Не з`ясувавши відповідних обставин, не дослідивши пов`язані з ними докази, суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, а саме статей 13, 86, 236, 269 ГПК України, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для вирішення питання наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Ринок Малиновський".

Щодо суті касаційної скарги

83. Ураховуючи наведене вище суд касаційної інстанцій дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги АТ "Сбербанк".

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

84. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

85. Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

86. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 ГПК України).

87. За таких обставин відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, а тому враховуючи допущені порушення норм процесуального права, з метою процесуальної економії та з урахуванням повноважень апеляційного суду, постановлене судове рішення апеляційного господарського суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

88. Під час нового розгляду справи, суду апеляційної інстанції слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін, зокрема, надати оцінку наведеним вище обставинам в контексті їх впливу на наявність/відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Ринок Малиновський".

Щодо судових витрат

89. Частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

90. Оскільки в цьому випадку справа направляється на новий розгляд до апеляційного господарського суду, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Висновки щодо застосування норм права

91. Основне завдання підготовчого засідання полягає у з`ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод для подальшого руху справи про банкрутство.

92. Неспроможність боржника у розумінні норми в абзаці четвертому частини першої статті 15 Закону про банкрутство має бути реальною, тобто полягати в тому, що невиконання боржником цих грошових зобов`язань не залежить, насамперед, від волі боржника виконувати/не виконувати грошові зобов`язання у межах виконавчого провадження перед одним конкретно визначеним або декількома кредиторами.

93. Господарський суд у підготовчому засіданні, не оцінюючи дії виконавця у межах виконавчого провадження, має дослідити та встановити обставини вжиття/невжиття заходів з примусового стягнення за вимогами кредитора в порядку виконавчого провадження шляхом оцінки доказів на підтвердження вжиття/невжиття цих заходів (абзац перший частини третьої статті 16 Закону про банкрутство).

94. У разі якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє відповідність його вимог до боржника розміру, встановленому законом, обґрунтованість цих вимог, їх безспірність, реальну, а не формальну неспроможність їх виконати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" задовольнити частково.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 у справі № 916/784/19 скасувати повністю.

3. Справу № 916/784/19 направити на новий апеляційний розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. В. Білоус

Л. Й. Катеринчук