ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4358/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "Восток-Н", адреса: вул. Пушкінська, 80, кв. 13, 61024 м. Харків, код 24272981
доДержавне підприємство "Дослідне господарство "Елітне" Інституту рослинництва ім. Юр`єва НААНУ, адреса - 62408, Харківська область, с. Елітне, вул. Насіннева, 19, код 05460373
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Овсянник С.А. (довіреність від 24.01.2020

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційне підприємство "Восток-Н" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Елітне" Інституту рослинництва ім. Юр`єва НААНУ 281 180,62 грн. заборгованості за Договором поставки на умовах товарного кредиту №СГ-1-03/2019 від 18.03.2019 на підставі специфікації № 2 від 01.04.2019 та видаткових накладних №Д-002, №Д-003 та №Д-004 від 01.04.2019.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2019, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.01.2020 було прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче провадження по справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.02.2020 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судових засіданнях по розгляду справи підтримував вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач правом на участь представника у судових засіданнях не скористався, причину неявки не повідомив. Про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.03.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «Восток-Н» (Постачальник) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Елітне» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» (Покупець) було укладено договір поставки на умовах товарного кредиту №СГ-1-03/2019 від 18.03.2019 (надалі - Договір).

Згідно п.1.1. Договору, Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі передати у власність Покупця (поставити) Товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, прийняти Товар та оплатити його вартість.

Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування Товару, його кількість, терміни поставки та оплата, базис поставки (місце передачі Покупцю) визначені у специфікаціях до цього Договору, які є його невід`ємною частиною. Ціна за одиницю виміру Товару та його загальна ціна, яку має сплатити Покупець, визначається Специфікаціями (додатками) до цього Договору, з урахуванням вимог щодо цього, викладених в тексті самого Договору (розділ 2).

Згідно п. 2.1. Договору, ціна Товару (в т.ч. ціна за одиницю Товару), умови та витрати на доставку вказуються Сторонами в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.5. Договору, термін оплати: оплата Товару проводиться в терміни, які вказані в специфікаціях до даного Договору, з урахуванням п. 2.7. даного Договору.

01.04.2019 ТОВ ВКП «Восток-Н» укладено із ДП «ДГ «Елітне» ІР НААН» специфікацію №2 до Договору поставки на умовах товарного кредиту №СГ-1-03/2019 від 18.03.2019 (надалі - Специфікація №2), згідно якої Постачальник зобов`язався поставити Товар:

- Декалію Фосфат технічний, 25 кг, одиниця виміру - тонна, кількість 0,725 тонн, ціна за 1 тонну 165 403,00 грн. без ПДВ, загальна вартість Товару без ПДВ - 119 917,18 грн.

- Регулятор росту Вертекс, к.е. (5 кг), одиниця виміру - кг, кількість 240 кг, ціна за 1 тонну 205,00 грн. без ПДВ, загальна вартість Товару без ПДВ - 49 200,00 грн.

- Протруйник Apec (5л), одиниця виміру - літр, кількість 10 л, ціна за одиницю виміру товару 1 290,00 грн. без ПДВ, загальна ціна Товару без ПДВ - 12 900,00 грн.

- Протруйник Бастіон, к.с. (5л), одиниця вимфу - літр, кількість 60 л, ціна за одиницю виміру товару 235,00 грн. без ПДВ, загальна ціна Товару без ПДВ - 14 100,00 грн.

- Протруйник Метакса, т.н. (5л), одиниця виміру - літр, кількість 35 л, ціна за одиницю виміру товару 710,00 грн. без ПДВ, загальна ціна Товару без ПДВ - 24 850,00 грн.

- Протруйник Фуксія (5л), одиниця виміру - літр, кількість 30 л, ціна за одиницю виміру товару 445,00 грн. без ПДВ, загальна ціна Товару без ПДВ - 13 350,00 грн.

Загальна ціна всього обсягу Товару за Специфікацією №2 - 234 317,18 грн., ПДВ - 46 863,44 грн., ціна з урахуванням ПДВ - 281 180,62 грн.

Відповідно до п.5 Специфікації №2, оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника до 31.10.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2019 ТОВ ВКП «Восток-Н» поставлено ДП «ДГ «Елітне» IP НААН» наступний товар:

- за видатковою накладною №Д-004 від 01.04.2019 товар (Протруйник Apec (5л) в кількості 10 кг, Протруйник Бастіон, к.с. (5 л) в кількості 60 л, Протруйник Метакса, т.н. (5л) в кількості 35 л. Протруйник Фуксія (5л) в кількості 30л, всього на суму 78 240,00 грн. з урахуванням ПДВ.

- за видатковою накладною №Д-003 від 01.04.2019 товар (Регулятор росту Вертекс, к.е. (5 кг.) в кількості 240 кг., всього на суму 59 040,00 грн. з урахуванням ПДВ.

- за видатковою накладною №Д-002 від 01.04.2019 товар (Декалію Фосфат технічний, 25 кг, в кількості 0,725 т., всього на суму 143 900,62 грн. з урахуванням ПДВ.

Всього було поставлено товару на суму 281 180,62 грн.

Товар за видатковими накладними №Д-002, №Д-003 та №Д-004 від 01.04.2019 отримано Лебединським Олександром Петровичем на підставі довіреності №20 від 28.03.2019 року.

Враховуючи вищенаведене, строк оплати коштів за Товар на суму 281 180,62 грн. з урахуванням ПДВ поставлений згідно специфікації №2 від 01.04.2019 до Договору поставки на умовах товарного кредиту №СГ-1-03/2019 від 18.03.2019 завершився 31.10.2019.

Проте, як вказує позивач, оплату Відповідачем досі не здійснено.

Позивачем надіслано Відповідачу претензію №2 щодо оплати Товару на суму 281 180,62 грн. з урахуванням ПДВ, також надсилалися повторно рахунки-фактури та акт звірки взаєморозрахунків, проте відповіді на претензію не надано, товар не оплачено.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлюють, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з статтею 174 Господарського кодексу України (надалі ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Отже, правові відносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є договірними правовідносинами з поставки товару, згідно з якими у відповідача, внаслідок передання йому позивачем товару виник обов`язок оплатити його вартість.

Таким чином, згідно з приписами статей 173, 174 ЦК України, між позивачем та відповідачем виникло майново-господарське зобов`язання, в силу якого відповідач повинен оплатити отриманий товар, а позивач має право вимагати від відповідача виконання його обов`язку.

У відповідності до частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами частини 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що, за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено іншого строку оплати.

Відповідно до п.5 Специфікації №2 до договору, оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника до 31.10.2019 року.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідачем не оспорено вказану заборгованість, відзиву на позовну заяву не надано.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що Відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-239, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "Восток-Н" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Елітне" Інституту рослинництва ім. Юр`єва НААНУ задовольнити повністю.

Стягнути Державного підприємства "Дослідне господарство "Елітне" Інституту рослинництва ім. Юр`єва НААНУ (адреса - 62408, Харківська область, с. Елітне, вул. Насіннева, 19, код 05460373) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "Восток-Н" (адреса: вул. Пушкінська, 80, кв. 13, 61024 м. Харків, код 24272981) - 281 180,62 грн.

Судові витрати позивача пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача.

Стягнути Державного підприємства "Дослідне господарство "Елітне" Інституту рослинництва ім. Юр`єва НААНУ (адреса - 62408, Харківська область, с. Елітне, вул. Насіннева, 19, код 05460373) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "Восток-Н" (адреса: вул. Пушкінська, 80, кв. 13, 61024 м. Харків, код 24272981) 4 217,71 грн. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "Восток-Н" (адреса: вул. Пушкінська, 80, кв. 13, 61024 м. Харків, код 24272981).

Відповідач - Державне підприємство "Дослідне господарство "Елітне" Інституту рослинництва ім. Юр`єва НААНУ (адреса - 62408, Харківська область, с. Елітне, вул. Насіннева, 19, код 05460373).

Повне рішення складено "19" березня 2020 р.

Суддя С.А. Прохоров