РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/66/20

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «Євромікс» з іноземними інвестиціями,

юридична адреса: провулок Музейний, 8, м. Київ, 01001;

поштова адреса: вул. М. Грушевського, буд. 59А, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49069;

до відповідача: Приватного підприємства «Альтер-Девіс»,

вул. Центральна, буд. 10, смт. Талалаївка, Талалаївський район, Чернігівська область, 17200;

предмет спору: про стягнення 184836,18грн

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 11.03.2020, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

30.01.2020, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «Євромікс» з іноземними інвестиціями до Приватного підприємства «Альтер-Девіс» про стягнення 184836,18грн, у тому числі: 172892,56грн сума основного боргу за товар, поставлений за договором поставки №677/КS від 01.02.2018 (надалі - Договір); 942,06грн інфляційних втрат за період вересня 2019 року по грудень 2019 року, 1552,50грн трьох відсотків річних за період з 30.08.2019 по 20.01.2020, нарахованих у відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, 9449,06грн пені за період з 30.08.2019 по 20.01.2020, нарахованої у відповідності до 6.4. Договору.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов вищевказаного Договору, а саме несвоєчасним розрахунком за посталений товар.

Ухвалою суду від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №927/66/20 за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 02.03.2020; викликано повноважного представника позивача, визнано його явку в судове засідання обов`язковою.

Даним процесуальним документом сторонам встановлено строки для подання заяв по суті спору, а саме: відповідачу - п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали, але не пізніше 20.02.2020, для подання до суду та позивачу відзиву на позовну заяву; позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позов, але не пізніше 26.02.2020, для подання відповіді на відзив; відповідачу до початку судового засідання для подання заперечення на відповідь на відзив (у разі наявності).

Відповідач правом на подання відзиву на позов у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) у встановлений судом строк не скористався, проти позовних вимог не заперечив.

За частиною 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судове засідання 02.03.2020 прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду не з`явився, повноважного представника не направив, без пояснення причин, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №485.

02.03.2020, судом, у відповідності до частини 2 статті 216 ГПК України постановлено відкласти судове засідання у справі на 11.03.2020, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

11.03.2020, сторони в судове засідання не прибули, повноважних представників не направили. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №142. Причини повторного неприбуття до суду не пояснив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

Позивачем на електронну адресу суду надіслано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з неможливістю явки повноважного представника в судове засідання, оскільки він перебуває у відпустці в період з 09.03.2020 по 13.03.2020, про що подано відповідний наказ №2251/3-к від 02.03.2020. Натомість, даний документ не містить електронного цифрового підпису, а відтак не може бути прийнятий судом до уваги враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Виходячи зі змісту частин 1 та 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Таким чином, усі процесуальні документи, які надаються суду електронною поштою, повинні бути подані з використанням власного електронного цифрового підпису особи, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Разом з тим, документи надіслані Українсько-американським товариством з обмеженою відповідальністю «Євромікс» з іноземними інвестиціями на електронну адресу суду не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Враховуючи, що з надісланого на електронну адресу суду клопотання не вбачається за можливе ідентифікувати особу, що його підписала, оскільки документ надіслано у вигляді файлу, який не скріплено електронним цифровим підписом, зазначене клопотання не може бути розглянуте та вирішене судом у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 частини 3 вказаної статті визначено: якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання по розгляду справи №927/66/20, однак процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористались, явку повноважних представників не забезпечили (без пояснення причин), відповідач проти заявлених позовних вимог не заперечив, правом на подачу відзиву на позов не скористався, суд вважає, що неприбуття сторін у судове засідання та неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2018, між Українсько-американським товариством з обмеженою відповідальністю «Євромікс» з іноземними інвестиціями (надалі Постачальник, позивач у справі) та Приватним підприємством «Альтер-Девіс» (надалі Покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки №677/КS (надалі Договір) за п. 1.1., п.1.2. якого Постачальник зобов`язався на протязі дії дійсного Договору поставляти та передавати у власність Покупцеві товар товарних марок: Unilever FOOD (Beseda, Brooke Bond, Lipton); Unilever HPC (Axe, Clear, Cif, Dove, Domestos, Rexona, Timotei, Чистая линия, Бархатные ручки, Черный жемчуг, Сто рецептов красоты); LOreal (Casting, Color Naturals, Color Sensation, Dermo Expertise, Elseve S.Chev., Excellence, Fructis, Fructis style, Garnier body, Garnier deo, J.Dessange, LOreal maquillage, Mayb Skin Care, Men Expert Soin Peau, Olia, Preference, Skin Naturals Face, Ultra Doux); Beiersdorf (Nivea, Florena); Benckiser (Airwick, Calgon, Finish, Harpic, Tiret, Vanish, Veet, Contex, Durex); ЕсСіЕй Хайджин Україна (TENA, Libero, Libresse, Zewa); Burnus (Burti, Camill); Морской прилив; ВДС Фарма (R.O.C.S.); Henkel (Bref, Ceresit, Feel Fantastic, Loctite, Persil, Perwoll, Schwarzkopf, Syoss, Aquence, Bonderite, Brillance, а також інші супутні товари (надалі Товар) згідно товарних (видаткових) накладних, а Покупець у свою чергу зобов`язався прийняти цей Товар та оплатити його на умовах даного Договору. Ціна, артикул та інші відомості вказуються в товарних (видаткових) накладних, які є невід`ємними частинами Договору.

За умовами п.2.2.-п.2.5. Договору постачання Товару здійснюється транспортом Постачальника на умовах DDP склад (магазин) Покупця відповідно до правил Інкотермс у редакції 2010 року, якщо інше не зазначено в додатковій угоді.

Прийом Товару за кількістю та якістю здійснюється Покупцем під час отримання Товару за участю представника Постачальника у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Датою поставки вважається дата прийняття Товару Покупцем, зазначена у видатковій накладній. Одночасно з поставкою право власності на Товар, а також усі ризики, пов`язані з Товаром переходять до Покупця в момент передачі Товару Постачальником Покупцю.

Узгодження сторонами за цим Договором найменування, кількості товару, його асортименту та ціни, є підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками видаткової накладної, яка засвідчує факт передачі Товару.

Відповідно до п.4.1., п.4.3., п.4.4. Договору, загальну суму Договору складає сума товару, отриманого по всіх накладних Покупцем.

Ціна на товар формується в українській національній валюті, включаючи ПДВ, за винятком товару, що звільняється від оподаткування податком на додану вартість згідно діючого законодавства України.

Товар оплачується Покупцем по погодженій сторонами ціні, зазначеній в товарній накладній включаючи ПДВ, за винятком товарів (операцій), що звільняються від оподаткування податком на додану вартість згідно діючого законодавства України. Ціна товару є вільною ринковою ціною і формується Постачальником на підставі його цінової політики стосовно кожного конкретного Покупця.

Ціна кожної конкретної партії товару вказана у видаткових накладних, які мають силу узгодженої Специфікації.

Сторони у п.4.6. Договору погодили, що кожна партія Товару, що поставляється відповідно до цього Договору оплачується Покупцем незалежно від виставленого Постачальником рахунку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Датою повної оплати партії товару за даним Договором вважається дата надходження коштів на поточний рахунок Постачальника за партію товару.

Виходячи з умов п.4.7. Договору кожна партія товару торгівельних марок групи компаній ТОВ «Юнілівер Україна» (продукти), ТОВ «Юнілівер Україна» (хімія), ТОВ «Лореаль Україна», ТОВ «Байерсдорф Україна», ТОВ «Реккітт Бенкізер Україна», ТОВ «ЕсСіЕй Хайджин Україна», ТОВ «Бурнус», ТОВ «Морской Пролив», ТОВ «ВДС Фарма», ТОВ «Хенкель Україна» оплачується на поточний рахунок Постачальника на протязі 30 календарних днів після поставки партії товару

Для встановлення строку оплати товару моментом поставки сторони визначають дату передачі товару Покупцю, яка визначається за накладною на відповідний товар.

Покупець при оплаті за поставлений Товар зобов`язаний вказувати призначення платежу, номер договору, номер накладної та товарну марку, за яку сплачено товар, в іншому випадку сума оплати розноситься на розсуд Постачальника.

Даний Договір згідно п.9.1. набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018. Якщо до закінчення цього терміну сторони не заявлять про відмову від продовження терміну його дії, він автоматично пролонгується на наступний рік.

У судовому засіданні 02.03.2020 судом оглянуто оригінал договору поставки №677/KS від 01.02.2018 з додатками, зокрема довіреністю від 01.02.2018 на отримання товарно-матеріальних цінностей за Договором. Встановлено, що договір поставки №677/KS від 01.02.2018 складено за підписами позивача та відповідача, які посвідчені печатками юридичних осіб.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів, які свідчили б про припинення договірних відносин сторін, суд дійшов висновку, що договір поставки №677/KS від 01.02.2018 є діючим.

Предметом позову в даній справі є стягнення вартості поставленого товару, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, а також штрафних санкцій (неустойки) за порушення відповідачем грошових зобов`язань по своєчасній оплаті вартості поставленого товару, обумовленого Договором.

Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати обумовленого Договором товару; наявність достатніх правових підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій за фактом порушення договірних зобов`язань, а також правових наслідків, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з поставки товару, які врегульовані § 1 та § 3 Глави 54 ЦК України.

За приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом частин 1 та 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем в особі Юрченко К.М. та Дехніч Л.М., діючих на підставі довіреності від 01.02.2018, прийнято товар загальною вартістю 172892,56грн на підставі видаткових та товарно-транспортних накладних: №№ SU_COL-0004137 від 30.07.2019 на суму 4458,42грн; SU_COL-0004310 від 06.08.2019 на суму 8674,82грн; SU_COL-0004439 від 13.08.2019 на суму 2323,98грн; SU_COL-0004872 від 28.08.2019 на суму 4531,94грн; SU_COL-0005364 від 04.09.2019 на суму 5740,36грн; SU_COL-0005749 від 18.09.2019 на суму 7954,50грн; SU_COL-0005930 від 25.09.2019 на суму 3304,56грн; SU_COL-0006545 від 02.10.2019 на суму 3744,24грн; SU_НEN-0005503 від 30.07.2019 на суму 4747,37грн; SU_HEN-0005686 від 06.08.2019 на суму 6109,85грн; SU_НEN-0005813 від 13.08.2019 на суму 2513,10грн; SU_НEN-0005974 від 20.08.2019 на суму 5355,07грн; SU_НEN-0006194 від 28.08.2019 на суму 4070,11грн; SU_HEN-0006470 від 04.09.2019 на суму 7811,68грн; SU_НЕN-0006664 від 11.09.2019 на суму 4687,42грн; SU_НEN-0006799 від 18.09.2019 на суму 6233,40грн; SU_HEN-0006973 від 25.09.2019 на суму 3570,41грн; SU_НEN-0007232 від 02.10.2019 на суму 7164,85грн; SU_НEN-0007369 від 09.10.2019 на суму 4873,56грн; SU_HEN-0007476 від 16.10.2019 на суму 5837,62грн; SU_UNH-0008840 від 30.07.2019 на суму 8450,51грн; SU_UNH-0009057 від 06.08.2019 на суму 3380,78грн; SU_UNH-0009263 від 13.08.2019 на суму 3535,72грн; SU_UNH-0009608 від 20.08.2019 на суму 6071,40грн; SU_UNH-0009883 від 28.08.2019 на суму 7318,66грн; SU_UNH-0010149 від 04.09.2019 на суму 7102,70грн; SU_UNH-0010495 від 11.09.2019 на суму 7083,77грн; SU_UNH-0010741 від 18.09.2019 на суму 7914,98грн; SU_UNH-0010975 від 25.09.2019 на суму 5765,95грн; SU_UNH-0011278 від 02.10.2019 на суму 6943,91грн; SU_UNH-0011552 від 09.10.2019 на суму 5616,92грн,

Перелічені видаткові та товарно-транспортні накладні підписані обома сторонами; оригінали видаткових та товарно-транспортних накладних оглянуто судом у судовому засіданні 02.03.2020.

Факт отримання товару за вказаними документами відповідачем не заперечується.

Гарантійним листом від 20.12.2019 відповідач підтвердив наявність перед позивачем простроченої заборгованості в загальному розмірі 172892,56грн та зобов`язався її погасити в строк по 20.01.2020. Вказана сума боргу також облікована сторонами актами звірки взаєморозрахунків за періоди з 01.10.2019 по 01.11.2019 та з 01.07.2019 по 19.12.2019.

За статтею 610 ЦК України порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи з умов п.4.7. Договору відповідач мав розрахуватися за отриманий Товар з відстрочкою платежу тривалістю 30 календарних днів після поставки в наступному порядку: - за видатковою накладною №SU_COL-0004137 від 30.07.2019 у строк по 29.08.2019 (оплату прострочено з 30.08.2019);

- за видатковою накладною №SU_COL-0004310 від 06.08.2019 у строк по 05.09.2019 (оплату прострочено з 06.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_COL-0004439 від 13.08.2019 у строк по 12.09.2019 (оплату прострочено з 13.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_COL-0004872 від 28.08.2019 у строк по 27.09.2019 (оплату прострочено з 28.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_COL-0005364 від 04.09.2019 у строк по 04.10.2019 (оплату прострочено з 05.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_COL-0005749 від 18.09.2019 у строк по 18.10.2019 (оплату прострочено 19.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_COL-0005930 від 25.09.2019 у строк по 25.10.2019 (оплату прострочено 26.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_COL-0006545 від 02.10.2019 у строк по 01.11.2019 (оплату прострочено 02.11.2019);

- за видатковою накладною №SU_НEN-0005503 від 30.07.2019 у строк по 29.08.2019 (оплату прострочено 30.08.2019);

- за видатковою накладною №SU_HEN-0005686 від 06.08.2019 у строк по 05.09.2019 (оплату прострочено 06.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_НEN-0005813 від 13.08.2019 у строк по 12.09.2019 (оплату прострочено 13.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_НEN-0005974 від 20.08.2019 у строк по 19.09.2019 (оплату прострочено 20.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_НEN-0006194 від 28.08.2019 у строк по 27.09.2019 (оплату прострочено 28.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_HEN-0006470 від 04.09.2019 у строк по 04.10.2019 (оплату прострочено 05.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_НЕN-0006664 від 11.09.2019 у строк по 11.10.2019 (оплату прострочено 12.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_НEN-0006799 від 18.09.2019 у строк по 18.10.2019 (оплату прострочено 19.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_HEN-0006973 від 25.09.2019 у строк по 25.10.2019 (оплату прострочено 26.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_НEN-0007232 від 02.10.2019 у строк по 01.11.2019 (оплату прострочено 02.11.2019);

- за видатковою накладною №SU_НEN-0007369 від 09.10.2019 у строк по 08.11.2019 (оплату прострочено 09.11.2019);

- за видатковою накладною №SU_HEN-0007476 від 16.10.2019 у строк по 15.11.2019 (оплату прострочено 16.11.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0008840 від 30.07.2019 у строк по 29.08.2019 (оплату прострочено 30.08.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0009057 від 06.08.2019 у строк по 05.09.2019 (оплату прострочено 06.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0009263 від 13.08.2019 у строк по 12.09.2019 (оплату прострочено 13.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0009608 від 20.08.2019 у строк по 19.09.2019 (оплату прострочено 20.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0009883 від 28.08.2019 у строк по 27.09.2019 (оплату прострочено 28.09.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0010149 від 04.09.2019 у строк по 04.10.2019 (оплату прострочено 05.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0010495 від 11.09.2019 у строк 11.10.2019 (оплату прострочено 12.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0010741 від 18.09.2019 у строк 18.10.2019 (оплату прострочено 19.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0010975 від 25.09.2019 у строк 25.10.2019 (оплату прострочено 26.10.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0011278 від 02.10.2019 у строк 01.11.2019 (оплату прострочено 02.11.2019);

- за видатковою накладною №SU_UNH-0011552 від 09.10.2019 у строк 08.11.2019 (оплату прострочено 09.11.2019).

Відповідач порушив умови Договору, за поставлений Товар у встановлений строк не розрахувався. На момент винесення рішення у справі доказів оплати наявного боргу до суду не надав.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов у частині вимоги про стягнення основного боргу в сумі 172892,56грн є обґрунтованим, правомірним, підтверджується матеріалами справи, відтак підлягає задоволенню.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 ЦК України.

За змістом частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За визначенням статей 549 та 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За частиною 4 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 даного Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням наведених норм розмір неустойки (пені) за порушення грошових зобов`язань встановлюється сторонами в договорі в відсотковому співвідношенні до суми невиконаного зобов`язання, однак не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, якщо інше не передбачено в спеціальному нормативно-правовому акті, що регулює спірні правовідносини сторін.

У пункті п.6.4. Договору сторонами погоджено, що у випадку порушення Покупцем строків виконання зобов`язань, що передбачені умовами цього Договору, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальникові пеню в розмірі 0,05% вартості замовленої партії товару за кожний день невиконання такого зобов`язання. Пеня нараховується з дня порушення відповідної умови Договору до моменту повного виконання такого зобов`язання Покупцем.

Керуючись умовами п.6.4. Договору позивачем заявлено до стягнення 9449,06грн пені за період з 30.08.2019 по 20.01.2020, нарахованої у розмірі 0,05% від суми простроченого платежу, що не перевищує розміру подвійної облікової ставки НБУ діючої у періоді, за який сплачується пеня, тобто з урахуванням положень статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

За приписами статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на порушення відповідачем строків по оплаті вартості поставленого товару, що ним не заперечується та підтверджується матеріалами справи, виходячи з погоджених сторонами умов у п.6.4. Договору, суд, перевіривши розрахунок неустойки (пені) наявний у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення неустойки (пені) частково в сумі 9266,16грн за заявлений період, враховуючи невірне визначення позивачем дати прострочення виконання грошових зобов`язань по оплаті вартості поставленого товару за видатковими накладними: №№SU_COL-0005930 від 25.09.2019, SU_HEN-0006664 від 11.09.2019, SU_HEN-0006973 від 25.09.2019, SU_UNH-0010495 від 11.09.2019 та SU_UNH-0010975 від 25.09.2019, строк оплати по яким порушено починаючи з 26.10.2019, 12.10.2019, 26.10.2019, 12.10.2019 та 26.10.2019 відповідно, виходячи з умов п.4.7. Договору.

Частиною 2 статті 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись приписами частини 2 статті 625 ЦК України позивачем, за прострочення відповідачем грошових зобов`язань, заявлено до стягнення 942,06грн інфляційних втрат за вересень 2019 року грудень 2019 року та 1552,50грн трьох відсотків річних за період з 30.08.2019 по 20.01.2020.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши розрахунок позивача, приймаючи до уваги, що відповідач у порушення умов статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, за отриманий товар своєчасно не розрахувався, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягають частковому задоволенню в сумі 859,17грн та 1522,41грн відповідно за заявлені періоди, враховуючи невірне визначення позивачем дати прострочення виконання грошових зобов`язань по оплаті вартості поставленого товару за видатковими накладними: №№SU_COL-0005930 від 25.09.2019, SU_HEN-0006664 від 11.09.2019, SU_HEN-0006973 від 25.09.2019, SU_UNH-0010495 від 11.09.2019 та SU_UNH-0010975 від 25.09.2019.

При ухвалені рішення у справі суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

У відповідності до частини 1 статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню за рахунок відповідача позивачу має бути відшкодований судовий збір у сумі 2768,10грн.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статей 202, 233, 236, 238, 241, 247, 248, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «Євромікс» з іноземними інвестиціями (01001, м. Київ, провул. Музейний, 8, ) до Приватного підприємства «Альтер-Девіс» (17200, Чернігівська область, Талалаївський район, смт. Талалаївка, вул. Центральна, 10, ) про стягнення 184836,18грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Альтер-Девіс» (17200, Чернігівська область, Талалаївський район, смт. Талалаївка, вул. Центральна, 10, ) на користь Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «Євромікс» з іноземними інвестиціями (01001, м. Київ, провул. Музейний, 8, ) 172892,56грн основного боргу, 859,17грн інфляційних втрат, 1522,41грн трьох відсотків річних, 9266,16грн пені та 2768,10грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 13.03.2020.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко