номер провадження справи 15/55/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.03.2020 Справа № 908/717/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Беверідж Трейдінг Компані" про забезпечення позову

у справі № 908/717/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Беверідж Трейдінг Компані", 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська, буд. 6-В

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Азоврітейл", 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, кім. 207

про стягнення коштів

без виклику представників сторін

Суть спору:

До господарського суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Беверідж Трейдінг Компані", Київська обл., м. Вишневе до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Азоврітейл" м. Запоріжжя про стягнення коштів за договором про переведення боргу (заміну сторони в зобов`язанні) № 26/09/21 від 20.09.2019 в сумі 4 972 364,30 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 908/717/20 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 18.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/717/20, присвоєно справі номер провадження 15/55/20. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 14.04.2020 об 11 год. 30 хв.

Разом із матеріалами позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Беверідж Трейдінг Компані", Київська область, м. Вишневе подано заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно - об`єкти нерухомості, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Азоврітейл» (ідентифікаційний код юридичної особи , юридична адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 25, кімната 207), а саме:

торговельний комплекс за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, будинок 85а, загальною площею 956,4 кв.м., що належить на підставі договору купівлі-продажу ВКТ №566006, реєстраційний номер 2444 від 29.09.2008, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу (реєстраційний номер 21062771);

нежитлове приміщення - телеательє з підвалом за адресою: Харківська область, Балаклійський р-н, м. Балаклія, вулиця Леніна, 84, загальною площею 553,0 кв.м., що належить на підставі договору купівлі-продажу № 1005 від 04.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу (реєстраційний номер 14738264);

нежитлову будівлю за адресою: Дніпропетровська область, м . Кривий Ріг, вул. Сахарова, будинок 17 а, загальною площею 1234 кв.м., що належить на підставі договору купівлі - продажу ВМР № 00449, ВМР № 004496 від 02.03.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 398 (реєстраційний номер 14372483);

нежитлову будівлю, літ. «А-1», площею 600,5 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Другої П`ятирічки, 4-А, що належить на підставі договору купівлі - продажу № 1525 від 18.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького МНО (реєстраційний номер 8041840).

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадках невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як передбачає ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що при підготовці до подання позовної заяви та здійснення моніторингу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено, що з моменту коли було здійснено перерахування грошових коштів від ТОВ "Азоврітейл" в рахунок виконання своїх зобов`язань за договором про переведення боргу (заміну сторони в зобов`язанні) № 26/09/21 від 20.09.2019 кількість об`єктів нерухомості відповідача зменшилась. Позивач вважає, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову відповідачем буде вжито заходів щодо подальшої реалізації об`єктів нерухомості, що може призвести до неможливості виконання судового рішення.

Згідно з ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивачем жодних доказів на підтвердження викладених у своїй заяві про забезпечення позову обставин не надано, самі лише посилання позивача, виходячи із власних нічим не підтверджених припущень (передбачень, прогнозів) на існуючу, на його думку, реальну загрозу, без надання відповідних доказів, не є достатньою підставою для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Також слід зазначити, що вжиття передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Беверідж Трейдінг Компані" про забезпечення позову у справі № 908/717/20 - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили (ст. ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно з ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 18.03.2020.

Суддя І. С. Горохов