РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2020Справа № 910/15000/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Вегера А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Трейд Ресурс»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 525 080, 76 грн.,

Представники учасників справи:

від позивача: Савчук П.К. за ордером серії АС № 1002281 від 19.11.2018 р.;

від відповідача: Оніщук О.В. за ордером серії АА № 1003404 від 18.11.2019 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вог Трейд Ресурс" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 525 080,76 грн штрафу у зв`язку з порушенням термінів доставки вантажу відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України.

Заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснив перевезення вантажу позивача з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, що є підставою для нарахування штрафу згідно з пунктом 116 Статуту залізниць України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.11.2019 року.

18.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки при здійсненні розрахунку суми штрафу позивачем не взято до уваги ті обставини, які надають право відповідачу на збільшення терміну доставки вантажів про які є відмітка в графі 49 залізничних накладних про збільшення терміну доставки з незалежних від залізниці причин. Окрім того, відповідач просить суд вирішити питання про зменшення розміру неустойки у зв`язку з тим, що відсутні негативні наслідки для позивача, а також про те, що зобов`язання на завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, неспіврозмірність штрафу нарахованого позивачем наслідкам завданого порушення.

У підготовчому засіданні 19.11.2019 року представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

26.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якої він заперечує складання Актів загальної форми у зв`язку з відсутністю підстав визначених п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу.

05.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані доповнення до відзиву на позов.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.12.2019 відповідно до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 21.01.2020 року.

20.01.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано доповнення до відповіді на відзив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/15000/19 до судового розгляду по суті на 11.02.2020 року.

У судовому засіданні 11.02.2020 року оголошено перерву до 03.03.2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні 03.03.2020 року заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.03.2020 року проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 03.03.2020 судом у відповідності до ч. 6 ст. 233, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалі справи, у період з 14.04.2019 по 16.07.2019 на адресу позивача відповідач здійснив перевезення вантажу (бензин моторний), що оформлено залізничними накладними №№ 44298289, 44443406, 44643823, 44660488, 43283464, 44720910, 44944734, 43030295, 43107135, 43152586, 33915281, 34088500, 44644631, 43283514, 44760973, 44936151, 43030402, 43152545, 43003227, 43077262, 33674326, 34059857, 34199489, 33194796, 33921198, 44644656, 44935781, 44353027, 43030345, 44944767, 43172048, 44643856, 44944627, 43171958, 43003276, 44644649, 43003342, 43003359.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем порушено терміни доставки вантажів за вказаними накладними, визначені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 525 080, 76 грн. штрафу на підставі ст. 116 Статуту залізниць України.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що позивач невірно розрахував строк доставки вантажу, оскільки у деяких накладних в графі 49 містить відмітку про складання Актів загальної форми щодо збільшення терміну доставки вантажу з незалежних від залізниці причин. Крім того, відповідач просив суд зменшити розмір штрафу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини 2 статті 11 ЦК України вбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір перевезення (стаття 908 ЦК України).

Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Водночас, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, правилами, що видаються відповідно до них (частина 2 статті 908 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України, перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

В силу ст. 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Аналіз приписів частин 1, 2 статті 307 ГК України дозволяє дійти висновку, що правовідносини щодо організації перевезення вантажу, які виникають між суб`єктами господарювання, опосередковуються укладенням договору перевезення вантажу, за яким одна сторона (перевізник) зобов`язуєтеся доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату; договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі, факт укладення такого господарського договору підтверджується складенням перевізного документа відповідно до вимог законодавства.

Положеннями частини 5 статті 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами.

Так, частиною 1 статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за затримання терміну доставки вантажів в межах, визначених Статутом залізниць України.

Отже, при здійсненні перевезень вантажів залізничним транспортом на підставі договорів перевезення, укладених із суб`єктами господарювання-замовниками, залізниця, як перевізник, несе відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань в порядку, визначеному Статутом залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, та відповідає перед контрагентами за допущені нею прострочення у доставці вантажів до станції призначення в порядку, визначеному транспортним статутом на залізниці.

Виходячи з приписів частини 1 статті 313 ГК України на залізницю, як перевізника, покладено обов`язок доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений Статутом залізниць, пунктом 41 якого визначено, що терміни доставки вантажів та правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються правилами, виходячи з технічних можливостей залізниці; обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Пунктами 1.2., 2.10. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила) передбачено, що термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата; вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 37 Правил видачі вантажів визначено, що факт неприбуття вантажу в установлений термін доставки станція (залізниця) зобов`язана засвідчити на пред`явленій одержувачем накладній, оформленій у паперовому вигляді, з проставленням календарного штемпеля станції призначення.

Отже, законодавцем врегульовано терміни доставки вантажів залізницею, виходячи із технічних можливостей залізниці у їх доставці та відстані слідування вантажу від станції відправлення до станції призначення, за яку обчислюється провізна плата.

Прострочення залізниці у доставці вантажу до станції призначення має наслідком застосування до неї відповідальності у вигляді штрафу, що стягується на користь одержувача у розмірі, передбаченому пунктом 116 Статуту залізниць, і розраховується у відсотковому співвідношенні до суми провізної плати, що підлягає сплаті за перевезення простроченого у доставці вантажу з урахуванням кількості діб затримки.

Згідно з "Загальними положеннями" Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Частинами 1, 2, 5 пункту 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Як було встановлено вище, у період з 14.04.2019 по 16.07.2019 на адресу позивача відповідач здійснив перевезення вантажу (бензин моторний), що оформлено залізничними накладними №№ 44298289, 44443406, 44643823, 44660488, 43283464, 44720910, 44944734, 43030295, 43107135, 43152586, 33915281, 34088500, 44644631, 43283514, 44760973, 44936151, 43030402, 43152545, 43003227, 43077262, 33674326, 34059857, 34199489, 33194796, 33921198, 44644656, 44935781, 44353027, 43030345, 44944767, 43172048, 44643856, 44944627, 43171958, 43003276, 44644649, 43003342, 43003359.

Відповідно до пункту 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Згідно з п. 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил).

Відповідно до п. 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/420/2012 від 04.04.2012, нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж Відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач просить суд стягнути з Відповідача штраф за прострочення доставки вантажу у розмірі 525 080, 76 грн.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву відповідач зазначає, що позивач безпідставно не врахував при розрахунку штрафу Акти загальної форми, які зазначені в графі № 49 накладних №№ 33915281, 34088500, 43003359, 43030295, 43030345, 43107135, 43152586, 43171958, 43172048, 43283464, 43283514, 44443406, 44643823, 44643856, 44644631, 44644649, 44644656, 44660488, 44720910, 44760973, 44944734 щодо збільшення терміну доставки вантажів з незалежних від залізниці причин згідно п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів.

Згідно з п. 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються: на одну добу: на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу; у разі переадресування вантажів;

на 2 доби: у разі перевезення вантажів за участю поромної переправи; у разі перевантаження вантажу у вагони іншої ширини колії.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил).

Так, Залізницею складено акт № 2632 від 29.06.2019 по станції Знам`янка про збільшення терміну доставки вантажу за накладною № 33915281 на дві доби, у зв`язку з чим термін доставки вантажу не прострочений і штраф не нараховується.

За Актом № 2977 від 10.07.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 2 доби за накладною № 34088500, у зв`язку з чим термін доставки вантажу не прострочений і штраф не нараховується.

За Актом № 2509 від 26.06.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 2 доби за накладною № 43003359, у зв`язку з чим термін доставки вантажу прострочений на 2 дні і підлягає застосуванню штраф в розмірі 10% провізної плати, що складає 5798,88 грн.

За Актом № 223 від 28.06.2019 по станції Користівка збільшено термін доставки на 4 доби та за Актом № 2614 від 29.06.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 2 доби за накладною № 43030295, у зв`язку з чим термін доставки вантажу не прострочений і штраф не нараховується.

За Актом № 223 від 28.06.2019 по станції Користівка збільшено термін доставки на 4 доби та за Актом № 2680 від 28.06.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 3 доби за накладною № 43030345, у зв`язку з чим термін доставки вантажу не прострочений і штраф не нараховується.

За Актом № 2753 від 03.07.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 3 доби за накладною № 43107135, у зв`язку з чим термін доставки вантажу не прострочений і штраф не нараховується.

За Актом № 2885 від 07.07.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 3 доби за накладною № 43152586, у зв`язку з чим термін доставки вантажу не прострочений і штраф не нараховується.

За Актом № 2956 від 09.07.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 3 доби за накладною № 43171958, у зв`язку з чим термін доставки вантажу не прострочений і штраф не нараховується.

За Актом № 2956 від 09.07.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 3 доби за накладною № 43172048, у зв`язку з чим термін доставки вантажу не прострочений і штраф не нараховується.

За Актом № 3360 від 22.07.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 3 доби за накладною № 43283464, у зв`язку з чим термін доставки вантажу прострочений на 2 дні і підлягає застосуванню штраф в розмірі 10% провізної плати, що складає 3507,58 грн.

За Актом № 3361 від 22.07.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 2 доби за накладною № 43283514, у зв`язку з чим термін доставки вантажу прострочений на 2 дні і підлягає застосуванню штраф в розмірі 10% провізної плати, що складає 6067,38 грн.

За Актом № 255 від 01.05.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 3 доби за накладною № 44443406, у зв`язку з чим термін доставки вантажу не прострочений і штраф не нараховується.

За Актом № 655 від 23.05.2019 по станції Користівка збільшено термін доставки на 3 доби та за Актом № 1708 від 25.05.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 2 доби за накладною № 44643856, у зв`язку з чим термін доставки вантажу прострочений на 2 дні і підлягає застосуванню штраф в розмірі 10% провізної плати, що складає 2826,23 грн.

За Актом № 655 від 23.05.2019 по станції Користівка збільшено термін доставки на 3 доби за накладною № 44644631, у зв`язку з чим термін доставки вантажу прострочений на 2 дні і підлягає застосуванню штраф в розмірі 10% провізної плати, що складає 3033,69 грн.

За Актом № 655 від 23.05.2019 по станції Користівка збільшено термін доставки на 3 доби та за Актом № 1708 від 25.05.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 2 доби за накладною № 44644649, у зв`язку з чим термін доставки вантажу прострочений на 2 дні і підлягає застосуванню штраф в розмірі 10% провізної плати, що складає 3854,62 грн.

За Актом № 1597 від 21.05.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 2 доби за накладною № 44660488, у зв`язку з чим термін доставки вантажу прострочений на 3 дні і підлягає застосуванню штраф в розмірі 20% провізної плати, що складає 6446,36 грн.

За Актом № 1736 від 26.05.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 2 доби за накладною № 44720910, у зв`язку з чим термін доставки вантажу прострочений на 3 дні і підлягає застосуванню штраф в розмірі 20% провізної плати, що складає 6762,36 грн.

За Актом № 1896 від 31.05.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 2 доби за накладною № 44760973, у зв`язку з чим термін доставки вантажу не прострочений і штраф не нараховується.

За Актом № 2278 від 18.06.2019 по станції Знам`янка збільшено термін доставки на 2 доби за накладною № 44944734, у зв`язку з чим термін доставки вантажу прострочений на 2 дні і підлягає застосуванню штраф в розмірі 10% провізної плати, що складає 3001,98 грн.

Всього за розрахунком Залізниці можливим є нарахування штрафу в розмірі 335 119, 25 грн. за прострочення доставки вантажу.

Суд, перевіривши розрахунок позивача про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу та контррозрахунок відповідача, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими на суму в розмірі 335 119, 25 грн., оскільки відповідач не спростував порушення ст. 313 Господарського кодексу України, ст. 22 Статуту залізниць України в частині дотримання термінів перевезення вантажу, а позивач не врахував при визначенні терміну прострочення складені Залізницею Акти загальної форми про збільшення терміну доставки.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача про відсутність підстав для складання Актів загальної форми у зв`язку з відсутністю обставин, що передбачені пунктом 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.3. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, у разі складання акта в графі 49 "Відмітки залізниці" зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено (наприклад, "про нестачу ________ місць", "про нестачу маси _________ кг", "про відсутність пломб" тощо).

З урахуванням зазначеного належить відхилити посилання позивача на те, що відповідачем не доведено існування обставин, які передбачені абз. 2 п. 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажу, оскільки у графі 49 накладних зазначені відповідні номери та дати актів, вказано конкретні терміни, на які збільшується доставка, тобто відмітки зроблено відповідно до вимог п. 4.3. Правил оформлення перевізних документів.

Зміст загальних актів про продовження термінів доставки вантажу містять вказівку на причину збільшення термінів доставки вантажу. Так, причиною тимчасової перерви в перевезенні не з вини Залізниці є затримка вантажів та вагонів вантажовласником, на які введені та діють конвекційні заборони, наявність яких впливає на переробну спроможність станції та розміри руху.

Тобто, для складання Актів загальної форми стала передбачена пунктом 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу підстава - тимчасова перерва в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці, у зв`язку з чим належить відхилити посилання позивача на те, що відповідачем не доведено існування відповідних обставин, з якими пов`язане збільшення терміну доставки.

Під час розгляду справи, відповідач заявив про зменшення розміру штрафних санкцій на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 № 6-100цс14.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

Оцінюючи наявні матеріали справи, доводи відповідача, суд зазначає про відсутність будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст. ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, а тому заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зменшення розміру штрафних санкцій на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем ст. 313 Господарського кодексу України, ст. 22 Статуту залізниць України, відсутність підстав для звільнення від заявленого до стягнення штрафу, часткове спростування позовних вимог, а відтак про часткове задоволення позову в сумі 335 119, 25 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеній частині позову.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Трейд Ресурс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 525 080, 76 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вог Трейд Ресурс" (43010, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38; ) штраф у розмірі 335 119 (триста тридцять п`ять тисяч сто дев`ятнадцять) грн. 25 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 5 026 грн (п`ять тисяч двадцять шість) грн. 79 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Відповідно до підпункту 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 13.03.2020 року.

Суддя В.С. Ломака