ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 906/310/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Малашенкової Т.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення господарського суду Житомирської області від 13.09.2019 (суддя Кравець С.Г.)

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.12.2019 (колегія суддів: Розізнана І.В. (головуючий), Грязнов В.В., Бучинська Г.Б.)

зі справи № 906/310/19

за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Златос-Груп» (далі - Товариство),

фізичної особи ОСОБА_1 (далі - фізична особа ОСОБА_1 )

про стягнення 324 161,18 грн.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Банк звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства та фізичної особи ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором від 31.05.2018 за послугою «Кредит КУБ», яка виникла станом на 08.01.2019 у загальному розмірі 324 161,18 грн., що складається з: 266 471,54 грн. - заборгованості за кредитом (з яких заборгованість у розмірі 141 471,54 грн. є простроченою), 14 126,07 грн. - заборгованості з відсотків, 30 000,00 грн. - заборгованості з комісії, 13 563,57 грн. - заборгованість з пені.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Товариством строків оплати чергових щомісячних платежів за договором від 31.05.2018 за послугою «Кредит КУБ», у зв`язку з чим позивач набув право на стягнення заборгованості солідарно з Товариства та фізичної особи ОСОБА_1 як з поручителя за договором поруки від 31.05.2018 № POR655, у тому числа, право вимоги дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Житомирської області від 13.09.2019 зі справи № 906/310/19 позов задоволено частково; стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 141 471,54 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 14 126,07 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом, 13 563, 57 грн. -пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором від 31.05.2018 за послугою «Кредит КУБ», 30 000,00 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом, 2987,42 грн. витрат зі сплати судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.12.2019 зі справи апеляційну скаргу Банка на рішення місцевого господарського суду залишено без задоволення; апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 задоволено; рішення місцевого господарського суду скасоване в частині задоволення позову до фізичної особи ОСОБА_1 . У цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову до фізичної особи ОСОБА_1 . У решті рішення місцевого господарського суду залишено без змін. Стягнуто з Банка на користь фізичної особи ОСОБА_1 4481,13 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Банк, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції: постанову суду апеляційної інстанції зі справи скасувати, рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог Банка скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог Банка в повному обсязі.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Скаржник, з посиланням на приписи статей 1048, 1049, 1050 та 1054 Цивільного кодексу України зазначає про те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог, не врахувавши при цьому, що поверненню на користь позивача підлягає сума коштів за кредитом в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості з фізичної особи ОСОБА_1 , допустивши грубе порушення норм цивільного права, невірно застосувавши норми права, оскільки не врахував того, що факт підписання договору поруки електронно-цифровим підписом фізичної особи ОСОБА_1 як директором Товариства не має юридичного значення, так як фізична особа ОСОБА_1 та директор Товариства - одна й та ж сама особа.

Доводи інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

31.05.2018 Банком та Товариством укладено договір, шляхом приєднання Товариства до публічної оферти через підписання Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ». Анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «КУБ» підписана Товариством шляхом накладання електронного цифрового підпису юридичної особи (в особі її керівника ОСОБА_1 )

Заява від 31.05.2018 про приєднання до Умов та Правил надання послуг «КУБ» містить такі умови: вид кредиту - строковий договір, розмір кредиту - 300 000,00 грн., строк кредиту - 12 місяців з дати видачі коштів клієнту; проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту.

На підставі укладеного договору позивач 04.06.2018 перерахував Товариству кошти в сумі 300 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку Товариства.

У пункті 1.5 Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ» визначено порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку 1 до цієї Заяви та доступний Клієнту у системі «Приват24 для бізнесу», в якому, зокрема, визначено, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в пункті 1.5 цієї Заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% в місяць від суми заборгованості. При цьому, сплачується неустойка в розмірі і згідно з розділом 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг. Укладання кредитного договору здійснюється в порядку, визначеному розділом 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг (пункт 1.6. Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ»).

Згідно із Заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ» позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті Банка http://privatbank.ua.

За умовами підпункту 3.2.8.1 пункту 3.2.8 Умов та Правил надання послуги «КУБ» передбачено, що Банк, за наявності вільних грошових коштів, зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг «КУБ», а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі Папка24, або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення кредитного договору.

Кредит також може надаватися шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари і послуги, придбані клієнтом через Інтернет-платформу ПриватМаркет (https://privatmarket.ua).

Повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених в заяві (підпункт 3.2.8.3.1 пункту 3.2.8 Умов та Правил надання послуги «КУБ»).

За умовами підпункту 3.2.8.3.1 пункту 3.2.8 Умов та Правил надання послуги «КУБ» передбачено, що клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи із 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, Банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-клієнт-банк, sms - повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Відповідно до підпункту 3.2.8.3.2 пункту 3.2.8 Умов та Правил надання послуги «КУБ», за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно з графіком, які визначені в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у термін, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з підпунктом 3.2.8.6.2 пункту 3.2.8 Умов і Правил).

При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банка, передбаченого підпунктом 3.2.8.3.1 пункту 3.2.8, клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (підпункт 3.2.8.3.3 пункту 3.2.8 Умов та Правил).

Згідно з підпунктом 3.2.8.4 пункту 3.2.8 Умов та Правил надання послуги «КУБ», Банк зобов`язався надати клієнту кредит за умови погодження можливості надання кредиту у відповідності до внутрішньобанківських методик оцінки фінансового стану та методик оцінки ризиків з подальшим перерахуванням коштів відповідно до Заявки на поточний рахунок клієнта або шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Клієнт зобов`язався, зокрема: використовувати кредит на цілі, зазначені в підпункті 3.2.8.1 підпункту 3.2.8 (підпункт 3.2.8.5.1 пункту 3.2.8 Умов та Правил); оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з підпунктом 3.2.8.3.2 пункту 3.2.8 Умов та Правил) (підпункт 3.2.8.5.2 пункту 3.2.8 Умов та Правил); сплатити Банку комісію згідно з підпунктами 3.2.8.6.5, 3.2.8.5.7 пункту 3.2.8 (підпункт 3.2.8.5.5 пункту 3.2.8 Умов та Правил).

Відповідно до підпункту 3.2.8.9 пункту 3.2.8 Умов та Правил надання послуги «КУБ» передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з підпунктами 3.2.8.1., 3.2.8.3 пункту 3.2.8 цього Договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в підпункті 3.2.8.3.2 пункту 3.2.8.

Нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (підпункт 3.2.8.9.7 пункту 3.2.8 Умов та Правил надання послуги «КУБ»).

Згідно з підпунктом 3.2.8.9.2 пункту 3.2.8 Умов та Правил надання послуги «КУБ» сплата процентів за користування кредитом здійснюється у дати платежів, що вказані у Заяві.

Розрахунок і нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється в терміни, визначені в Заяві, кожного наступного місяця з дати списання коштів з позикового рахунку і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості по кредиту. Розрахунок відсотків у вигляді щомісячної комісії проводиться Банком на наступний день після отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу, а нарахування відсотків у вигляді щомісячної комісії проводиться Банком в день погашення чергової частини боргу або в дату погашення клієнтом заборгованості до такого дня (підпункт 3.2.8.9.6 пункту 3.2.8 Умов та Правил надання послуги «КУБ»).

За умовами підпункту 3.2.8.9.6 пункту 3.2.8 Умов та Правил передбачено, що розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу.

Згідно з підпунктом 3.2.8.10.7 пункту 3.2.8 Умов та Правил надання послуги «КУБ» надання послуги здійснюється з моменту підписання клієнтом Заяви на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Строк дії Договору - до повного виконання клієнтом зобов`язань в межах Послуги.

На підтвердження забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором від 31.05.2018, позивачем надано договір поруки № РОR655, який, за твердженням Банка, укладений ним з фізичною особою ОСОБА_1 як з поручителем, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством як боржником зобов`язань за угодами - приєднаннями до: 1.1.1 розділу 3.2.8 «Кредит КУБ» Умов та Правил надання банківський послуг.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що за умовами Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ» сторони визначили графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, а саме щомісячно рівними частинами в сумі 25 000,00 грн. (сума кредиту) та в сумі 6 000,00 грн. (сума процентів), починаючи з 04.06.2018 по 04.06.2019 (дата видачі кредиту - 04.06.2018).

Враховуючи умови пунктів 1.3, 1.5 Заяви про приєднання до Умов та Правил остаточна дата повернення кредиту - 04.06.2019.

Станом на 08.01.2019 Товариство мало сплатити суму кредиту в розмірі 175 000,00 грн., строк сплати якої, згідно з погодженими у договорі умовами, настав.

Товариством здійснено оплату кредитних коштів частково, на суму 33 528,46 грн., зокрема, ним сплачено позивачу 31.07.2018 - 25 000,00 грн. та 04.08.2018 - 8528,46 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунків Товариства.

У зв`язку з наявністю у Товариства кредитної заборгованості, Банк звернувся з даним позовом до суду про солідарне стягнення з Товариства та фізичної особи ОСОБА_1 , як з поручителя простроченої кредитної заборгованості, а також заборгованості з відсотків, комісії, пені та дострокове повернення кредиту.

4. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Цивільний кодекс України (далі - ЦК України):

стаття 15:

- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання;

- кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства;

частини перша та друга статті 16:

- кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу;

- способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб;

- суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках;

частина перша статті 509:

- зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку;

стаття 525:

- одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

стаття 610:

- порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

частини перша та друга статті 633:

- публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо);

- умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги;

частина перша статті 634:

- договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору;

частини перша, друга статті 1049:

- позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором;

- якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором;

стаття 1050:

- якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу;

- якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу;

частини перша, друга статті 1054:

- за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти;

- до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг»:

стаття 5:

- електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа;

- склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством;

- електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму;

- візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною;

стаття 6:

- для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис;

- накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа;

- відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги»;

- використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах;

стаття 7:

- оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги»;

- у разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа;

- якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу;

- оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії;

- електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом;

- копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Закон України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин):

стаття 1:

- електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа;

підписувач - особа, яка на законних підставах володіє особистим ключем та від свого імені або за дорученням особи, яку вона представляє, накладає електронний цифровий підпис під час створення електронного документа;

стаття 4:

- електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів;

- електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):

частина перша статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

частина перша статті 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

стаття 77:

- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша);

стаття 79 (в редакції, чинній до 16.11.2019):

- достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування;

- питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання;

стаття 79 (в редакції, чинній після 16.11.2019):

- наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування;

- питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

стаття 86 (в редакції, чинній до 16.11.2019):

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

стаття 86 (в редакції, чинній після 16.11.2019):

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

ГПК України (в редакції, яка діяла на момент подання касаційної скарги):

частини перша та друга статті 300:

- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;

пункт 3 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

стаття 311:

- підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права;

- порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення;

- неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню;

- зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів

Спір у справі стосується наявності або відсутності підстав для задоволення позову про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором від 31.05.2018 за послугою «Кредит КУБ», яка виникла станом на 08.01.2019 у загальному розмірі 324 161,18 грн., що складається з: 266 471,54 грн. - заборгованості за кредитом (з яких заборгованість у розмірі 141 471,54 грн. є простроченою), 14 126,07 грн. - заборгованості з відсотків, 30 000,00 грн. - заборгованості з комісії, 13 563,57 грн. - заборгованість з пені.

Судові рішення попередніх інстанцій оскаржуються Банком в частині відмови судами попередніх інстанцій у задоволенні позовних вимог про стягнення 125 000,00 грн. заборгованості за кредитом та відмови судом апеляційної інстанції у задоволенні позовних вимог Банка до фізичної особи ОСОБА_1 як до солідарного боржника.

В частині, в якій судами попередніх інстанцій позовні вимоги Банка задоволені, судові рішення попередніх інстанцій жодною із сторін спору не оскаржуються.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 зі справи № 910/4994/18).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, укладений Банком та Товариством у справі договір є змішаним за своєю правовою природою, оскільки містить як елементи договору банківського рахунку, так і кредитного договору. Умови та Правила надання послуги «КУБ» є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався, зокрема, на те, що у Банка виникло право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань за кредитом більше як на 90 днів.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення всієї суми кредитної заборгованості у розмірі 125 000,00 грн., суди попередніх інстанцій виходили з відсутності як доказів надіслання Товариству повідомлення з вимогою про дострокове повернення у повному обсязі суми кредиту, так і доказів інформування Банком Товариства про своє рішення щодо необхідності дострокового погашення кредиту встановленими засобами електронного зв`язку Банка та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-клієнт-банк, sms - повідомлення або інших).

Проте, Касаційний господарський суд з такими висновками місцевого та апеляційного господарських судів погодитися не може, з огляду на неправильне застосування названими судовими інстанціями приписів частини другої статті 1050 ЦК України.

Так, як унормовано статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Під час касаційного перегляду Верховний Суд, враховуючи статус Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою України, якій забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, та беручи до уваги, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (стаття 36 та частина шоста статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), звертається до правової позиції, яка висловлена послідовно у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 27.12.2018 зі справи № 127/8837/16-ц, від 25.04.2019 зі справи № 175/1387/16-ц, від 22.05.2019 зі справи № 569/2609/15-ц, від 13.11.2019 зі справи № 2-2550/09 про таке.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 зазначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Таким чином, позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку частини другої статті 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і звернення до суду.

Позивач скористався своїм правом вимоги дострокового повернення частини позики, що залишилася, шляхом звернення з відповідним позовом до суду.

Неправильне застосування судами попередніх інстанцій приписів частини другої статті 1050 ЦК України призвело до безпідставної відмови у задоволенні вимоги позивача про дострокове повернення частини позики, що залишилася у розмірі 125 000,00 грн., про що обґрунтовано зазначає у касаційній скарзі й скаржник.

Враховуючи викладене, судові акти попередніх інстанцій у зазначеній частині слід скасувати з ухваленням нового рішення у скасованій частині про задоволення позову.

Що ж стосується питання солідарного стягнення заборгованості з Товариства та фізичної особи ОСОБА_1 , Касаційний господарський суд зазначає таке.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Анкета-заявка про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ» та договір поруки підписані електронно - цифровим підписом ОСОБА_1 як керівником Товариства (перевірка підпису договору поруки здійснена на офіційному інформаційному ресурсі acskidd.gov.ua Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг Інформаційно-довідкового департаменту ДПС).

Електронний цифровий підпис - це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» в редакції, чинній станом на час підписання договорів).

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі (стаття 4 названого Закону у тій же редакції).

Наказом Інформаційно-довідкового департаменту ДФС від 29.06.2017 № 88 «Про затвердження форм реєстраційних документів для отримання послуг електронного цифрового підпису» (в редакції, чинній на момент укладення договорів) затверджено форми реєстраційних документів для отримання послуг електронного цифрового підпису, зокрема, реєстраційну картку для юридичної особи та реєстраційну картку для фізичної особи/фізичної особи - підприємця.

Враховуючи те, що факт підписання договору поруки № РОR655 ОСОБА_1 саме як фізичною особою, а не як керівником Товариства, не знайшов свого підтвердження, що свідчить про відсутність волевиявлення фізичної особи ОСОБА_1 на укладення договору поруки, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не набув права вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 як до солідарного боржника щодо погашення заборгованості за договором від 31.05.2018 за послугою «Кредит КУБ».

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункт 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Банка слід задовольнити частково, рішення та постанову судів попередніх інстанцій - скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги Банка до Товариства про дострокове повернення частини позики, що залишилася у розмірі 125 000,00 грн., та ухвалити нове рішення у скасованій частині про задоволення позову.

Судові витрати

У зв`язку з тим, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, судові рішення попередніх інстанцій скасуванню в частині відмови у задоволенні вимоги Банка до Товариства про дострокове повернення частини позики, що залишилася у розмірі 125 000,00 грн., з ухваленням у відповідній частині нового рішення про задоволення позову, судові витрати з касаційної скарги підлягають стягненню з Товариства на користь Банка пропорційно розміру задоволених вимог.

Також підлягає зміні здійснений судами попередніх інстанцій розподіл судових витрат у відповідній частині (з позовної заяви та з апеляційної скарги).

Керуючись статтями 129, 300, 308, 311, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 13.09.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.12.2019 зі справи № 906/310/19 скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Златос-Груп» на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 125 000,00 грн. заборгованості за кредитом.

3. У скасованій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Златос-Груп» на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 125 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 1875,00 грн. судового збору з позовної заяви, 2812,50 грн. судового збору з апеляційної скарги.

5. У решті постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.12.2019 зі справи № 906/310/19 залишити без змін.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Златос-Груп» на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 3750,00 грн. судового збору з касаційної скарги.

7. Доручити господарському суду Житомирської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова