УХВАЛА

16 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 913/410/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Багай Н.О., Дроботової Т.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2020

та рішення Господарського суду Луганської області від 18.11.2019

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа",

про стягнення 70 768 838,39 грн,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 (повний текст складено 23.01.2020) та рішення Господарського суду Луганської області від 18.11.2019 у справі № 913/410/19, подана разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження через апеляційний господарський суд 14.02.2020.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ") у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 18.11.2019 у справі №913/410/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2020, позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основний борг в сумі 46 748 075,78 грн, 3% річних у сумі 3 361 059,84 грн, інфляційні втрати у сумі 13 062 293,57 грн; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У частині задоволення позову рішення суду мотивоване доведеністю та обґрунтованістю вимог, а в частині відмови - неправомірністю нарахування пені у період дії мораторію на нарахування та стягнення пені, інших штрафних санкцій, встановленого приписами частини другої статті 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси". Одночасно судами відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 3 % та інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості в розмірі 7 000 000,00 грн, яка була погашена на виконання постанови Кабінету міністрів України від 04.03.2002 № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", у зв`язку зі зміною на її підставі порядку розрахунків за поставлений природний газ, передбачено умовами договору.

У касаційній скарзі Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як на підставу її подання, посилається на неврахування господарськими судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо відсутності підстав для застосування норм частини другої статті 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси", до аналогічних правовідносин, викладених у постанові від 16.10.2018 у справі №913/65/18, а також висновків Верховного Суду щодо відсутності підстав для застосування Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 N 256, до аналогічних правовідносин, викладених в постанові від 22.11.2019 у справі № 916/2286/18.

Крім того, положеннями статті 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 (повний текст складено 23.01.2020), тобто останнім днем подання касаційної скарги є 12.02.2020.

Зазначена постанова апеляційного господарського суду була вручена скаржнику 30.01.2020, що підтверджується копією конверту поштового відправлення та даними сайту "Укрпошти" за штриховими ідентифікаторами поштового відправлення №430.

Таким чином, оскільки касаційну скаргу заявником подано 14.02.2020, тобто у межах двадцятиденного строку із дня вручення заявнику повного тексту оскаржуваного судового рішення, колегія суддів визнає клопотання скаржника про поновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обґрунтування скаржником підстави касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, 294, 295 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" строк на касаційне оскарження.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 та рішення Господарського суду Луганської області від 18.11.2019 у справі № 913/410/19.

3. Здійснити розгляд справи у судовому засіданні 16 квітня 2020 року о 12:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 202.

4. Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 09.04.2020. Разом із відзивом слід надати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Участь у судовому засіданні представників учасників справи є необов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Зуєв

Судді Н.О. Багай

Т.Б. Дроботова