ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020м. ДніпроСправа № 904/5189/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Виконавчого комітету Вознесенської міської ради, м. Вознесенськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 21 500,00грн., пені у розмірі 18 861,68грн. за договором поставки № 144 від 14.12.2019

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Виконавчий комітет Вознесенської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 21 500,00грн., пені у розмірі 18 861,68грн. за договором поставки № 144 від 14.12.2019.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позову.

14.12.2016 між Виконавчим комітетом Вознесенської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС» укладено Договір поставки № 144 від 14 грудня 2016.

Відповідно до пункту 1 Договору постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність товари, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар (пальне А-95 у кількості 1000 літрів за ціною 21,50 грн. на загальну суму 21 500,00 грн.), згідно специфікації.

Позивач вказує, що виконав покладені на нього Договором №144 від 14.12.2016 зобов`язання, а саме перерахував на розрахунковий рахунок суму у розмірі 21 500,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №481 від 16.12.2016.

В свою чергу відповідач не передав позивачу належний товар, за який було сплачено останнім кошти, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з претензіями про поставку товару чи повернення коштів, відправляючи їх рекомендованими листами з повідомленням про вручення (лист № 106-01/06/37 від 23.05.2017; претензія № 1650/01-02/20 від 09.08.2019), але відповідей на них не отримав.

Отже, на думку Позивача, Відповідач не виконав належним чином умови Договору в частині поставки товару на умовах Договору у встановлені строки та не виконав своє зобов`язання щодо поставки товару на вимоги позивача. Також, Відповідач протягом усього часу з моменту укладення Договору не повернув кошти за непоставлений Товар.

Також, на підставі пунктів 7.1, 7.2 Договору позивачем було нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення в сумі 18 861,68 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2019 позовну заяву залишено без руху.

09.12.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 11.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 10.01.2019.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 ухвалено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи почати спочатку. Призначено підготовче засідання по справі на 24.02.2020.

24.02.2020 повноважний представник позивача в підготовче судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивач надав для долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судове засідання не з`явився. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 12.03.2020.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2020 здійснено розгляд справи по суті. Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" (далі - Постачальник) та Виконавчим комітетом Вознесенської міської ради (далі - Покупець) укладено договір поставки № 144.

Відповідно до пункту 1.1. Договору постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товари, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар.

Найменування Товару (пальне А-95) згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. (пункт 1.2. Договору).

Пунктом 1.5. Договору сторони погодили, що відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання Товару згідно умов Договору. (пункт 2.1. Договору).

Загальна суму Договору складає 21 500,00грн., у тому числі ПДВ 3381,95грн. (пункт 3.2. Договору).

Умови оплати: оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день виписки рахунку та накладних на Товар. (пункт 4.1. Договір).

Відповідно до пункту 5.1. Договору строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).

У пункті 5.2.3. Договору сторонами узгоджено, що скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передавати Покупцю товар іншої марки чи в кількості, меншій, ніж зазначено в скретч-картці.

Умови постачання Товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на ньому. Постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов`язань за Договором у разі неотримання Покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на ньому (пункти 5.3., 5.4. Договору).

Згідно до пункту 10.2. Договору, даний договір діє до 31.12.2016.

На виконання умов Договору Позивач 16.12.2016 здійснив перерахування попередньої оплати в сумі 21 500,00 грн., що підтверджується залученою до матеріалів справи копією платіжного доручення № 481.

Звертаючись із даним позовом до суду позивач посилається на те, що незважаючи на його неодноразові звернення (претензія № 1650/01-02/20 від 09.08.2019, лист № 106-01/06/37 від 23.05.2017) відповідач не надав паливний товар та не повернув сплачені за вказаний товар грошові кошті, у зв`язку з чим відповідач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" попередню оплату в сумі 21 500,00грн., що перерахована на підставі платіжного доручення № 481 від 16.12.2016.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На час розгляду справи відповідачем не надано доказів виконання умов Договору.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом, передбаченим статтею 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. (ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів виконання умов договору у повному обсязі, або доказів повернення суми попередньої оплати у розмірі 21 500,00грн., чим порушено, приписи ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України щодо виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про належне виконання умов договору або повернення перерахованих грошових коштів у розмірі 21 500,00грн., які останнім залишено без відповіді. Доказів на спростування наведених вище позивачем обставин, на час розгляду справи відповідачем також не надано.

Враховуючи зазначене, Господарський суд вирішив, що позовні вимоги позивача щодо стягнення попередньої оплати у розмірі 21 500,00грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 18 861,68грн. за період 22.12.2016 по 30.09.2019 за Договором №144 від 14.12.2016, Господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).

Пунктом 7.2 Договору сторони передбачили, що за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

За умовами частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 547 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно приписів ч.ч. 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Господарський суд зазначає, що оскільки позивачем до матеріалів справи не надано скретч-картки, не можливо встановити строк поставки, у зв`язку з чим встановити дату з якої позивач набуває право на здійснення відповідних нарахувань пені є також неможливим.

За викладених обставин, Господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення пені у розмірі 18 861,68грн.

Відтак, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252, 254-259, п. 17.5 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Вознесенської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС" про стягнення заборгованості у розмірі 21 500,00грн., пені у розмірі 18 861,68грн. за договором поставки № 144 від 14.12.2019 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС" (49051, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 40-А, ) на користь Виконавчого комітету Вознесенської міської ради (56500, м. Вознесенськ, площа Центральна, 1, ) основну заборгованість у розмірі 21 500,00грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп.), судовий збір у сумі 1 023,32 грн. (одна тисяча двадцять три грн. 32 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Виконавчий комітет Вознесенської міської ради (56500, м. Вознесенськ, площа Центральна, 1, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС" (49051, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 40-А, ).

Повний текст рішення підписано 16.03.2020.

Суддя Н.Е. Петренко