ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"11" березня 2020 р. Справа № 924/300/19

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Шершелюк Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Строй-Сервіс-999", с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області

до Теофіпольської селищної ради, смт. Теофіполь Теофіпольського району Хмельницької області

про: - визнання укладеним додаткового договору №2 до договору №47 від 23.05.2018р.;

- стягнення заборгованості з договором №47 від 23.05.2018р. у розмірі 695 052,25 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 02.05.2019р. відкрито провадження у справі №924/300/19 за позовом ПП "Строй-Сервіс-999" до Теофіпольської селищної ради про визнання укладеним Додаткового договору №2 до Договору №47 від 23.05.2018р. та стягнення заборгованості з договором №47 від 23.05.2018р. у розмірі 695052 грн. 25 коп.. Постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду області від 29.08.2019р. у справі №924/300/19 було затверджено мирову угоду від 28 серпня 2019 року, укладену між Приватним підприємством "Строй-Сервіс-999" та Теофіпольською селищною радою у редакції вказаній сторонами. Закрито провадження у справі №924/300/19.

11.11.2019р. постановою Північно-західного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 29.08.2019р. по справі №924/300/18 скасовано, а справу передано на розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.11.2019р. справу №924/300/19 передано на розгляд судді Крамару С.І. З огляду на викладене, ухвалою суду від 02.12.2019 року справу № 924/300/19 прийнято суддею до свого провадження.

Ухвалою від 15.01.2020 року судом відмовлено у клопотанні приватного підприємства «Строй-Сервіс-999», Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Сахнівці від 18.12.2019 року про призначення судової експертизи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що п.п. 3.4.4. п. 3.4. укладеного між сторонами договору №47 від 23.05.2018р. передбачено обов`язковий перегляд вартості робіт шляхом укладення додаткового договору у разі зростання на 15 і більше % ціни на будівельні матеріали, які необхідні для виконання робіт, щодо проведення капітального ремонту дорожнього покриття по вул.Франка, смт.Теофіполь, Теофіпольського району Хмельницької області. ПП „Строй-Сервіс-999 в межах строку дії договору (до 31.12.2018р.) направив Теофіпольській селищній раді лист від 28.12.2018р. №90 з додатковим договором за №2 від 28.12.2018р., відповідно до п. 1 якого та долучених до нього проектно-кошторисної та звітної документації, вартість виконаних робіт склала 1694131,25 грн., що вказує на перевищення вартості робіт на 695052,25 грн. (+58,97%). Не підписання з боку відповідача додаткового договору та несплата перевищення вартості робіт стала підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідач у відзиві від 17.05.2019р. №307 проти позову заперечує. Зазначає, що вартість виконаних робіт за договором №47 від 23.05.2018р. становила 999 079 грн., згідно проектно-кошторисної документації виготовленої ТОВ „Добробут-Проект, яка пройшла державну експертизу 11.08.2017р. Відповідач не заперечує факт виконання позивачем станом на 20.06.2018р. робіт по капітальному ремонту дорожнього покриття. При цьому, вказує, що на виконання умов договору №47 від 23.05.2018р. відповідачем згідно платіжних доручень №6 від 29.05.2018р. (аванс) та №12 від 09.07.2018р. було перераховано позивачу (підряднику) 998 079грн. (299723+698356). Повідомляє, що 02.10.2018р., на підставі дефектного акту, позивач підписав додаткову угоду №1 до договору №47 від 23.05.2018р. про зменшення вартості робіт на суму 1000 грн., а 04.10.2018р. селищною радою в системі ProZorro було зареєстровано звіт про виконання договору №47 від 23.05.2018р.

Таким чином відповідач зазначає, що жодних доповнень до договору не могло бути в силу його виконання. Тому селищною радою було відхилено пропозицію підрядника підписати договірну ціну на основі власно виготовленого локального кошторису на суму 1 694 131,25 грн. Наголошує, що під час сплати селищною радою авансу в розмірі 299723 грн. (29.05.2018р.), позивач не заявляв вимогу про збільшення попередньої оплати, у зв`язку із зростанням цін на будівельні матеріали, більш як на 15%. Не було заявлено відповідної вимоги і після проведеного ремонту після 20.06.2018р. При цьому, відповідач звертає увагу, що підрядник не надав жодних доказів на підтвердження того, що перед початком будівельних робіт, у травні 2018р. ціни на будівельні матеріали зросли більш як на 15% в порівнянні до цін, закладених в проектно-кошторисній документації. Відповідач вважає, що позивач шляхом укладення додаткового договору 28.12.2018р. намагався змінити ціну договору після його виконання, що суперечить ч. 3 ст. 632 ЦК України. Вважає, що заявлена вимога про стягнення 695052,25 грн. заборгованості за договором №47 від 23.05.2018р. не підтверджена жодними належними, допустимими і достовірними доказами, тому не підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка позивача та відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

23 травня 2018 року Теофіпольською селищною радою, як замовником, було укладено договір №47 із підрядником ПП «Строй-Сервіс-999» с.Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області на капітальний ремонт дорожнього полотна вулиці І.Франка, смт. Теофіполь.

За умовами п.2.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник, в межах Договірної ціни, виконує власними та залученими силами та засобами всі передбачені Договором роботи на об`єкті, забезпечує необхідну якість робіт у відповідності до БНіП та інших нормативних документів, здає їх в обумовлені строки замовнику з передачею всієї виконавчої документації, усуває зауваження приймальних комісій та дефекти, допущені з його вини, протягом гарантійного строку експлуатації Об`єкту, а замовник зобов`язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти та оплатити об`єкт.

Вартість виконання робіт за цим договором складає 999 079,00 грн., в тому числі ПДВ. (п.3.1 договору).

Вартість виконання робіт за цим договором визначена на підставі розрахунку кошторису, договірної ціни узгодженої сторонами і який є невід`ємною частиною цього договору, складеного відповідно до проектної документації та згідно з «Правилами визначення вартості будівництва) ДБН-Д.1.1.-1-2000)» та інших діючих нормативних документів. На виконання всіх робіт, що є предметом цього договору складається кошторис, у якому визначається їх вартість. Кошторис є невід`ємною частиною договору (п.3.2 договору, п.3.3. договору).

Пунктом 3.4. договору передбачено, що вартість робіт підлягає обов`язковому перегляду протягом дії договору шляхом укладення додаткового договору до цього договору, зокрема, у випадку якщо ціни на будівельні матеріали, які необхідні для виконання робіт згідно даного договору, зростають на п`ятнадцять і більше відсотків (п. п. 3.4.4.).

У разі якщо замовник відмовиться від виконання умов п. 3.4. цього договору, підрядник має право відмовитися від договору із обов`язковим відшкодування з боку замовника вартості фактично виконаних робіт (п. 3.5. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору замовник перераховує підряднику попередню оплату в розмірі 299723,00 грн., в тому числі ПДВ на виконання робіт в строк протягом трьох банківських днів з моменту підписання цього договору. Підрядник зобов`язується використати одержану попередню оплату на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій. Виробів протягом трьох місяців після одержання попередньої їх оплати.

Згідно з п. 4.3. договору оплату за виконані підрядником роботи замовник виконує щомісячно в строк протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) (далі акт) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) (далі довідка) та виконавчої документації.

Замовник виконує оплату підряднику за виконані роботи протягом 7-ми банківських днів з моменту підписання акту та довідки та здачі закінченого об`єкту (п. 4.5. договору).

Пунктом 8.6. договору передбачено, що підрядник має право залучати для виконання робіт за договором інші спеціалізовані будівельні організації (субпідрядників).

Відповідно до п. 18.1. договір вступає в силу після його підписання належним чином уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018р. Положення цього договору діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Договір підписаний представниками сторін, скріплений відтисками їхніх печаток.

29.05.2018р. відповідачем було здійснено попередню оплату в розмірі 299723,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6 від 29.05.2018р.

20.06.2018р. комісією для прийняття робіт по ремонту доріг та інших об`єктів комунальної власності Теофіпольської селищної ради було проведено обстеження виконаних робіт та встановлено, що підрядником здійснено асфальтування дорожнього покриття орієнтовною площею 2972,0 м.кв. За результатами обстеження складено акт обстеження виконаних робіт від 20.06.2018р.

Позивачем відповідно до умов договору №47 від 23.05.2018р. були виконані будівельні роботи по капітальному ремонту дорожнього покриття по вул.. франка в смт. Теофіполь загальною вартістю 998079,00 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2018р. від 09.07.2018р. та актом приймання виконаних робіт за липень 2018р. №1 від 09.07.2018р.

09.07.2019р. відповідачем було перераховано позивачу 698356,00 грн. за виконані будівельні роботи, що підтверджується платіжним дорученням №12 від 09.07.2018р.

02.10.2018р. між Теофіпольською селищною радою (замовник) та приватним підприємством „Строй-Сервіс-999 (виконавець) було підписано додаткову угоду №1 до договору від 23.05.2018р. №47, відповідно до якої сторони вирішили за взаємною згодою на підставі дефектного акту, зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва та договірної ціни внести зміни до розділу 3 п. 3.1. договору, в якому вартість виконаних робіт за договором визначено в сумі 998079,00 грн. Дана угода є невід`ємною частиною договору №47 від 23.05.2018р.

04.10.2018р. селищною радою в системі ProZorro було зареєстровано звіт про виконання договору №47 від 23.05.2018р. Вказано предмет закупівлі: капітальний ремонт дорожнього покриття дороги по вул. Франка в смт. Теофіполь, строк дії договору: 23.05.2018р. 31.12.2018р.; сума оплати за договором: 998079,00 грн. з ПДВ.

28.12.2018р. позивач направив відповідачу лист від 28.12.2018р. за №90, в якому посилаючись на істотне збільшення ціни будівельних матеріалів, що необхідні для виконання робіт за договором, просив погодити та підписати додатковий договір №2 від 28.12.2018р. до договору №47 від 23.05.2018р., довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акт приймання виконаних будівельних робіт, підсумкову відомість ресурсів на будівництво, розрахунок загально виробничих витрат до локального кошторису №2-1-1, довідку про договірну ціну, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1.

Вищезазначені документи наявні в матеріалах справи та підписані лише ПП „Строй-Сервіс-999.

Листом від 29.12.2018р. за підписом секретаря Теофіпольської селищної ради, відповідачем було повернуто без розгляду подані позивачем документи, посилаючись на те, що відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України усі бюджетні призначення станом на 28.12.2018р. втратили чинність після закінчення бюджетного періоду. Також листом повідомлено, що додатковий договір №2 до договору №47 від 23.05.2018р. в запропонованій редакції не може бути підписаний у зв`язку з тим, що селищний голова на день звернення була відсутня з причин тимчасової непрацездатності.

27.09.218р. Теофіпольським відділенням поліції Красилівського відділу поліції головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження за №20000046 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України за фактом привласнення бюджетних коштів посадовими особами Теофіпольської селищної ради за попередньою змовою групою осіб із ПП „Строй-Сервіс-999 під час проведення капітального ремонту дорожнього покриття вул. Франка, смт. Теофіполь.

Постановою Теофіпольського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області від 20.05.2019р. Теофіпольську селищну раду визнано потерпілою стороною у кримінальному провадженні №20000046 від 27.09.2018р.

Згідно висновку експерта від 18.04.2019р. №5819/5820/18-26 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №20000046, виконані будівельні роботи частково не відповідають проєктній документації щодо проведення капітального ремонту покриття дороги по вул. Франка, смт. Теофіполь Хмельницької області; об`єми виконаних робіт частково не відповідають актам виконаних робіт (форми КБ-2в), вартість виконаних робіт необґрунтовано завищена по всіх позиціях згідно до проектно - кошторисної документації, щодо проведення капітального ремонту покриття дороги по вул. Франка, смт. Теофіполь Хмельницької області; фактичний перелік проведених робіт з капітального ремонту покриття дороги по вул. Франка, смт. Теофіполь Хмельницької області наведений в дослідницькій частині в таблиці №5, вартість виконаних робіт складає 471180,00 грн. в прямих витратах.

Позивачем надано до матеріалів справи бухгалтерські документи про понесені витрати, зокрема, бухгалтерську довідку ПП „Строй-Сервіс-999, згідно якої вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ складає 1694131,25 грн.; видаткові накладні, підписані з різними контрагентами, згідно яких позивач отримував матеріали; довідки про вартість машино-години експлуатації навантажувача, екскаватора, автогрейдера, котка; розрахунок вартості перевезення матеріалів; розрахунок вартості перевезення працівників власним автомобільним транспортом; довідка про транспортні витрати по перевезенню механізмів; калькуляція на приготування асфальтово-бетонної суміші дрібнозернистої; акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписані між ПП „Строй-Сервіс-999, як замовником та фізичними особами-підприємцями, як виконавцями; товарно-транспортні накладні, подорожні листи вантажних автомобілів; зведений акт списання складських витрат №35 від 20.06.2018р.4 розрахункову відомість з 01.06.2018р. по 30.06.2018р.

Позивач посилаючись на істотне збільшення ціни будівельних матеріалів, необхідних для виконання робіт за договором, звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати укладеним між сторонами додатковий договір №2 до договору №47 від 23.05.2018р. та стягнути з відповідача заборгованість з договором №47 від 2305.2018р. у розмірі 695052,25 грн.

Умовами Додаткового договору №2 до Договору №47 від 23.05.2018р. серед іншого є збільшення ціни Договору № 47 від 23.05.2018 р. на 695052 грн. 25 коп., шляхом внесення змін до п. 3.1. Договору № 47 від 23.05.2018 р., а саме шляхом викладення його в редакції: "3.1. Вартість виконаних робіт за цим Договором складає: 1694131 грн. 25 коп., в тому числі ПДВ. Вона включає витрати підрядника на необхідні матеріали та вартість власне виконання робіт." (т. 1, а. с. 12).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що за умовами п. 3.4. Договору №47 від 23.05.2018р. вартість робіт підлягає обов`язковому перегляду шляхом укладання додаткового договору до цього договору, якщо ціни на будівельні матеріали, які необхідні для виконання робіт згідно даного Договору зростають на 15 і більше відсотків.

Позивач зазначає про направлення відповідачу листа № 90 від 28.12.2018 р. з доданим до нього Додатковим договором №2 до Договору №47 від 23.05.2018р., який підписаний позивачем.

Посилаючись на п. 1 Додаткового договору №2 до Договору №47 від 23.05.2018р. вказує, що вартість робіт склала 1694131 грн. 25 коп., що перевищує вартість робіт, попередню визначену в Договорі №47 від 23.05.2018р. на 695052 грн. 25 коп.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Укладений між сторонами договір №47 від 23.05.2018р. за своєю правовою природою є договором підряду.

Так, відповідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно зі ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено загальний порядок укладання господарських договорів.

Статтею визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, приватне підприємство «Строй-Сервіс-999», с.Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області 28.12.2018 року надіслало до Теофіпольської селищної ради, Хмельницька область, Теофіпольський район, смт. Теофіполь проект додаткового договору №2 до договору №47 від 23.05.2018р.

Листом від 29.12.2018р. за підписом секретаря Теофіпольської селищної ради, відповідачем було повернуто без розгляду подані позивачем документи, посилаючись на те, що відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України усі бюджетні призначення станом на 28.12.2018р. втратили чинність після закінчення бюджетного періоду.

Отже, судом встановлено, що сторонами не досягнуто згоди з усіх істотних умов запропонованого позивачем господарського договору. Матеріали та подані позивачем до матеріалів справи докази не містять дотримання ним порядку укладення господарських договорів визначених статтею 181 Господарського кодексу України.

Судом враховується, що у спірних правовідносинах згоди щодо усіх його істотних умов договору (зокрема ціни) сторонами досягнуто не було.

Позивачем також не доведено наявність дій з боку Теофіпольської селищної ради, смт. Теофіполь спрямованих на набуття, зміну цивільних прав та обов`язків пов`язаних з додатковим договором №2 від 28.12.2018р. до договору №47 від 23.05.2018р. (ст.202 Цивільного кодексу України), або відповідного акцепту.

Враховуючи, що відповідач не погодив і не підписав запропоновану позивачем договірну ціну, тому відсутні підстави вважати додатковий договір №2 від 28 грудня 2018року між сторонами укладеним.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено порядок зміни та розірвання господарських договорів. Згідно зазначеної статті зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Пропозиція позивача Теофіпольській селищній раді підписати додатковий договір, керуючись п.п.3.4.4 п.3.4 договору №47 від 23.05.2018 року була останньою відхилена, оскільки названі пункти основного договору зобов`язували замовника укласти додатковий договір у разі зростання цін на будівельні матеріали більш як на 15%, а позивач не заявляв вимогу про збільшення попередньої оплати, у зв`язку із зростанням цін на будівельні матеріали, більш як на 15%.

Не заявляв позивач такої вимоги і після проведеного ремонту (після 20 червня 2018 року). Селищною радою 04 жовтня 2018року в системі ProZorro було прозвітовано про виконання договору №47 від 23.05.2018року. Таким чином, питання укладення до договору від 23.05.2018р. додаткової угоди, що покладав на бюджетну організацію (відповідача) нові фінансові зобов`язання, не могло бути предметом обговорення.

Судом враховується, що визначені пунктом 3.4. договору №47 від 23.05.2018 року умови щодо обов`язкового перегляду протягом дії договору вартості робіт у випадку якщо ціни на будівельні матеріали, які необхідні для виконання робіт згідно даного договору, зростають на п`ятнадцять і більше відсотків, також передбачають волевиявлення сторін на укладення додаткового договору.

Крім того, сторонами було погоджено право підрядника відмовитися від договору із обов`язковим відшкодування з боку замовника вартості фактично виконаних робіт у разі якщо замовник відмовиться від виконання умов п. 3.4. цього договору.

Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки відповідно до договору.

Протягом дії договору, а також після закінчення строку дії, Позивач не звертався до Відповідача з пропозиціею про продовження строку дії Договору, жодної додаткової угоди стосовно продовження строку дії вказаного Договору між Сторонами не укладалося. Пролонгація Договору його умовами не передбачена.

Як вбачаеться з матеріалів справи, позивач Позивач звернувся до суду 03 квітня 2019 року з позовом про внесення змін до п.3.1 Договору № 47 від 23.05.2018 р., шляхом визнання укладеним Додаткового договору №2 від 28 грудня 2018 року, тобто після закінчення строку дії договору.

Судом при винесенні рішення враховуються також висновки експерта від 18.04.2019р. №5819/5820/18-26 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №20000046. Експертизою встановлено, що виконані будівельні роботи частково не відповідають проєктній документації щодо проведення капітального ремонту покриття дороги по вул. Франка, смт. Теофіполь Хмельницької області; об`єми виконаних робіт частково не відповідають актам виконаних робіт (форми КБ-2в), вартість виконаних робіт необґрунтовано завищена по всіх позиціях згідно до проєктно кошторисної документації, щодо проведення капітального ремонту покриття дороги по вул. Франка, смт. Теофіполь Хмельницької області; фактичний перелік проведених робіт з капітального ремонту покриття дороги по вул. Франка, смт. Теофіполь Хмельницької області наведений в дослідницькій частині в таблиці №5, вартість виконаних робіт складає 471180,00грн. в прямих витратах.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Враховуючи, що додатковий договір №2 до договору №47 від 23.05.2018р сторонами не укладено, відсутні правові підстави для стягнення з Теофіпольської селищної ради, смт. Теофіполь, Теофіпольський район, Хмельницька область заборгованості з договором №47 від 23.05.2018р. у розмірі 695052,25 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов заявлено необґрунтовано, тому у позовних вимогах належить відмовити.

Судові витрати належить покласти на позивача у зв`язку з відмовою у позові відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Приватного підприємства "Строй-Сервіс-999" (31134, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Сахнівці, автодорога об`їздна, м. Старокостянтинів 10 км. + 400; ) до Теофіпольської селищної ради (30600, хмельницька область, Теофіпольський район, смт. Теофіполь, вул. Леніна, 34; ) про визнання укладеним додаткового договору №2 до договору №47 від 23.05.2018р.; стягнення заборгованості з договором №47 від 23.05.2018р. у розмірі 695052,25грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.03.2020р.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим. (надісл. всім реком. з повідом.):

1 - до справи,

2 - ПП „Строй-Сервіс-999 (31134, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Сахнівці, автодорога об`їздна, м. Старокостянтинів 10 км. + 400);

3 Теофіпольська селищна рада (30600, Хмельницька область, Теофіпольський район, смт. Теофіполь, вул. Леніна, 34).