ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" березня 2020 р. м. Київ Справа № 7/072-12

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., оглянувши матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" від 12.03.2020 вих. № 12/03-1 на дії та бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 35503785 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 05.11.2012 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БКЗ ГРЕЙН"

до Відкритого акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод"

про стягнення 793007,03 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 18.10.2012 Господарський суд Київської області задовольнив позов у справі № 7/072-12 в повному обсязі. Стягнув з Відкритого акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" (07541, Київська область, м. Березань, вул. Маяковського, буд. 12, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (01001, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Хрещатик, буд. 8-А, ) 793007 (сімсот дев`яносто три тисячі сім) грн 03 коп заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами та судові витрати: 15860 (п`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят) грн 15 коп судового збору.

На виконання вищевказаного рішення суду 05.11.2012 було видано наказ.

Ухвалою від 06.02.2020 Господарський суд Київської області замінив у справі №7/072-12 позивача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "БКЗ Грейн" (07541, Київська обл., місто Березань, вул. Маяковського, будинок 12, ).

Іншою ухвалою від 06.02.2020 Господарський суд Київської області зобов`язав заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити порушене право Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" шляхом прийняття рішення про скасування арешту, накладеного на кошти боржника (Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" ) в сумі 46822,15 грн, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "Креді Агріколь Банк" МФО 300614 та призначені для виплати заробітної плати працівникам, сплати єдиного соціального внеску, сплати військового збору, податку на доходи фізичних осіб та податку на нерухомість.

17.03.2020 до суду від боржника - Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" надійшла скарга від 12.03.2020 вих. № 12/03-1 на дії та бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 35503785 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 05.11.2012 у справі №7/072-12.

В зазначеній скарзі скаржник просить суд скасувати арешт з коштів боржника (Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" ), що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "Креді Агріколь Банк" МФО 300614, призначені для виплати заробітної плати працівникам, сплати єдиного соціального внеску, сплати військового збору, податку на доходи фізичних осіб та податку на нерухомість.

В обґрунтування скарги зазначено, що станом на 05.03.2020 ухвала Господарського суду Київської області від 06.02.2020 не виконана з тих підстав, що судом було знято арешт з коштів боржника, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "Креді Агріколь Банк" МФО 300614, лише на суму 46822,15 грн, тоді як постановою державного виконавця було накладено арешт на кошти боржника у межах суми 890253,90 грн. За твердженням скаржника, розмір обов`язкових платежів із заробітної плати працівникам, військового збору, податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску та інших обов`язкових платежів, у зв`язку з неможливістю їх своєчасної сплати, станом на 05.03.2020 збільшився до 166308,95 грн, з огляду на що скаржник просить скасувати арешт з усіх коштів боржника, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "Креді Агріколь Банк" МФО 300614, на який накладено арешт постановою органу ДВС від 10.01.2020.

Відповідно до ст. 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 341 ГПК України унормовано, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Суд зазначає що скаржник просить скасувати арешт з коштів боржника, накладений згідно з постановою органу ДВС від 10.01.2020 у ВП №35503785, зазначаючи при цьому про невиконання останнім ухвали Господарського суду Київської області від 06.02.2020 у справі № 7/072-12.

Скаржник подає до суду заяву від 13.02.2020 вих. № 13/02-1, адресовану начальнику ВПВР УЗПВР у Київській області ЦМУ Міністерства юстиції, згідно з якою просить зняти арешт з коштів боржника та долучає до заяви копію ухвали суду від 06.02.2020.

Як вбачається з відмітки, проставленої на лицьовій стороні заяви від 13.02.2020 вих. № 13/02-1, остання була отримана нарочним представником органу ДВС 13.02.2020 за вх. № 4182/1.3-20, в той час як скаржник звернувся до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії та бездіяльність органу ДВС лише через місяць, а саме 13.03.2020 (згідно з календарного штемпеля пошти).

Приписами ч. 2 ст. 341 ГПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4 цієї статті Кодексу).

Заява про поновлення встановленого законом строку для подання скарги з огляду на приписи ч. 1 ст. 119 та ч. 2 ст. 341 ГПК України повинна містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку з посиланням на відповідні докази.

Відтак, суду не надано повноваження за власною ініціативою поновлювати зазначений процесуальний строк, а скаржник не клопоче про продовження процесуального строку для оскарження дій та бездіяльності органу ДВС, допущених у виконавчому провадженні №35503785 та не подає доказів поважності причин пропуску такого строку.

Скаржник посилається на те, що дізнався про неможливість виконання державним виконавцем ухвали Господарського суду Київської області від 06.02.2020 у справі № 7/072-12 з його усної відмови, однак жодного підтвердження зазначеного факту не подає та дати отримання такої відмови не вказує. Також скаржник не зазначає, чому раніше не звернувся до суду зі скаргою на дії органу ДВС по скасуванню арешту з усіх коштів, що знаходяться на рахунку боржника та використовуються ним для виплати, в тому числі, заробітної плати, оскільки зняття арешту з коштів боржника на конкретну суму заборгованості соціальних виплат на місяць не призводить до автоматичного зняття арешту з усіх коштів, що знаходяться на конкретному рахунку боржника, та не вирішує проблему виплати наступних траншів соціальних виплат працівникам товариства боржника у інші місяці виникнення заборгованості по заробітній платі та сплаті інших обов`язкових платежів.

Суд констатує, що матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" від 12.03.2020 вих. № 12/03-1 на дії та бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 35503785 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 05.11.2012 у справі № 7/072-12 не містять ані доказів того, що скарга подана з дотриманням передбаченого законом строку, ані клопотання скаржника про відновлення процесуального строку для оскарження дій державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду (постанова ВС від 12.03.2018 у господарській справі № 18/113-53/81).

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що скарга Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" від 12.03.2020 вих. № 12/03-1 на дії та бездіяльність органу ДВС у справі № 7/072-12 підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку на оскарження дій та бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та відсутністю клопотання про поновлення строку з належним обґрунтуванням поважності причин пропуску такого.

Додатково суд звертає увагу скаржника на те, що в порядку ч. 4 ст. 74 ГПК України суд позбавлений права самостійно збирати докази, а відповідно до ч. 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, до скарги мають бути додані докази обставин, на які посилається скаржник, достатні для прийняття скарги до розгляду та задоволення вимог стягувача.

Керуючись ст. ст. 118, 119, 341 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" від 12.03.2020 вих. № 12/03-1 на дії та бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 35503785 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 05.11.2012 у справі №7/072-12 залишити без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15).

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 255 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Суддя В.М. Антонова