УХВАЛА

19 березня 2020 року м. Харків Справа № 14/144

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

при секретарі судового засідання Славич В.І.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №б/н від 03.03.2020 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №14/144

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції, м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комишна-1», с. Мусіївка Луганської області

про стягнення 73510 грн. 39 коп.

У засіданні брали участь:

від заявника: представник не прибув;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

До Господарського суду Луганської області 11.03.2020 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» №б/н від 03.03.2020 про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що Господарським судом Луганської області 18.09.2008 ухвалено рішення по справі №14/144 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комишна -1» про стягнення суми боргу за кредитним договором №109/11/28/9 від 06.12.2006 в розмірі 73510 грн. 39 коп. Позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто заборгованість в сумі 73510 грн. 39 коп., витрати на сплачене держмито 735 грн. 10 коп. та на інформаційно технічне забезпечення судового процесу 118 грн. 00 коп.

17.06.2016 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» укладено Договір відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 109/11-28/9 від 06.12.2006 перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк».

Крім того, 17.06.2016 між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір відступлення прав вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 109/11-28/9 від 06.12.2006 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Враховуючи викладене, заявник вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комишна-1», у зв`язку з чим звернулось до суду з даною заявою.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.03.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Згідно з ч. 3 ст. 334 ГПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Справа №14/144, в межах якої слід розглядати заяву про заміну сторони виконавчого провадження, вважається втраченою, що підтверджується довідкою Господарського суду Луганської області від 11.03.2020 № 6.

Втрачене судове провадження у справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду (ст. 358 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, з метою розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.03.2020 відновлено втрачене судове провадження у справі №14/144 в частині:

- ухвала господарського суду Луганської області про порушення провадження у справі №14/144 від 15.08.2008;

- ухвала Господарського суду Луганської області по справі №14/144 від 01.09.2008;

- рішення Господарського суду Луганської області по справі №14/144 від 18.09.2008;

- окрема ухвала Господарського суду Луганської області по справі №14/144 від 26.09.2008;

- супровідний лист від 07.10.2008 до наказу Господарського суду Луганської області №14/144 від 30.09.2008.

Також, вказаною ухвалою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» прийнято та призначено до розгляду на 19.03.2020.

18.03.2020 на електронну пошту суду надійшов електронний лист, в якому міститься заява стягувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 114/5-181162 від 18.03.2020, в якій останній просить суд відкласти розгляд справи №14/144 за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження та продовжити термін виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 11.03.2020. Проте, вказаний електронний лист не засвідчено електронним цифровим підписом, про що було складено акт від 18.03.2020 та відправнику надіслано повідомлення про те, що документи отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису не належать до офіційних та запропоновано надіслати документи у встановленому порядку або надати оригінали документів в паперовій формі.

АТ «Райффайзен Банк Аваль» у встановленому порядку документи не надіслав, оригінали документів в паперовій формі до суду не надійшли.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

За приписами частин 1 та 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Таким чином, усі документи, які надаються суду електронною поштою, повинні бути подані з використанням власного електронного цифрового підпису особи, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Разом з тим, електронні документи, надіслані заявником на електронну адресу суду не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Подана АТ «Райффайзен Банк Аваль» в електронній формі заява не скріплена електронним цифровим підписом уповноваженої особи, тому не може вважатися оригіналом електронного документа, у зв`язку з чим не приймається судом до розгляду, проте долучається до матеріалів справи.

Сторони, а також заявник правом на участь в судовому засіданні 19.03.2020 своїх повноважних представників не скористались.

У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 334 ГПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів відновленої справи, Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції звернулось до Господарського суду Луганської області з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комишна-1» заборгованості за кредитом у сумі 68213 грн., заборгованості по відсоткам 4919 грн. 72 коп., пені 377 грн. 67 коп. згідно кредитного договору № 109/11-28/9 від 06.12.2006.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 18.09.2008 у справі № 14/144 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комишна-1» на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» борг по кредиту у сумі 68213 грн., заборгованість по відсоткам 4919 грн. 72 коп., пеню 377 грн. 67 коп., витрати на сплачене держмито 735 грн. 10 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн.

На виконання рішення Господарським судом Луганської області видано наказ від 30.09.2008 №14/144.

До Господарського суду Луганської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Доказів того, що виконавчий документ перебував або перебуває на виконанні державної виконавчої служби або приватного виконавця ТОВ «Фінансова компанія довіра та гарантія» не надано.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Обгрунтовуючи свою заяву, заявник посилається на те, що 17.06.2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі первісний кредитор) та ПАТ «Вектор Банк» (надалі новий кредитор) укладений договір відступлення права вимоги № 114/21, за яким право грошової вимоги за кредитним договором № 1099/11-28/9 від 06.12.2006 перейшло до ПАТ «Вектор Банк». Крім того, 17.06.2016 між ПАТ «Вектор Банк» (надалі первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (надалі новий кредитор) укладений договір відступлення права вимоги № 265/ФК-16, за яким право грошової вимоги за кредитним договором № 109/11-28/9 від 06.12.2006 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». З огляду на вказані обставини, на думку заявника, Товариство ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право кредитора до ТОВ «Комишна-1».

В підтвердження свої вимог заявник надав до матеріалів справи копії наступних документів, зокрема:

- Договір відступлення права вимоги № 114/21 від 17.06.2016, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк»;

- Додаткову угоду № 1 від 21.06.2016 до Договору відступлення права вимоги № 114/21 від 17.06.2016;

- Витяг з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 114/21 від 17.06.2016;

- Договір відступлення права вимоги № 265/ФК-16 від 17.06.2016, укладений між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»;

- Додаткову угоду № 1 від 21.06.2016 до Договору відступлення права вимоги № 265/ФК-16 від 17.06.2016;

- Витяг з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 265/ФК-16 від 17.06.2016.

Судом встановлено, що вищевказані договори відступлення права вимоги від 17.06.2016 містять аналогічні за змістом умови.

Так, у розділі 1 договорів сторони визначили терміни, що вживаються у цих договорах, які мають наступні значення:

- «Права вимоги» право грошової вимоги первісного кредитора до боржників на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, штрафних санкцій, визначених кредитними договорами, та інших платежів, що підтверджуються документацією.

- «Дата відступлення прав вимоги» дата підписання сторонами відповідного реєстру(ів) боржників, з якої до нового кредитора переходять відповідні права вимоги.

- «Реєстр боржників» - письмовий перелік, що містить імена, прізвища та по батькові, найменування боржників, контактні дані боржників, реквізити кредитних договорів, дату відступлення права вимоги (дата підписання реєстру боржників), розрахунок заборгованості боржника, вартість права вимоги (одинична ціна) станом на дату підписання відповідного реєстру боржників, відомості про статус справи, а також інші дані про боржників, визначені в реєстрі боржників, який складений за формою згідно з додатком №2 до договору.

- «Одинична ціна» - вартість (ціна) прав вимоги за конкретними кредитними договорами, розмір якої зазначений у додатках № 1 та № 2 до договору.

- «Попередній реєстр боржників» - письмовий перелік, що містить імена, прізвища та по батькові, найменування боржників, контактні дані боржників, реквізити кредитних договорів, відомості про статус справи, розрахунок заборгованості боржника, вартість одиничної ціни, а також інші дані про боржників, який складений за формою згідно з додатком № 1 до договору. Попередній реєстр боржників являється оціночним реєстром, на підставі якого здійснюватиметься коригування даних про боржників (якщо таке коригування необхідне) та передуватиме підписанню «Реєстру боржників», який підтверджуватиме факт відступлення право вимоги по боржникам, які перелічені в «Реєстрі боржників».

Відповідно до п. 2.1 договорів на умовах, встановлених цим договором та відповідно до ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в додатку 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною.

Згідно п. 2.2 договорів, відступлення новому кредитору зазначених в попередньому реєстрі боржників (додаток № 1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п. 3.2 договору та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) боржників, складених за формою, наведеною в додатку № 2 до договору. Сторони погодили, що реєстр(и) боржників підписується(ються) сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання договору та попереднього реєстру боржників.

Остаточний розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору визначається на дату відступлення прав вимоги та зазначається в реєстрі боржників. Новий кредитор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги без згоди первісного кредитора (п. 2.3 договорів).

Загальна вартість прав вимоги за договором відступлення права вимоги від 17.06.2016 № 114/21 становить 5800000 грн. 00 коп., за договором відступлення права вимоги від 17.06.2016 № 265/ФК-16 5858000 грн. 00 коп. (п. 3.1 договорів).

Сторони в п. 3.2 договорів погодили, що новий кредитор здійснює оплату ціни договору шляхом безготівкового переказу, на рахунок первісного кредитора протягом п`яти робочих днів з моменту укладення цього договору.

Не пізніше 180 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за кредитними договорами та відступлення прав за договорами забезпечення, окрім боржників, які зареєстровані та/або проживають на території Донецької та Луганської областей, документація щодо яких передається з моменту фактичного отримання допуску до такої документації, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання-передачі за формою, наведеною у додатку № 4 до договору. Приймання-передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін за адресою первісного кредитора м. Київ, вул. Кутузова 4а (п. 5.1 договору № 114/21).

У відповідності до п. 5.1 договору № 265/ФК-16 не пізніше 180 календарних днів з дати відступлення прав вимоги за кредитними договорами та відступлення прав за договорами забезпечення, окрім боржників, які зареєстровані та/або проживають на території Донецької та Луганської областей, документація щодо яких передається з моменту фактичного отримання допуску до такої документації, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання-передачі за формою, наведеною у додатку № 5 до договору. Приймання-передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін за адресою первісного кредитора м. Київ, вул. Тарасівська, 9.

З пункту 7.1. договорів вбачається, що договори набирають законної сил з моменту їх підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договорам.

21.06.2016 сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору відступлення права вимоги № 114/21 від 17.06.2016 та Додаткову угоду №1 до Договору відступлення права вимоги № 265/ФК-16 від 17.06.2016.

Вказаними додатковими угодами сторони внесли зміни до пункту 2.2.Договорів шляхом його викладення в наступній редакції:

« 2.2. Відступлення новому кредитору зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) прав вимоги відбувається 2-ма рівними частинами, а саме:

- перша частина прав вимог попереднього реєстру, що визначена в Додатку № 12 до Договору відступається новому кредитору за умови виконання новим кредитором п. 3.2.1 Договору, та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до Договору. Сторони погодили, що реєстр(и) боржників щодо відступлення прав вимоги першої частини попереднього реєстру (додаток № 12 до договору) підписується(ються) сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати отримання первісним кредитом вказаної в п. 3.2.1. договору суми грошових коштів від нового кредитора»;

- друга частина прав вимог попереднього реєстру, що визначається в Додатку № 13 до Договору відступається новому кредитору за умови виконання новим кредитором п. 3.2.2. Договору, та з моменту підписання сторонами реєстру(ів) боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до Договору. Сторони погодили, що реєстр(и) боржників щодо відступлення прав вимоги другої частини попереднього реєстру (додаток № 13 до договору) підписується(ються) сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати отримання первісним кредитом вказаної в п. 3.2.1. договору суми грошових коштів від нового кредитора».

Крім того, сторони внесли зміни до пункту 3.2. договорів. Так, з урахуванням внесених змін, новий кредитор здійснює оплату ціни договору шляхом безготівкового переказу на рахунок первісного кредитора в наступному порядку:

- 3.2.1 Перший платіж у розмірі 2900000,00 (два мільйони дев`ятсот тисяч) грн. сплачується новим кредитором до 21 червня 2016 року включно;

- 3.2.2. Другий платіж у розмірі 2900000,00 два мільйони дев`ятсот тисяч) грн. сплачується новим кредитором до 20 липня 2016 року включно.

У відповідності до п. 8.2 договорів, Додаткові угоди, додатки до договору, попередній реєстр боржників, реєстри боржників, а також акти приймання-передачі, зазначені в ст. 5 договору, є невід`ємними частинами договору.

Суд звертає увагу заявника, що згідно умов договорів, дата відступлення права вимоги є дата підписання реєстру(ів) боржників, складених за формою, наведеною в додатку № 2 до договорів, не пізніше десяти робочих днів з дати підписання договору та попереднього реєстру боржників, за умови виконання новим кредитором п. 3.2 договорів (здійснення повної оплати ціни договору).

Отже, для встановлення факту відступлення права вимоги заявнику суду слід з`ясувати факт відступлення права вимоги за обома договорами відступлення права вимоги.

Зокрема, слід встановити дату відступлення права вимоги, якою є дата підписання відповідного реєстру сторонами та факт внесення загальної суми фінансування по кожному з договорів, а також з`ясувати чи передавалися первісними кредиторами новим за обома договорами за актами приймання-передачі відповідні документи, що підтверджують наявність у первісних кредиторів (у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та в подальшому у ПАТ «Вектор Банк») прав вимоги.

Згідно статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Доказами, у відповідності до ст. 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Для встановлення обставин уступки права вимоги та належного розгляду поданої заяви, Господарський суд Луганської області ухвалою від 11.03.2019 зобов`язав заявника надати суду оригінали документів, на підставі яких виникає право вимоги за кредитним договором №109/11-28/9 від 06.12.2006, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Комишна-1», а саме: договір відступлення прав вимоги №114/21 від 17.06.2016 разом з усіма додатками; договір відступлення прав вимоги №265/ФК-16 від 17.06.2016 разом з усіма додатками; форму попереднього реєстру боржників на дату укладання Договору відступлення прав вимоги №114/21 від 17.06.2016; форму попереднього реєстру боржників на дату укладання Договору відступлення прав вимоги №265/ФК-16 від 17.06.2016; форму реєстру боржників на дату укладання Договору відступлення прав вимоги №114/21 від 17.06.2016; форму реєстру боржників на дату укладання Договору відступлення прав вимоги №265/ФК-16 від 17.06.2016; акти прийому-передачі документації за формою, наведеною у додатку №4 до Договору відступлення прав вимоги №114/21 від 17.06.2016, які підтверджують передачу «первісного кредитором» «новому кредитору» документації відповідно до умов Договору; акти прийому-передачі документації за формою, наведеною у додатку №4 до Договору відступлення прав вимоги №265/ФК-16 від 17.06.2016, які підтверджують передачу «первісного кредитором» «новому кредитору» документації відповідно до умов Договору; деталізований розрахунок заборгованості за формою, наведеною у Витязі з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №114/21 від 17.06.2016, укладеному між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»; деталізований розрахунок заборгованості за формою, наведеною у Витязі з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №265/ФК-16 від 17.06.2016, укладеному між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»; докази оплати згідно п.п. 3.1-3.2 Договору відступлення прав вимоги №114/21 від 17.06.2016 та Договору відступлення прав вимоги №265/ФК-16 від 17.06.2016.

Крім того, на підтвердження доводів ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», викладених в заяві, суд зобов`язав ПАТ «Вектор Банк», а також ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надати суду необхідні для розгляду даної заяви документи, перелік яких зазначено в ухвалі суду від 11.03.2020 № 14/144.

Витребувані судом оригінали документів, а також належним чином засвідчені копії документів заявником та іншими учасниками справи не надані.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд звертає увагу, що умови договору відступлення права вимоги від 17.06.2016 № 114/21, укладеного між ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк», а також договору відступлення права вимоги від 17.06.2016 № 265/ФК-16, укладеного між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», не містять посилання про перехід права грошової вимоги саме за кредитним договором № 109/11-28/9 від 06.12.2006, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Комишна-1».

Разом з тим, заявником не надано суду Реєстри боржників, а лише витяги з цих Реєстрів, в яких не міститься жодної дати їх підписання, що унеможливлює встановлення судом дати, з якої відбулося відступлення права вимоги.

Крім того, слід зазначити, що на підтвердження здійснення оплати ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» первісному кредитору - ПАТ «Вектор Банк» за відступлення права вимоги згідно договору від 17.06.2016 № 265/ФК-16 заявник надав копію платіжних доручень: № 1787855 від 21.06.2016 на суму 2958000,00 грн. та № Т3 від 20.07.2016 на суму 2900000,00 грн. (всього на суму 5858000,00 грн.).

Проте, судом встановлено, що в зазначених платіжних дорученнях номер коду ЄДРПОУ платника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та номер коду ЕДРПОУ отримувача ПАТ «Вектор Банк» повністю співпадають та є однаковими 38750239, що викликає у суду ґрунтовні сумніви у справжності проведення банківської операції за цим документом.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також з наявних у справі документів вбачається, що унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи 38750239, який значиться в графах кодів платника та отримувача коштів у платіжних дорученнях № 1787855 від 21.06.2016 та № Т3 від 20.07.2016, присвоєно та належить ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Згідно з ч. 4 ст. 1088 Цивільного кодексу України, порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється Цивільним кодексом України, законом і банківськими правилами.

Таким спеціальним законом у сфері безготівкових розрахунків є Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-III від 05.04.2001. Він визначає загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, а також встановлює відповідальність суб`єктів переказу.

У відповідності до п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжне доручення це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

За платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту (ст. 1089 Цивільного кодексу України).

Порядок розрахунків платіжними дорученнями і вимоги щодо їх заповнення встановлені главою 3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Правління Національного Банку України №22 від 21.01.2004.

За вимогами п. 32.3 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Згідно п. 22.6 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов`язаний перевірити, зокрема, відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.

Обслуговуючий отримувача банк у розрахунковому документі зобов`язаний перевірити, зокрема, відповідність номера рахунка отримувача та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України і зараховувати кошти на рахунок отримувача лише в разі їх збігу. У противному разі банк, що обслуговує отримувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача банк, що обслуговує отримувача, зобов`язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення.

Згідно ч. 2 ст. 1090 Цивільного кодексу України банк не має права робити виправлення у платіжному дорученні клієнта, якщо інше не встановлене законом або банківськими правилами.

Враховуючи зазначені положення та вимоги закону, суд дійшов висновку, що надані заявником до справи копії платіжних доручень № 1787855 від 21.06.2016 та № Т3 від 20.07.2016 не можуть вважатись належними доказами, які підтверджують факт перерахування ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за договором відступлення права вимоги № 265/ФК-16 від 17.06.2016 на рахунок ПАТ «Вектор Банк» грошових коштів в загальній сумі 5 858 000,00 грн., оскільки зазначені в цих платіжних документах у відповідних графах коди ЄДРПОУ платника коштів (ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») та отримувача коштів (ПАТ «Вектор Банк») є однаковими 38750239, що викликає у суду обґрунтовані сумніви щодо прийняття взагалі цього документу до виконання банком платника коштів ПАТ «Альфа-банк».

В той же час, жодних інших документів (відповідних банківських виписок тощо), які б достеменно підтверджували здійснення платіжних операцій, згідно платіжних доручень № 1787855 від 21.06.2016 та № Т3 від 20.07.2016, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в обґрунтування заяви про заміну сторони (стягувача) не надані та у справі відсутні.

Відповідно до ст. 86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявник всупереч приписів ст. 74 ГПК України не довів суду безспірний факт переходу права вимоги від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ПАТ «Вектор Банк» за договором відступлення права вимоги від 17.06.2016 № 114/21 та від ПАТ «Вектор Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за договором відступлення права вимоги від 17.06.2016 № 265/ФК-16.

За таких обставин, суд вважає, що заявником не підтверджені необхідні підстави для заміни стягувача у даній справі, оскільки не доведено факт переходу права вимоги від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ПАТ «Вектор Банк», а отже, відповідно, від ПАТ «Вектор Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

За таких обставин, у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №б/н від 03.03.2020 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 14/144 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строк, передбачений ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 20 березня 2020 року.

Суддя Є.А. Лісовицький