РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2020Справа № 910/19051/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія "Інго Україна"», м. Київ

про стягнення 3 627,62 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТзДВ СК «Альфа-Гарант»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія "Інго Україна"» (далі - ПрАТ «АСК "Інго Україна"»/відповідач) про стягнення 3 627,62 грн страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує виплатою потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 06-TR/АМ-8550364 від 04.01.2019, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Водночас, відповідачем частково сплачено страхове відшкодування у розмірі 9 222, 38, відповідно останній повинен доплатити позивачу частину страхового відшкодування у розмірі 3 627,62 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.01.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.01.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову, посилаючись на те, що ПрАТ «АСК "Інго Україна"» складено страховий акт №2203885 від 13.11.2019, відповідно до якого відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 9 222,38 грн на підставі складеної калькуляції.

05.02.2020 через відділ діловодства до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій ТзДВ СК «Альфа-Гарант» надало заперечення на доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.01.2019 між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - страховик) та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06-TR/АМ-8550364, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Opel Astra», державний номер НОМЕР_1 .

Строк дії договору: з 04.01.2019 по 04.01.2020.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.03.2019 на перехресті вул. Будівельників та просп. Гагаріна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «DAF 95 XF 430» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на перехресті праворуч.

При цьому, в результаті ДТП було пошкоджено застрахований у ТзДВ СК «Альфа-Гарант» автомобіль «Opel Astra» державний номер НОМЕР_1 .

Дніпровський районний суд м. Києва постановою від 14.05.2019 визнав ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 23-D/62/2 від 28.11.2019, складеного судовим експертом Яремчук В.В., складає 16 541,06 грн.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, 20.03.2019 ФОП Тодчук В.Л. виставлено рахунок №01126, згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Opel Astra» державний номер НОМЕР_1 , із використанням запасних частин, що попередньо були у використанні та щодо яких фактично застосовано коефіцієнт фізичного зносу, складає 13 550,00 грн.

02.04.2019 позивачем складено страховий акт № СТ/19/0079 та здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі виставленого ФОП Тодчук В.Л. рахунку, відповідно до якого виплата страхового відшкодування становить 13 550,00 грн.

Згідно страхового акту позивачем виплачено на користь ФОП Тодчук В.Л. страхове відшкодування у розмірі 13 550,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 309 від 03.04.2019.

05.07.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в розмірі 13 550,00 грн.

18.11.2019 відповідач платіжним дорученням № 14794 здійснив страхове відшкодування на користь позивача в розмірі 9 222,38 грн.

Отже, позивач не погоджуючись із сумою страхового відшкодування, сплаченого відповідачем на його користь в розмірі 9 222,38 грн, звернувся до суду з цим позовом про стягнення з останнього 3 627,62 грн.

Відповідач, в свою чергу, заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідачем прийнято рішення про сплату страхового відшкодування в розмірі 9 222,38 грн, про що було складено відповідний страховий акт № 2203885 від 13.11.2019.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля DAF 95 XF 430» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «АСК "Інго Україна"» за полісом № НОМЕР_3 .

За таких обставин, у зв?язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_2 автомобіля «Opel Astra» державний номер НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля «Opel Astra» державний номер НОМЕР_1 , сплачено ТзДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі договору страхування та страхового акту № СТ/19/0079 від 02.04.2019.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в розмірі 13 550,00 грн.

Проте, відповідач вказану заяву задовольнив частково в сумі 9 222,38 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 14794 від 18.11.2019.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля «Opel Astra» державний номер НОМЕР_1 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до ПрАТ «АСК "Інго Україна"» в повному обсязі.

Водночас, суд відхиляє посилання відповідача на складений ним страховий акт №2203885 від 13.11.2019 на суму 9 222,28 гр з підстав необгрунтованості, крім того, судом не приймаються до уваги доводи відповідача з посиланням на висновок експертного дослідження № 2020 від 22.01.2020, складеного ТзОВ «СЗУ Україна» на замовлення відповідача, оскільки вказаний висновок складений після здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, а також після сплати відповідачем страхового відшкодування на користь позивача та звернення позивача з цим позовом до суду.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, які відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд відзначає наступне.

Як вбачається із позовних матеріалів, ТзДВ СК «Альфа-Гарант» просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

У відповідності до положень ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивачем надано договір №01Б-1/22 про надання правової допомоги від 04.02.2019, укладений між Адвокатським бюро «Лідії Поліщук» та ТзДВ СК «Альфа-Гарант», з урахуванням додаткової угоди № 1 до цього договору, рахунок № 1 від 06.12.2019 на суму 4 000,00 грн, платіжне доручення № 10754 від 17.12.2019 та акт виконаних робіт № 21.12 до договору про надання правової допомоги №01Б-1/22 на суму 4 000,00 грн, згідно якого кількість витраченого часу складає 4 години.

Так, відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги №01Б-1/22, сторони погодили, що вартість години часу роботи адвоката Поліщук Л.І., яка діє від імені Бюро з надання клієнту правової допомоги, яка полягатиме у підготовці до розгляду, написанні позовної заяви та участі у судовому розгляді справи пов`язаної з відшкодуванням шкоди, в порядку регресу у зв`язку з дорожньо-транспортними пригодами буде складати - 1 000,00 грн.

Отже, оскільки в матеріалах справи міститься підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що позивачем надано суду належні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, тому заявлена вимога підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія "Інго Україна"» (01054, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 33; ідентифікаційний код 16285602) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код 32382598) суму страхового відшкодування у розмірі 3 627 (три тисячі шістсот двадцять сім) грн 62 коп., судовий збір у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук