номер провадження справи 32/3/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2020 Справа № 908/102/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Колодій Н.А., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу:

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями Амік Україна (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 68)

до відповідача Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

про стягнення 31744,00 грн.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Підприємство з іноземними інвестиціями Амік Україна з позовом до Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго про стягнення 31744,00 грн. попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії № 1582/16/1477.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 справу № 908/102/20 передано на розгляд судді Колодій Н.А.

Ухвалою Господарського суду від 21.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/102/20, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового позовного провадження без виклику представників сторін.

Заявлені позивачем вимоги, викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. ст. 193, 275, 276 Цивільного кодексу України та умовами договору про постачання електричної енергії № 1582/16/1477 від 01.12.2016 р. Позивач, враховуючи умови договору, здійснював попередню оплату за електроенергію, яку він використовуватиме в майбутньому. За підсумками 2018 року позивачем сплачено грошових коштів за користування електричною енергією в загальній сукупності у більшому розмірі ніж фактично використано протягом року. У зв`язку з чим, переплата склала 31744,00 грн., про що суду наданий Акт звірки взаємних розрахунків № 1582/16/1477 від 07.03.2019 підписаний обома сторонами. З 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415. При цьому, ліцензія відповідача на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом з цього ж часу анульована. Таким чином, з 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго не є електропостачальником та не може згідно вимог закону здійснювати діяльність з постачання електричної енергії, у зв`язку з чим між сторонами були припинені договірні правовідносини на підставі договору № 1582/16/1477 від 01.12.2016. З метою повернення попередньої оплати позивачем був спрямований на адресу ПАТ Запоріжжяобленерго лист про повернення грошових коштів № 2279 від 16.08.2019. У зв`язку з відсутністю дії з боку відповідача щодо повернення грошової суми, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

31.01.2020 до Господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» надійшов відзив на позов № 32-32/1583 від 29.01.2020 (вх. № 2359/08-08/20 від 31.01.2020), в якому відповідач зазначив, що на сьогоднішній день ПАТ Запоріжжяобленерго є підприємством державного сектору економіки, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Згідно положень Закону України Про ринок електричної енергії з 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго не є постачальником електричної енергії, а є оператором системи розподілу електричної енергії, відповідно з цього часу не може згідно вимог закону здійснювати діяльність з постачання електричної енергії. У зв`язку із цим, станом на 01.01.2019 виникла кредиторська заборгованість ПАТ Запоріжжяобленерго перед споживачами електричної енергії (юридичними та фізичними особами), що здійснювали відповідачу (як постачальнику) попередню оплату за електричну енергію в розмірі більшому за обсяги спожитої електричної енергії, в т.ч. і перед позивачем. Відповідач зазначив, що звертався до банка з вимогами про повернення коштів, які надходили від споживачів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання відповідача і являлись попередньою оплатою за електричну енергію. Проте, ПАТ Державний ощадний банк України безпідставно повертав без виконання платіжні доручення відповідача, які спрямовані на повернення коштів споживачам. При цьому відповідач відзначив, що постановою НКРЕКП від 11.12.2018 № 1833 Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПАТ Запоріжжяобленерго, яка набрала чинності з 01.01.2019, не передбачено такого напрямку використання коштів, як повернення переплати (кредиторської заборгованості) юридичним та фізичним особам. Також ПАТ Запоріжжяобленерго просило розстрочити виконання судового рішення по даній справі щодо сплати ПАТ Запоріжжяобленерго суми боргу строком на 3 календарних місяців з дня ухвалення такого рішення. В обґрунтування свого прохання відповідач посилався на вкрай тяжкий фінансовий стан, відсутність на поточних рахунках грошових коштів, наявність багатомільйонної заборгованості з податкового боргу.

04.02.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив № 286 від 31.01.2020 (вх. №2508/08-08/20 від 04.02.2020), відповідно до якої позивач звернув увагу суду, що відповідач у відзиві не заперечив, що грошові кошти, які перераховані позивачем у якості попередньої оплати за електричну енергію за договором № 1582/16/1477 відповідачем не повернуті і заборгованість відповідача перед позивачем становить 31744 грн., однак вказує на неможливість повернення вказаних грошових коштів у зв`язку із знаходженням їх в розпорядженні ПАТ Державний ощадний банк України. Вказує, що наведені відповідачем обставини не звільняють його від обов`язку повернення позивачу грошових коштів. Стосовно клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, позивач зазначив, що наведені відповідачем доводи не є доказом наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для розстрочення виконання рішення в розумінні ст. ст. 73-74, 76-77 ГПК України, у зв`язку з чим відповідач не довів наявність у нього виняткового випадку, тобто обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, як підстави для розстрочення виконання судового рішення по цій справі. До того ж позивач звернув увагу, що кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Крім того, відповідач не обґрунтував, яким чином він планує здійснювати щомісячні платежі у випадку розстрочення суми боргу за судовим рішенням у даній справі. Враховуючи наведене просив позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 23.03.2020.

Приймаючи до уваги той факт, що сторонами дотриманні положення Господарського процесуального кодексу України, суду надані: позов, відзив на позов, відповідь на відзив, документальні докази в обґрунтування правових позицій, суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 16.03.2020.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (постачальник електричної енергії, відповідач у справі) та Підприємство з іноземними інвестиціями Амік Україна (споживач, позивач у справі) 01.12.2016 уклали договір про постачання електричної енергії № 1582/16/1477 (надалі Договір), відповідно до умов якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 Точки продажу електричної енергії споживачу (розділ 1 Договору).

Згідно з п. 2.3.4 Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію та додатка № 5 Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Пунктом 9.5 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2016 року, а в часині проведення розрахункв до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії договору, можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивачем щомісячно здійснювалась попередня оплата за електроенергію.

Так, 23.11.2018 згідно платіжного доручення №141263826 позивачем було перераховано відповідачу попередню оплату у розмірі 24958,44 грн.

22.12.2018 згідно платіжного доручення № 141268762 позивачем перераховано відповідачу попередню оплату у розмірі 28724,99 грн.

В грудні 2018 року позивачем спожито 8530 кВт/год. електричної енергії на суму 21939,43 грн., що підтверджується виставленим відповідачем рахунком № 1582/12а від 31.12.2018 р.

Згідно рахунку № 1582/12а від 31.12.2018 р. за грудень відповідачем нараховано позивачу 21939,43 грн. Також, в рахунку № 1582/12а від 31.12.2018 р. відповідачем зазначено сальдо на користь споживача, яке станом на 01.01.2019 дорівнювало 31744,00 грн.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 13.11.2018 прийнято постанову № 1415 Про видачу ПАТ Запоріжжяобленерго ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом".

Відповідно до п. 1 вказаної постанови, НКРЕКП видано ПАТ Запоріжжяобленерго () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме: на території Запорізької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності ПАТ Запоріжжяобленерго, та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством).

У пункті 2 постанови НКРЕКП вказано: анулювати ПАТ Запоріжжяобленерго () з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 73, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 74, на підставі пункту 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії.

Таким чином, з 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго не є електропостачальником та не може згідно вимог закону здійснювати діяльність з постачання електричної енергії.

У зв`язку із зміною постачальника електроенергії позивач звертався з листом вих.№ 2279 від 16.08.2019 щодо повернення переплати за Договором, в яких просив відповідача повернути надмірно сплачені грошові кошти за користування електричною енергією у розмірі 31744 грн. згідно акту звірки розрахунків від 07.03.2019.

Однак, вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з підписаним сторонами та скріпленим печатками підприємств актом звірки взаєморозрахунків від 07.03.2030 за договором № 1582/16/1477 від 07.03.2019 існує заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 231744,00 грн.

Залишок коштів попередньої оплати за договором № 1582/16/1477 від 01.12.2016 відповідачем у добровільному порядку не повернуто, що стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги щодо стягнення попередньої оплати такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Господарські взаємовідносини сторін врегульовано договором про постачання електричної енергії № 1582/16/1477 від 01.12.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6 та 7 статті 276 ГК України закріплено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Закон України Про ринок електричної енергії, який набрав чинності 11.06.2017, визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природнє середовище.

У відповідності до ст. ст. 8, 45 вказаного Закону господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії.

З 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415. Ліцензія позивача на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом з цього ж часу анульована.

Таким чином, з 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго не є енергопостачальником та не може згідно вимог закону здійснювати діяльність з постачання електричної енергії.

Вищевикладене свідчить, що ПАТ Запоріжжяобленерго на теперішній час не має можливості виконувати свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії № 1582/16/1477 від 01.12.2016 по постачанню у 2019 році електричної енергії.

Суд приймає до уваги, що підписаним сторонами та скріпленим печатками підприємств актом звірки взаєморозрахунків зафіксовано, що за позивачем за період з лютого 2018 року по грудень 2019 року рахується переплата за Договором № 1582/16/1477 від 01.12.2016. в сумі 31744,00 грн.

В розумінні ст. ст. 9, 10 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Отже, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Наведені вище фактичні обставини справи свідчать, що станом на 01.01.2019 у ПАТ «Запоріжжяобленерго» виникла кредиторська заборгованість перед позивачем у справі, як споживачем електричної енергії, в розмірі 31744,00 грн. попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. (ч. 2 ст. 714 ЦК України)

За приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідач належних та допустимих доказів повернення позивачу 31744,00 грн. попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті, суду не надав.

У відзиві на позов відповідач не заперечив того факту, що станом на 01.01.2019 у ПАТ Запоріжжяобленерго виникла кредиторська заборгованість перед споживачами електричної енергії (в тому числі і перед позивачем у даній справі) по попередній оплаті за електричну енергію в розмірі більшому за обсяги спожитої електричної енергії.

Отже, виходячи з наведеного, правові підстави для утримання відповідачем попередньої оплати відсутні. Праву покупця вимагати повернення суми попередньої оплати кореспондує обов`язок продавця повернути попередню оплату.

Доводи відповідача про те, що постановою НКРЕКП від 11.12.2018 № 1833 Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПАТ Запоріжжяобленерго не передбачено такого напрямку використання коштів, як повернення переплати (кредиторської заборгованості) юридичним та фізичним особам, не спростовують встановленого факту наявності переплати та відсутності підстав для утримання коштів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з ПАТ Запоріжжяобленерго суми 31744,00 грн. надмірно сплачених коштів за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті, є такою, що ґрунтується на законі, та заявлена до стягнення правомірно.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про виконання ним обов`язку щодо повернення позивачу надмірно сплачених за договором коштів або відсутності надмірно сплачених позивачем коштів в рамках договору № 1582/16/1477 від 01.12.2016 за вказаний у позові період не надав.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з ПАТ Запоріжжяобленерго 31744,00 грн. надмірно сплачених підприємством з іноземними інвестиціями Амік Україна за договором про постачання електричної енергії № 1582/16/1477 від 01.12.2016 коштів в повному обсязі.

Стосовно клопотання відповідача щодо розстрочення виконання судового рішення на три календарних місяця, суд зазначає наступне:

Статтями 7, 13 ГПК України закріплено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частинами 1, 4 ст. 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При вирішенні питання про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення, суд виходить з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. При цьому, при прийнятті рішення про надання розстрочки та відстрочки суд має враховувати, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Відповідачем до матеріалів справи на підтвердження скрутного фінансового стану долучено наступні документи: довідки за підписом директора з економіки та фінансів ПАТ «Запоріжжяобленерго» Галета О.Л. №003-46/4 від 15.01.2020, № 003-46/16 від 17.01.2020,

№ 003-09/14 від 17.01.2020, № 003-09/13 від 17.01.2020, №003-09/12 від 17.01.2020, №003-09/11 від 17.01.2020, №003-09/10 від 17.01.2020, №003-09/5 вд 17.01.2020, № 001-08/829 від 17.01.2020, 001-08/830 від 17.01.2020, № 003-09/8 від 17.01.2020, № 003-09/9 від 17.01.2020,

лист від 15.01.2020 № Сд 003-46/886, постанову ЗВП №53254372 від 22.09.2017 про арешт коштів боржника.

Разом з тим, надані відповідачем довідки не є належними доказами, оскільки їх підписано директором з економіки та фінансів ПАТ Запоріжжяобленерго Галета О.Л., тобто однією (одним) з посадових осіб відповідача, яка (який) є (може бути) зацікавленою особою в частині відомостей, які зазначені у наведених вище довідках, повноваження якого до того ж не підтверджені належним чином.

Крім того, на підтвердження доводів про скрутний фінансовий стан відповідача, ПАТ Запоріжжяобленерго надано суду висновок судового експерта від 17.05.18 № 282.

Згідно змісту зазначеного висновку судового експерта, аналіз фінансового стану ПАТ Запоріжжяобленерго проведений за період 2015-2017 роки, і висновок наданий саме станом на 31.12.17.

Отже, наведені відповідачем доводи та подані докази не визнані судом такими, що свідчать про винятковість обставин, достатніх та необхідних для розстрочення виконання рішення суду у розумінні ст. ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України.

Також відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів відсутності коштів на рахунках відповідача, наявної загрози банкрутства чи інших виняткових обставин, які станом на час розгляду справи судом ускладнюють виконання рішення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що надання розстрочення виконання рішення є правом господарського суду, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідач не довів наявності виключних обставин, як підстави для надання розстрочення судового рішення, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду на 3 місяців.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у розмірі 2102 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Підприємства з іноземними інвестиціями Амік України до Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго про стягнення 31744 грн. попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії № 1582/16/1477 задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, місто Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ідентифікаційний код 00130926) на користь Підприємства з іноземними інвестиціями Амік Україна (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 68, ідентифікаційний код 30603572) 31744 (тридцять одна тисяча сімсот сорок чотири) грн. 00 коп. попередньої оплати, 2102 грн. (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст судового рішення складено 16 березня 2020 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій